"01" березня 2024 р. Єдиний унікальний № 371/561/21
Номер провадження № 1-кп/371/32/24
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп/371/32/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено 03 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, працюючого оператором станка в ТОВ «Світ Полімерів», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України незнятої та непогашеної в установленому законодавством порядку судимості не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 02 травня 2021 року близько 15 години перебував в будинку по АДРЕСА_2 , де з нагоди релігійного свята «паски» вживав їжу та розпивав спиртні напої з господарем і жителем, цього будинку - ОСОБА_6 .

Того дня, близько 19 години між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , в кухонному приміщенні зазначеного будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 взявши в руку фрагмент металевої арматури, підійшов до ОСОБА_4 та вдарив його нею по спині.

Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки (заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому), і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, наніс не менше п`яти ударів кулаком руки та ліктем в область голови ОСОБА_6 , після чого вихопивши з рук ОСОБА_6 фрагмент металевої арматури, завдав потерпілому ОСОБА_6 , цим фрагментом металевої арматури декілька ударів по тулубу та один удар по голові, в результаті чого потерпілий впав на підлогу, однак ОСОБА_4 не зупинився, наніс ще не менше п`яти ударів ногами по тулубу потерпілого, після чого сидячи на потерпілому наносив йому удари руками, в загальному, згідно висновку Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27 травня 2021 року № 350 завдав не менше ніж двадцять п`ять ударів (а.с. 139-141 том 3).

У результаті завданих ударів, ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_6 не лише легкі тілесні ушкодження, а й тяжкі тілесні ушкодження (відкрита черепно-мозкова травма та закрита травма тулуба мозку), які згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ від 17 січня 1995 року за №6, є небезпечними для життя, та спричинили 07 травня 2021 року смерть останнього.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

Показами обвинуваченого, який в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково, пояснив, що він із своєю співмешканкою, її неповнолітньою донькою, з братом співмешканки, в день паски 2021 року гостювали в його матері у селі Ведмедівка Обухівського району Київська області. Посварившись із матір`ю вони пішли до автобусної зупинки, щоб поїхати в м. Київ, але коштів не вистачило. При цьому вони зустріли ОСОБА_7 , яка запропонувала їм відвідати будинок потерпілого ОСОБА_6 , на що вони погодились. Зайшовши до будинку ОСОБА_4 , його співмешканка, її донька та брат співмешканки, а також ОСОБА_8 сиділи за столом з потерпілим, де вживали їжу і спиртні напої. При цьому потерпілий, можливо через ревнощі до ОСОБА_8 , встав із столу та взяв металевого прута, вдаривши ним у спину ОСОБА_4 , після чого останній, вставши із столу, вихопив у потерпілого ОСОБА_6 цей металевий прут, при цьому ударом ноги звалив останнього на підлогу. Від цього удару потерпілий впав в дверях між кімнатою та кухнею, де вони всією компанією сиділи. При цьому ОСОБА_4 визнав, що наносив не один удар потерпілому ОСОБА_6 , проте стверджував, що він наносив йому удари виключно в цілях самооборони. Він шкодує, що потерпілий помер.

Цим доказом доводиться факт конфлікту, який стався 02 травня 2021 року у будинку по АДРЕСА_2 , між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , під час якого обвинувачений наносив потерпілому удари руками та ногами, унаслідок яких останній впав на підлогу та не зміг підвестися.

Показами свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні повідомив, що на пасху 2021 року, після обід, він, його сестра ОСОБА_10 , неповнолітня донька, цивільний чоловік ОСОБА_4 (перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживали самогонку) та жінка на ім`я « ОСОБА_11 » (місцева мешканка із якою він знайомим не був), у селі Ведмедівка прийшли в гості до потерпілого ОСОБА_6 . Там за столом на кухні вони їли їжу та вживали алкоголь, зокрема самогон. Алкоголю вживали дуже багато, були п`яні як «чіп». Через деякий час будинок залишила сестра ОСОБА_10 із своєю донькою, а також жінка на ім`я « ОСОБА_11 ». Потерпілий ОСОБА_6 приревнувавши жінку на ім`я « ОСОБА_11 » до обвинуваченого ОСОБА_4 вдарив останнього по спині металевим прутом. ОСОБА_4 забрав у потерпілого ОСОБА_6 металевий прут та вдарив його в районі шиї, від цього удару потерпілий впав на підлогу. Побачивши це свідок ОСОБА_9 встав і вийшов із будинку, а за ним пішов і обвинувачений ОСОБА_4 (судове засідання 01 червня 2023 року).

Цим доказом доводиться факт конфлікту, який стався 02 травня 2021 року у будинку по АДРЕСА_2 , між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , під час якого обвинувачений наніс потерпілому удар фрагментом металевої арматури в районі шиї, від якого потерпілий впав на підлогу та не зміг підвестися.

Показами потерпілої ОСОБА_12 , яка є донькою потерпілого ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні повідомила, що на пасху 2021 року її батька в його будинку по АДРЕСА_2 , дуже сильно побили, від цих побої він помер в медичному закладі. Вона не була очевидцем нанесення її батькові тілесних ушкоджень, оскільки проживала в м. Києві. Батька бачила в лікарні (судове засідання 01 червня 2023 року).

Цим доказом доводиться, що потерпілий ОСОБА_6 у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень був госпіталізований, та в медичному закладі від отриманих травм помер.

Показами свідка ОСОБА_13 яка є онукою потерпілого ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні повідомила, що 02 травня 2021 року її діда в його будинку по АДРЕСА_2 , дуже сильно побили, від цих побоїв він помер в медичному закладі. Вона не була очевидцем нанесення її дідові тілесних ушкоджень, оскільки проживала в м. Києві. Діда бачила в лікарні на наступний день (судове засідання 01 червня 2023 року).

Цим доказом доводиться, що потерпілий ОСОБА_6 у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень був госпіталізований, та в медичному закладі від отриманих травм помер.

Показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні повідомила, що 02 травня 2021 року вона приїхала із сімєю в село Ведмедівка в гості до бабусі, яка є сусідом потерпілого ОСОБА_6 через одну хату, у вечорі їх погукали діти оскільки чули «гупіт», «грохот», «лайку» в будинку ОСОБА_6 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 побігли у будинок ОСОБА_6 . Коли вона зайшла в будинок потерпілий ОСОБА_6 лежав на полу весь в крові, побитий, а обвинувачений ОСОБА_17 сидів біля дверей. Викликали поліцію та швидку (судове засідання 07 липня 2023 року).

Цим доказом доводиться, факт того, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував в будинку потерпілого після того, як його залишили свідки ОСОБА_10 із дитиною, ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , при цьому потерпілий ОСОБА_6 лежав нерухомим на підлозі в крові, побитий.

Показами свідка ОСОБА_15 який в судовому засіданні повідомив, що 02 травня 2021 року він із сімєю приїхали в село Ведмедівка до матері його дружини. Близько 19 години до них підійшли діти, які гралися на дорозі на вулиці та повідомили, що із будинку потерпілого ОСОБА_6 лунають дивні звуки. Він із ОСОБА_16 вирішили сходити до будинку потерпілого, із яким він особисто був знайомий та подивитися, що трапилося. Фірточка входу до будинку потерпілого була відчинена, вхідні двері до будинку були відкриті навстіж. Заходячи до будинку потерпілого вони почули звуки ударів, а коли зайшли до нього то побачили як людина сидить зверху на дідові ОСОБА_19 в районі пояса і наносить удари. Вони із ОСОБА_16 відсторонили цю особу, так щоб він не міг наносити удари. Про те, що чоловік, який сидів на потерпілому і наносив йому удари, що було чітко зрозуміло по його рукам (замахам) та звукам. Обвинувачений намагався щось потерпілому пояснити, проте в зв`язку із значним плином часу, що саме свідок не пам`ятає (судове засідання 07 липня та 31 серпня 2023 року).

Цим доказом доводиться, факт того, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував в будинку потерпілого після того, як його залишили свідки ОСОБА_10 із дитиною, ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , і сидячи зверху на лежачому потерпілому ОСОБА_6 наносив йому удари, доки його не було відсторонено шляхом відтягування.

Показами свідка ОСОБА_16 який в судовому засіданні повідомив, що 02 травня 2021 року він із сім`єю перебували в селі Ведмедівка, оскільки приїхали до матері його дружини. До них підійшли діти, які гралися вулиці, та повідомили, що на подвір`ї будинку потерпілого ОСОБА_6 ходить неадекватний дядько, який зайшов у будинок, він разом із ОСОБА_15 вирішили перевірити. Заходячи до будинку потерпілого, двері були відкриті і вони почули гучні звуки, гучність яких посилювалася. Зайшовши до будинку, вони побачили як на підлозі лежить дід, а на ньому сидить невідомий йому чоловік, який наносив йому удари. Вони відтягнули від діда незнайомця. Дід лежав, і стогнав, говорити не міг. Коли приїхала поліція, вона затримала обвинуваченого ОСОБА_4 (судове засідання 15 лютого 2024 року).

Цим доказом доводиться, факт того, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував в будинку потерпілого після того, як його залишили свідки ОСОБА_10 із дитиною, ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , і сидячи зверху на лежачому потерпілому ОСОБА_6 , наносив йому удари, доки його не було відсторонено шляхом відтягування.

Показами свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні повідомила, що 02 травня 2021 року вона, обвинувачений ОСОБА_4 , його дружина із дитиною та потерпілий ОСОБА_6 вживали алкогольні напої у будинку потерпілого. Вона бійки між обвинуваченим і потерпілим не бачила. Обвинувачений хотів у ОСОБА_6 позичити гроші на дорогу, проте він відмовив у цьому. Особисто вона випила дві чарки горілки. Стверджувала, що обвинувачений ОСОБА_4 та його дружина з дитиною, разом із свідком залишили будинок, оскільки ОСОБА_6 почав засипати за столом (судове засідання 01 червня 2023 року).

Цим доказом доводиться, що обвинувачений ОСОБА_4 02 травня 2021 року приходив до потерпілого ОСОБА_6 в будинок по АДРЕСА_2 , де вони вживали алкоголь, та обвинувачений намагався взяти в позику гроші, проте потерпілий йому в цьому відмовив.

Карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, із якої вбачається, що 02 травня 2021 року о 19 годині 23 хвилині громадянин ОСОБА_20 зателефонував на службу 102 та повідомив, що за адресою: АДРЕСА_3 хвилин тому невідомий, раніше судимий побив діда ОСОБА_21 , він лежачий, 70 років, йому потрібна швидка медична допомога. Нападник затриманий (а. с. 9 том 3).

Цим доказом доводиться час та місце вчинення кримінального правопорушення (02 травня 2021 року близько 19 години, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ), а також те, що нападника було затримано.

Карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, із якої вбачається, що 02 травня 2021 року о 21 годині 50 хвилині громадянин Погребняк зателефонував на службу 102 та повідомив, що до Васильківської ЦРЛ доставлено ОСОБА_22 , 67 років, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Поставлено діагноз: ЗЧМТ, ГМ, перелом верхньої щелепи зліва, перелом ребер із права, рубана рана лобної частини голови, госпіталізовано до реанімації, не контактний, але в свідомості. Побили хто та де невідомо (а.с. 8 том 3).

Цим доказом доводиться час та місце вчинення кримінального правопорушення (02 травня 2021 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ), а також характер тілесних ушкоджень потерпілого, зокрема встановлено первинний діагноз: закрита черепно-мозкова травма головного мозку, перелом верхньої щелепи зліва, перелом ребер із права, рубана рана лобної частини голови. При цьому цей доказ засвідчує, що потерпілий 02 травня 2021 року о 21 годині 53 хвилині вже був доставлений до Васильківської ЦРЛ де йому надавалася медична допомога у реанімаційному відділенні цього медичного закладу. На той час анкетні данні потерпілого медичним персоналом не були встановлені.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03 травня 2021 року (а.с. 30 том 3).

Цим доказом, доводиться факт затримання обвинуваченого ОСОБА_4 02 травня 2021 року о 20 годині 00 хвилин, тобто приблизний час припинення вчинення кримінального правопорушення.

Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000397, відповідно до яких, відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до цього реєстру 03 травня 2021 року о 00 годин 18 хвилин, за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, за фактом нанесення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (а.с. 1-3 том 3).

Протоколом огляду місця події від 02 травня 2021 року, яким зафіксовано обстановку, місця вчинення злочину, зокрема домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Наявність в кухонній кімнаті столу, на якому знаходились залишки їжі, посуд, розбиті меблі кухонної кімнати та розкидані на її підлозі продукти харчування. Наявність чисельних плям бурого кольору, схожих на кров, які знаходились в кухні та ще одній кімнаті, зокрема на підлозі, килимі та стіні, фрагмент металевої арматури, на якому також знаходилась пляма бурого кольору. Також на території домогосподарства, зокрема біля хвіртки із цієї території, виявлено гармошку (а.с. 4-7 том 3).

Цим доказом доводиться місце вчинення кримінального правопорушення (будинок АДРЕСА_2 ), знаряддя вчинення кримінального правопорушення (фрагмент металевої арматури), та загальна обстановка, під час вчинення кримінального правопорушення, зокрема вживання їжі, алкогольних напоїв та бійка, із застосуванням фрагменту металевої арматури, від удару якої у потерпілого стався крововилив, на що вказує локалізація плям бурого кольору.

Протоколом огляду місця події від 02 травня 2021 року, яким зафіксовано, що за адресою: АДРЕСА_2 , а саме біля входу до домогосподарства, на ґрунтовій поверхні поблизу хвіртки знаходиться гармошка, яку поміщено до спеціального пакету та вилучено до кімнати зберігання речових доказів (а.с. 11-14 том 3).

Цим доказом, засвідчено, що із домоволодіння потерпілого було винесено належну йому гармошку, яку залишено біля домогосподарства по АДРЕСА_4 .

Протоколом проведення слідчого експерименту, від 03 травня 2021 року, під час якого свідок ОСОБА_9 відтворив обставини вчинення кримінального правопорушення. Зокрема вживання ним, його сестрою ОСОБА_10 , жінкою на ім`я ОСОБА_11 , обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 їжі і алкогольних напоїв у будинку АДРЕСА_2 . У процесі чого між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 виник міжособистісний конфлікт, зокрема потерпілий у сусідній із кухнею кімнаті взяв металевий прут арматури, та виходив із ним у руках із цієї кімнати. Обвинувачений забрав у потерпілого цей металевий прут, і вдарив ним потерпілого у районі плеча-шиї чи голови, точно не пам`ятає. Від цього удару потерпілий упав на підлогу, таким чином, що його голова була в кімнаті звідки він виходив, а обвинувачений близько п`яти разів наніс удар кулаком по обличчі потерпілого, після чого ногами почав наносити удари по тулубу потерпілого, який лежав на підлозі, цих ударів також було близько п`яти. Свідок ОСОБА_9 та його сестра ОСОБА_10 намагалися відтягнути обвинуваченого, проте не змогли, оскільки як зазначив свідок «його було не зупинити». Обвинувачений наносив удари потерпілому ОСОБА_23 близько 15 хвилин. Свідок ОСОБА_9 вийшов із будинку близько 16 години 02 травня 2021 року, після того як із нього пішла його сестра ( ОСОБА_10 ). В будинку залишились обвинувачений ОСОБА_4 , жінка на ім`я ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_6 . ОСОБА_24 не бачив бійки між обвинуваченим та потерпілим у кухні. По якій причині там зламана мебель та наявні сліди корові він не знає, ніхто окрім обвинуваченого не наносив ударів по потерпілому (а.с. 44-45 том 3).

Цим доказом, засвідчено, нанесення обвинуваченим в будинку АДРЕСА_2 , у період часу, що передував 16 годині 00 хвилин 02 травня 2021 року, потерпілому ОСОБА_6 одного удару металевим прутом арматури в області плеча-голови, від якого останній упав на підлогу, п`яти ударів кулаком руки в область голови, а також п`яти ударів ногою в область тулубу. А також те, що обвинувачений наносив удари близько 15 хвилин, та залишився в будинку разом із потерпілим і жінкою на ім`я ОСОБА_11 , після того як з нього пішли свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Протоколом проведення слідчого експерименту, від 12 травня 2021 року, під час якого обвинувачений пояснив, що у період часу із 15 години до 17 години 02 травня 2021 року, він, його дружина ОСОБА_10 із дочкою та її брат ОСОБА_9 , а також жінка на ім`я ОСОБА_11 прийшли в гості до раніше знайомого йому діда ОСОБА_25 (потерпілого ОСОБА_6 ), де вони в кухонній кімнаті будинку сиділи, їли та випивали алкоголь. Між ним та потерпілим ОСОБА_6 виникла сварка (причини якої він не пам`ятає). За результатами сварки потерпілий ОСОБА_6 узяв у сусідній кімнаті металеву арматуру та наніс йому один удар по спині, після чого вставши із стільчика обвинувачений схопив цю арматурину однією рукою, оскільки потерпілий намагався штрикнути його нею, та наніс два чи три удари кулаком в голову потерпілому, тримаючи лівою рукою арматурину, після чого наніс один удар ліктем, від якої потерпілий упав на підлогу таким чином, що опинився через дверний прохід у сусідній кімнаті. Обвинувачений не підтвердив проте і не заперечив можливості нанесення потерпілому ОСОБА_6 ударів металевою арматурою. При цьому ОСОБА_4 уточнив, що після того як потерпілий ОСОБА_6 упав, він намагався піднятися, і на ньому не було видно тілесних ушкоджень та крові. Його цивільна дружина ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відтягували його від ОСОБА_6 після чого він не зачіпав потерпілого. Жінка на ім`я ОСОБА_11 залишилась у будинку після того як, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_4 залишили будинок (а.с. 85-93 том 3).

Цим доказом засвідчено нанесення обвинуваченим в будинку АДРЕСА_2 , 02 травня 2021 року, потерпілому ОСОБА_6 трьох ударів кулаком та одного удару ліктем в район голови.

Результатом комп`ютерної томографії головного мозку від 03 травня 2021 року, згідно із яким у потерпілого ОСОБА_6 виявлено ознаки перелому основи черепа, множинні переломи лицевого черепу, геморагічної контузії правої лобної частки, САК, пневмоцивалії, гемо синусу, дисциркуляторної судинної енцефалопатії, церебральної атрофії з вікарним розширенням ліквор них просторів, атеросклерозу інтракраніальних артерій (а.с. 26 том 3).

Цим доказом доводиться характер отриманих потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, зокрема нанесення йому чисельних, сильних ударів, від яких виникли не лише ушкодження м`яких частин тіла, а й переломи кісток.

Згідно із копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , потерпілий ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82 роки (а.с. 122 том 3).

Цей доказ доводить біологічну смерть потерпілого, яка сталася 07 травня 2021 року, а також те, що він був особою похилого віку, що у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України є обставиною, яка обтяжує покарання за скоєне.

Протоколом огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 помер в КНР БМР «Білоцерківська міська лікарня №2», під час його огляду виявлено ознаки насильницької смерті та направлено на розтин для встановлення причин смерті (а.с. 237-239 том 1).

Цей доказ засвідчує наявність у потерпілого 07 травня 2021 року візуальних ознак насильницької смерті.

Оглянутим в судовому засіданні фрагментом металевої арматури, яка є досить масивною та на переконання суду, при ударі може спричинити значні тілесні ушкодження, зокрема і перелом кісток (зберігається в кімнаті речових доказів суду).

Висновком експертного дослідження Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27 травня 2021 року № 350 (а.с. 139-141 том 3), за яким при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 виявлені ушкодження:

?перелом лобної кістки справа; крововиливи під оболонки, в шлуночки та в тканину головного мозку; крововиливи в м`які покриви голови та обличчя; перелом кісток носа; рана на голові; синці на голові та обличчі; набряк-набубнявіння головного мозку; численні переломи ребер зліва та справа; перелом груднини; крововилив у м`яких тканинах тулуба; в лівій плевральній порожнині 500 мл рідкої крові; в правій плевральній порожнині 300 мл рідкої крові; крововиливи в тканину легень; крововиливи в місцях ушкоджень; масивні синці на тулубі та кінцівках;

?смерть ОСОБА_6 , 1939 року народження, настала від поєднаної травми: відкритої черепно-мозкової травми та закритої травми тулуба мозку;

?на це вказують: перелом лобної кістки справа; крововиливи під оболонки, в шлуночки та в тканину головного мозку; крововиливи в м`які покриви голови та обличчя; перелом кісток носа; рана на голові; синці на голові та обличчі; набряк-набубнявіння головного мозку; численні переломи ребер зліва та справа; перелом груднини; крововиливи в м`яких тканинах тулуба; в лівій плевральній порожнині 500 мл рідкої крові; в правій плевральній порожнині 300 мл рідкої крові; крововиливи в тканину легень; крововиливи в місцях ушкоджень; масивні синці на тулубі;

?знайдені, при судово-медичному дослідженні трупа, ушкодження заподіяні тупими предметами.

?ушкодження від яких настала смерть ОСОБА_6 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, є небезпечним для життя.

?крім ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого знайдені синці на кінцівках мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які згідно з пунктом 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, зазвичай спричиняють незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість днів.

Цим доказом доводиться ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, причино-наслідковий характер між тілесними ушкодженням та настання смерті потерпілого ОСОБА_6 , а також те, що ці тілесні ушкодження заподіяні йому тупим предметом.

Висновком експертного дослідження Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27 травня 2021 року № 462-350 (а.с. 142-143 том 3), за яким при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайдені наступні ушкодження:

?перелом лобної кістки справа крововиливи під оболонки, в шлуночки та в тканину головного мозку; крововиливи в м`які покриви голови та обличчя; перелом кісток носа; рана на голові; синці на голові та обличчі; набряк-набубнявіння головного мозку; численні переломи ребер зліва та справа; перелом груднини; крововилив у м`яких тканинах тулуба; в лівій плевральній порожнині 500 мл рідкої крові; в плевральній порожнині 300 мл рідкої крові; крововиливи в тканину легень; крововиливи в місцях ушкоджень; масивні синці на тулубі та кінцівках;

?смерть ОСОБА_6 , 1939 року народження, настала від поєднаної травми: відкритої черепно-мозкової травми та закритої травми тулуба мозку. На це вказують: перелом лобної кістки справа; крововиливи під оболонки в шлуночки та в тканину головного мозку; крововиливи в м`які покриви голови та обличчя; перелом кісток носа; рана на голові; синці на голові та обличчі; набряк-набубнявіння головного мозку; численні переломи ребер зліва та справа; перелом груднини; крововиливи в м`яких тканинах тулуба; в лівій плевральній порожнині 500 мл рідкої крові; в правій плевральній порожнині 300 мл рідкої крові; крововиливи в легень; крововиливи в тканину легень; крововиливи в місцях ушкоджень; масивні синці на тулубі;

?знайдені, при судово-медичному дослідженні трупа, ушкодження заподіяні тупими предметами.

?ушкодження від яких настала смерть ОСОБА_6 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень які згідно з пунктами 2.12 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, є небезпечним для життя.

?крім ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого знайдені синці на кінцівках мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які згідно з пунктом 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, зазвичай спричиняють незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість днів.

?локалізація та характер ушкоджень, дають змогу вважати, що мало бути не менше ніж двадцять п`ять точок прикладання сили.

Цим доказом окрім ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, причино-наслідковий характер між тілесними ушкодженням та настання смерті потерпілого ОСОБА_6 , та опису механізму нанесення тілесних ушкоджень(дії тупого предмету) також доводиться, кількість ударів, які обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілому, зокрема не менше 25, що узгоджується із показами свідка ОСОБА_9 , протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_4 від 03 травня 2021 року (який проведено по наступний день після вчинення злочину, а.с. 44-45 том 3), а також показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у їх сукупності.

Висновком експертного дослідження Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27 травня 2021 року № 463-350, за яким смерть ОСОБА_6 , настала від поєднаної травми: відкритої черепно-мозкової травми та закритої травми тулуба мозку. На це вказують: перелом лобної кістки справа; крововиливи під оболонки в шлуночки та в тканину головного мозку; крововиливи в м`які покриви голови та обличчя; перелом кісток носа; рана на голові; синці на голові та обличчі; набряк-набубнявіння головного мозку; численні переломи ребер зліва та справа; перелом груднини; крововиливи в м`яких тканинах тулуба; в лівій плевральній порожнині 500 мл рідкої крові; в правій плевральній порожнині 300 мл рідкої крові; крововиливи в легень; крововиливи в тканину легень; крововиливи в місцях ушкоджень; масивні синці на тулубі. Вищезазначене свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті (а.с. 148-149 том 3).

Цим доказом доводиться прямий причинно-наслідковий зв`язок між отриманими потерпілим ОСОБА_6 ушкодженнями та настанням його смерті.

Висновком експертного дослідження Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27 травня 2021 року № 470-350, за яким: локалізація та характер ушкоджень на трупі ОСОБА_6 не виключає можливість їх виникнення при обставинах вказаних свідком ОСОБА_9 у протоколі проведення слідчого експерименту від 03 травня 2021 року (а.с. 154-155 том 3).

Цим доказом доводиться об`єктивності показів свідка ОСОБА_9 наданих ним під час проведенням слідчого експерименту (а.с. 154-155 том 3), та спростовує покази обвинуваченого щодо кількості та способу нанесення ним потерпілому ударів, описаних ним під час проведення слідчого експерименту від 12 травня 2021 року та під час допиту у судовому засіданні (а.с. 85-93 том 3).

Висновком експертного дослідження Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27 травня 2021 року № 464-350, за яким: локалізація та характер ушкоджень на трупі ОСОБА_6 дють змогу вважати, що вони не могли виникнути при обставинах, вказаних ОСОБА_4 у протоколі проведення слідчого експерименту від 12 травня 2021 року (а.с. 166-167 том 3).

Цим доказом також спростовуться об`єктивність показів обвинуваченого щодо кількості та способу нанесення ним потерпілому ударів, описаних ним під час проведення слідчого експерименту від 12 травня 2021 року та під час допиту у судовому засіданні (а.с. 85-93 том 3).

Висновком експертного дослідження Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27 травня 2021 року № 464-350, за яким: характер черепно-мозкової травми у ОСОБА_6 дає змогу вважати, що він не міг здійснювати будь-які активні дії (бігати, ходити, повзати). Синці на верхніх кінцівках могли виникнути в результаті прикривання тіла руками (а.с. 160-161 том 3).

Цим доказом, спростовуються доводи обвинуваченого, що тілесні ушкодження, які він наніс потерпілому є наслідком перевищення меж необхідної оборони, оскільки після нанесення удару фрагментом металевої арматури по потерпілому, про які свідчать покази свідка ОСОБА_9 , від яких потерпілий впав на підлогу, останній не міг ні бігати, ні ходити, ні повзати, а отже чинити напад, як наслідок нанесення після цього ОСОБА_4 не менше п`яти ударів ногою по тулубу (покази свідка ОСОБА_9 під час слідчого експерименту), а також ударів руками, на які вказують покази свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 вказують на те, що обвинувачений не захищався, а був агресором.

Висновком експертного дослідження Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27 травня 2021 року № 466-350, за яким: ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_6 , за виключенням рани на голові та перелому лобної кістки, могли утворитися в результаті настання ударів руками та ногами іншою особою (а.с. 172-173 том. 3).

Показам експерта ОСОБА_26 , який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що смерть потерпілого дійсно могла настати від ударів арматури (тупим довгастим предметом). Конкретною причиною смерті є поєднана травма: відкрита черепно-мозкової травми та закрита травми тулуба мозку, сприяючими смерті травмами: перелому грудини, сьомого шийного хребця, ребер з ліва і справа (судове засідання 01 лютого 2024 року).

Цими доказами доводиться механізм та спосіб нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, які узгоджуються із показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_9 під час слідчого експерименту).

Висновком судово-психіатричного експерта відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО» №332 від 19 травня 2021 року, за яким ОСОБА_4 на передодні інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. На момент скоєння інкримінованих йому дій в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, а перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. На момент скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити вплив на його свідомість та діяльність не перебував. Під час обстеження ознак психічного захворювання не виявлено, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 107-109 том 3).

Цим доказом доводиться, що обвинувачений ОСОБА_4 , наносячи потерпілому тілесні ушкодження, розумів значення своїх дії, керував ними та і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, зокрема заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, усуваючи розумний сумнів, керуючись принципом диспозитивності, зважаючи на межі судового розгляду суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, зокрема в умисному, протиправному заподіянні 02 травня 2021 року, в будинку по АДРЕСА_2 громадянину ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень (відкритої черепно-мозкової травми та закритої травми тулуба мозку), що 07 травня 2021 року спричинили смерть потерпілого.

Приймаючи рішення по справі суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_4 в частині того, що він не наносив удари металевим фрагментом арматури по голові потерпілого, та не наносив йому ударів після того як потерпілий впав на підлогу, оскільки це спростовується як висновками експерта так і показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Крім того, суд з урахуванням усіх доказів у їх сукупності, не знаходить підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 на ч. 1 ст. 124 Кримінального кодексу України, як це зазначає сторона захисту, виходячи з способу вчинення злочину (нанесення ударів руками, ногами, ліктем та фрагментом масивної металевої арматури, у тому числі по лежачому на підлозі потерпілому, який згідно висновку експерта не міг здійснювати будь-які активні дії (бігати, ходити, повзати, а.с. 160-161 том 3), знаряддя злочину (фрагментом масивної металевої арматури), кількості ударів (не менше 25), характер і локалізацію поранень (пошкодження не лише м`яких частин тіла а й чисельні переломи кісток тулубу, шиї та голови), причини припинення злочинних дій (відсторонення свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ). Така поведінка обвинуваченого дає підстави вважати, що його дії були спрямовані саме на нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто він був не жертвою а агресором.

Також суд розцінює розбіжності в показах свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , щодо чисельності і характеру нанесених обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому тілесних ушкоджень, даних ними в судовому засіданні значним плином часу, та перебування ними під час вчинення обвинуваченим злочину в стані сильного алкогольного сп`янінні, як наслідок наявністю фрагментарного за поминання подій.

При прийнятті рішення по справі суд також відхиляє доводи обвинуваченого, що він діяв в наслідок сильного хвилювання, тобто стану афекту захищаючи себе та малолітню дитину, оскільки згідно висновку експерта, він у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, а перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. На момент скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити вплив на його свідомість та діяльність, не перебував (а.с. 107-109 том 3).

При розгляді даної справи судом було детально вивчено та проаналізовано докази, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:

Відповідно до копії паспорту, серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України (а.с. 198 том 3).

Згідно вимоги про судимість від 13 травня 2021 року, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти життя та здоровця особи. Зокрема, до покарання у виді 10 років позбавлення волі за вироком Ленінградського районного суду м. Києва від 24 січня 2000 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 94 (умисне вбивство), та ч. 2 ст. 93 (умисне вбивство при обтяжуючих обставинах) Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року). До покарання у виді 6 років позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2008 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України (а.с. 199-200 том 3).

Відповідно до довідки про звільнення, ОСОБА_4 18 вересня 2012 року був умовно-достроково звільненим від відбування покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України (а.с. 201 том 3).

Відповідно до довідки Київуського міського психоневрологічного диспансеру № 4 від 18 травня 2021 року ОСОБА_4 , на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 203 том. 3).

Згідно із довідкою Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», ОСОБА_4 , під наркологічним, диспансерно-динамічним наглядом не перебуває (а.с. 204 том 3).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО»№332 від 19 травня 2021 року ОСОБА_4 на передодні інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. На момент скоєння інкримінованих йому дій в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, а перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. На момент скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. Під час обстеження ознак психічного захворювання не виявлено, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 107-109 том 3).

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які у відповідності до ст. ст. 36-49 Кримінального кодексу України, виключають злочинність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексу України.

Крім того, під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив вищезазначений злочин у стані не осудності чи обмеженої осудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У відповідності до ст. ст. 65, 66 Кримінального кодексу України судом обставин, які пом`якшують покарання не встановлено.

У відповідності до ст. ст. 35, 65, 67 Кримінального кодексу України суд вважає за можливе визнати вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку обставинами, які обтяжують покарання за скоєне.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, наявність двох обставин, що обтяжують покарання та відсутність обставин, які пом`якшують покарання за скоєне, а також особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, а також те, що він, будучи неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності в минулому, за вчинення умисних злочинів проти життя і здоров`я осіб, із реальним відбуванням покарання у виді позбавлення волі, на шлях виправлення не став, вчинив новий, умисний тяжкий, насильницький злочин.

При прийнятті рішення судом не встановлено обставин, які вказують на щире розкаяння обвинуваченого у скоєному. Характер та зміст його показів, поведінка в судових засіданнях вказують на звичність для нього застосування насильства.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, повинен враховувати, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, зокрема покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлено.

Обвинуваченому в даному кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який слід продовжити до набрання вироком законної сили, оскільки існує ризик переховування ОСОБА_4 від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість застосування менш тяжкого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання цьому ризику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

2.Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 28 квітня 2023 року.

3.Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

4.Після набрання вироком законної сили арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 05 травня 2021 року скасувати, фрагмент металевої арматури на якій знаходяться плями бурого кольору зовні схожі на плями крові, які поміщено до целофанового мішка, знищити.

5.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати потерпілій.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1