КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року,

за участю особи,

яка подала скаргу - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 11 березня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Своє рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя, посилаючись на системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, обґрунтував тим, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зазначив про те, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містить даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій, які б можливо було кваліфікувати як кримінальне правопорушення.

У зв`язку з цим, за результатами дослідження матеріалів скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року у справі № 761/8687/24, зобов`язати посадових осіб СУ ГУ НП у м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення, що зазначено в талоні - повідомленні єдиного обліку № 460 від 26.02.2024 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, винесеною без належного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи, викладених у скарзі.

Зокрема, апелянт вважає, що порушення закону, допущені під час розгляду скарги на бездіяльність посадових осіб СУ ГУ НП у м. Києві, є суттєвими, оскільки, незважаючи на факт невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя, отримавши скаргу на бездіяльність посадових осіб СУ ГУ НП у м. Києві, не вирішив питання стосовно порушення вимог ст. 214 КПК України, а одразу зробив висновок про відсутність бездіяльності з боку уповноважених осіб, вдаючись в оцінку і аналіз змісту поданої заяви про кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за його скаргою на бездіяльність відповідальних осіб СУ ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання його заяви про кримінальне правопорушення; проаналізувавши доводи апеляційної скарги заявника, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, у відповідності до положень, закріплених у ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні прямо передбачена можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного встановлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до вимог п. 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять у собі достатні фактичні дані про обставини, що можуть об`єктивно свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена законом України про кримінальну відповідальність. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть визнаватися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Такий висновок узгоджується з положеннями, закріпленими у ст. 2 КПК України, в якій зазначається про те, що завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а й забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, свою скаргу до слідчого судді заявник обґрунтував тим, що 26.02.2024 він звернувся до СУ ГУ НП у м. Києві із заявою про незгоду з ходом досудового розслідування кримінального провадження № 0000087 від 27.11.2012, що зареєстрована в ЖЄО за № 460 та невиконання слідчим та прокурором своїх обов`язків при розслідуванні вказаного кримінального провадження, однак відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були.

На підтвердження вказаних у скарзі обставин, заявник додав до неї копію талону-повідомлення єдиного обліку № 460 від 26.02.2024 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення, слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_6 дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_5 , в розумінні ст.ст. 2, 11 КК України, не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення та є суспільно небезпечним, а тому викладені у ній обставини за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій, які б можливо було кваліфікувати, як кримінальне правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним, доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 про те, що, згідно з документом ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» від 12.01.2017 року та вимогами ст. 214 КПК України, слідчий суддя повинен був зобов`язати уповноважений орган виконати вимоги закону щодо внесення відомостей до ЄРДР невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення вимог апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що імперативні вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, не покладають на слідчого суддю обов`язок, у разі оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у будь-якому випадку задовольняти такі скарги, оскільки ухвала слідчого судді за результатами розгляду такої скарги, відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 цього Кодексу, може бути не тільки про задоволення скарги та зобов`язання вчинити певну дію, зокрема внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, а й про відмову у задоволенні такої скарги.

З огляду на це, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 прийняти рішення, яким вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого суддіШевченківського районного суду міста Києва від 11 березня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання його заяви про кримінальне правопорушення від 26.02.2024 року, - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого суддіШевченківського районного суду міста Києва від 11 березня 2024 року, відповідно до якої відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 761/8687/24

Номер провадження : 11-сс/824/2723/2024

Категорія ч. 1 ст. 303 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1