В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 273/1311/23

Провадження № 1-кп/0285/323/24

15 березня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………........ ОСОБА_1 ,

секретаря…………..............… . ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ........................... ОСОБА_4 ,

захисника...................................... ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене 05.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379,

по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с Можари Овруцького району Житомирської області,

громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей,

який проживає в АДРЕСА_1 ,

працює приватним підприємцем ФОП«ОСОБА_6 »,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту при наступних обставинах.

Так, 05.04.2023 близько 14 год ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від`їжджаючи від магазину «Продукти» поблизу буд. №4 по вул. Битий Шлях, в м. Баранівка, розпочав рух заднім ходом зі сторони вулиці Битий Шлях в напрямку вул. Воздвиженська в порушення вимог п.2.36) та п.10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, проявив неуважність, не врахував дорожніх умов та дорожньої обстановки, під час руху транспортним засобом заднім ходом, маючи обмежену видимість елементів дороги, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого задньою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась вздовж вул. Битий Шлях в зустрічному напрямку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми голови, тулуба, кінцівок із саднами, крововиливами в м`які тканини на голові, тулубі, кінцівках, крововиливами в біля аортальну клітковину грудного відділу аорти, в коріння лівої легені, переломів 2-11 ребер зліва з розривами пристінкової плеври на рівні переломів 7 ребра, переломів 10-12 ребер справа, перелому тіла 10 грудного хребця з розривом передньої повздовжньої зв`язки хребта з переходом в розриви м`яких тканин 9 міжребер`я, переломів лівої лопатки, остистих відростків 6-10 грудних хребців, переломів правої частини крижової кістки, гілок правої лобкової кістки, розриву лобкового з`єднання, розриву слизової оболонки піхви, яка супроводжувалась розвитком травматичного шоку тяжкого ступеня з крововтратою, що мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 допустив порушення Правил дорожнього руху, а саме: п.2.3б), згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.9, згідно якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.2.3б), 10.9 ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 за обставин, викладених в обвинувальному акті, згоден з кваліфікацією своїх дій, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що цивільний позов не заявлятиме, претензій до ОСОБА_4 немає. Шкода відшкодована, обвинувачений надає необхідну допомогу. Просить суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти його волі.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою прокурора, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність ОСОБА_4 та його необережні дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання обвинуваченому у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки із застосуванням до нього ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують його покарання, не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого; його характер;

дані про особу винного, який раніше не судимий; вину у скоєному визнав, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; одружений, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; за місцем проживання, роботи, серед колег, односельчан характеризується позитивно;

положення ст.ст.50, 65 КК України.

Також варта уваги позиція потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, просить суворо не карати.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, - а тому суд призначає обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, його відношення до скоєного, - суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Також суд зазначає, що закон про кримінальну відповідальність не містить імперативної вказівки щодо обов`язковості позбавлення права керувати транспортними засобами. Під час розгляду даної справи ОСОБА_4 відверто, а не уявно визнав свою провину у вчиненому, висловив щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки; прийняв рішення більше не вчиняти злочинів. Зазначав, що його робота як приватного підприємця пов`язана з перевезенням товарів на автомобілі, а позбавлення права керувати транспортним засобами може поставити його та сім`ю в скрутне матеріальне становище, позбавить його можливості заробляти кошти.

На думку суду, виховних та попереджувальних цілей можливо досягти без застосування до обвинуваченого такого додаткового виду покарання, як позбавлення права керування транспортними засобами, яке конкретно в даній справі не є необхідним і буде несправедливим внаслідок суворості.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.04.2023 на автомобіль Volkswagen LT3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , скасований ухвалою від 03.05.2023.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.04.2023 на належний потерпілій ОСОБА_7 одяг, необхідно скасувати.

Процесуальні виграти під час досудового розслідування у кримінальному провадженні в сумі 8603,60 грн, а саме: за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу від 24.04.2023 №СЕ-19/106-23/4913-ІТ в сумі 1912,00 грн; за проведення транспортно-трасологічної експертизи від 24.04.2023 №СЕ-19/106-23/4912-ІТ в сумі 1912,00 грн.; за проведення експертизи обставин та механізму ДТП №776/786/23-25 від 11.04.2023 в сумі 4779,60 грн. стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти його про зміну місця проживання, роботи, навчання,

не виїжджати за межі України без його погодження.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.04.2023 на куртку коричневу, штани чорні, галоші гумові, які належали ОСОБА_7 , необхідно скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування в сумі 8603,60 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 і повернуто власнику, - залишити ОСОБА_8 ;

куртку, штани, галоші, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1