УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 Справа №607/16967/23 Провадження №1-кп/607/313/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі матеріали кримінального провадження№0001399 від 10 червня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження №0001399 від 10 червня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у даному кримінальному провадженні звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений переховується від суду, не з`являється в судові засідання без поважних причин та не повідомляє суд про причини неявки, у зв`язку з чим оголошувався у розшук. Таким чином, прокурор вважає, що існують ризики, того, що ОСОБА_4 буде переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з мотивів, викладених у ньому.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого та просив застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника та заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, вважає, що клопотання прокурора не підлягає до задоволення, та до обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто, застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Суд вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які доведені прокурором в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Крім цього обвинувачений неодноразово не з`являвся в судові засідання, не перебував за місцем проживання, у зв`язку з чим оголошувався в розшук. На існування ризику того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує наявність судимостей в останнього. Не зважаючи на це він знову обвинувачується у вчиненні злочину.

Однак, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, що доведені у судовому засіданні, під час розгляду клопотання, прокурором не доведено.

Враховуючи наявність вищевказаних ризиків, а також злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , якому притаманний високий ступінь суспільної небезпеки, особу обвинуваченого, його вік, наявність соціальних зв`язків, суд вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України щодо обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, беручи до уваги обставини, за яких було вчинено злочин, характер та наслідки його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 домашній арешт, шляхом заборони залишати житло в певний період доби.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 202, 331, 392, 393 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 18 серпня 2024 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а обвинувачений ОСОБА_4 негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Головуючий суддя ОСОБА_1