Провадження № 11-кп/824/3384/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Печерського районного суду м. Києва 29 вересня 2023 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000231 від 27.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000231 від 27.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України - повернуто прокурору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи такі апеляційні вимоги прокурор зазначає, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, його правової кваліфікації, які прокурор вважає встановленими, чим вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Вказує, що при поверненні обвинувального акта прокурору суд не врахував, що відповідно до ст. 23 КПК України, дослідження доказів відбувається безпосередньо під час судового розгляду, де суд детально встановлює всі обставини вчинення кримінального правопорушення, досліджує докази та процесуальні документи, здобуті та прийняті в тому числі на досудовому слідстві, тому дійшов передчасних висновків про відсутність чіткого формулювання обвинувачення і безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.

Вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, а також реєстр матеріалів досудових розслідувань відповідають вимогам чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисників, які заперечили проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційних вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування - є обвинувальний акт, який має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.

На думку колегії, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору тим, що всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті відсутні відомості про особу - представника Державної міграційної служби України, з якою начебто ОСОБА_7 вступив у попередню змову та якій, за версією обвинувачення, громадянка рф ОСОБА_10 повинна була надати неправомірну вигоду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, вважаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору - передчасним та необґрунтованим.

Так, під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та містить, зокрема, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинувачених, потерпілих, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище прокурора, який затверджував обвинувальний акт; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; обвинувальний акт підписаний прокурором. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинувачених про отримання копії обвинувального акту.

Колегія суддів звертає увагу, що формулювання інкримінованого ОСОБА_11 обвинувачення, хоча і не містить конкретної вказівки на особу з якою ОСОБА_7 вступив у попередню змову, натомість містить вказівку про те, що ОСОБА_7 діяв за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою.

При цьому, на думку колегії суддів, при вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору суд першої інстанції вийшов за межі дослідження обставин, які мають бути перевірені у ході підготовчого судового засідання та фактично вдався в оцінку обвинувального акта на предмет правильності встановлених судом фактичних обставин їх неузгодженості з правовою кваліфікацією, що на даній стадії судового провадження не допускається.

Суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин його невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинувачених у інкримінованих їм кримінальних правопорушень, оцінювати ґрунтовність обвинувачення, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає лише під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у їх сукупності.

Крім того, колегія суддів вважає, що місцевий суд, безпідставно, як на підставу для повернення обвинувального акта, вказав на відсутність інформації щодо належності до громадянства ОСОБА_7 , з огляду на те, що обвинувальний акт містить достатньо анкетних даних обвинуваченого, які дозволяють ідентифікувати його особу, а не зазначення належності ОСОБА_7 до громадянства, жодним чином не перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду та розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000231 від 27.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: