05.03.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/114/24
Провадження № 1-кп/533/27/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023 за № 0000777, за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: с. Ганнівка Козельщинського району Полтавської області; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; не одружений; перебуває у фактичних шлюбних відносинах; освіта професійно-технічна; не працює; непогашених судимостей не має; групи інвалідності не має; на утриманні має малолітню дитину 2017 року народження; статусу учасника АТО не має,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 18 травня 2022 року № 341/2022 , від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, від 06 листопада 2023 року № 734/2023, від 05 лютого 2024 року № 49/2024 неодноразово продовжувався, тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення, й триває на даний час.

19 жовтня 2023 року в період часу з 01 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин (точного часу не встановлено) ОСОБА_6 , маючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства потерпілого ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_1 .

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільні-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, зайшов через хвіртку на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , де з метою крадіжки викотив з території домоволодіння через присадибну ділянку, де відсутня огорожа, автомобільний причіп АМС 11 X/ НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків, які згідно з висновком експерта від 12.01.2024 № 144, склали суму 17091,64 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4. ст. 185 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливість обмежитися допитом обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник погодилися з думкою прокурора. При цьому суд переконався, що обвинувачений погодився на такий порядок дослідження доказів добровільно, правильно розуміє зміст обставин, цілком розуміє положення ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти спрощеного порядку дослідження доказів.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення визнаних обставин.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, ураховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та правильно розуміє зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів і обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Підтвердив факт викрадення майна та повідомив, що намагався в рахунок відшкодування шкоди передати потерпілому нові диски на причіп, що були ним попередньо придбані.

Потерпілий ОСОБА_4 від надання пояснень відмовився, просив суд суворо карати ОСОБА_6 та обрати йому реальну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, оскільки обвинувачений, на його думку, говорить неправду та вчинив крадіжку не сам.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішення долі речових доказів та процесуальних витрат, уважає, що винуватість ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з досудовою доповіддю результати оцінки обвинуваченого ОСОБА_6 показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Орган пробації уважає, що виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства можливо у виключному випадку.

На думку органу пробації, зважаючи на виявленні фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби), у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільно, крім обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, - відсутні. Рецидив злочинів як обтяжуючу обставину суд не враховує, оскільки судом не встановлено, що обвинувачений має незняті чи непогашені судимості .

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

- класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК, яке відноситься до тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України);

- ураховує наслідки та обставини вчинених злочинів (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілому на стадії досудового розслідування (шляхом повернення викраденого) та намагання компенсувати збитки потерпілому шляхом передання майна на стадії судового розгляду;

- особу винного - його вік, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан (перебування у фактичних шлюбних відносинах з жінкою, яка є вагітною);

- наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання;

- посередню характеристику за місцем проживання;

- зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, та яка має виключно рекомендаційний характер, яку суд може врахувати виходячи зі своїх дискреційних повноважень.

У зв`язку з цим суд доходить висновку, що є всі підстави призначити обвинуваченому покарання у межах найнижчої межі покарання санкції статті закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), а також те, що обвинувачений каявся та визнав свою вину; у силу ст. 89 КК України не судимий; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; зважаючи на відшкодування матеріальної шкоди, завданої потерпілому; знаходження на утриманні неповнолітньої дитини та проживання з вагітною жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд уважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, 3 ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати в даному кримінальному проваджені становлять 1000,00 гривень - витрати на залучення експерта, які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається, зважаючи на встановлення іспитового строку судом.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 392-395, ч. 15 ст. 615 КПК України, ч. 4 ст. 185, ст. 75, 76 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно зі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку 3 роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи у сумі 1000,00 гривень.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.12.2023 по справі №534/2616/23 (провадження № 1-кс/534/726/23) на майно: мобільний телефон марки «Nokia» модель TA-1235, без сім картки, IMEI 1) НОМЕР_3 , 2) НОМЕР_4 , вилучений під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.12.2023 по справі №534/2616/23 (провадження № 1-кс/534/727/23) на майно:

- пластиковий предмет, який зовні схожий на макет гранати РГД-5, з написом «ПІРО-5 учбово-тренувальна», що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- автомобіль марки ВАЗ модель 211540, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.12.2023 по справі №534/2616/23 (провадження № 1-кс/534/728/23) на майно: мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy M 12, модель SM-M127F DSN IMEI 1) НОМЕР_6 , 2) НОМЕР_7 ; два металевих диски чорного кольору, з гумою «КАМА» розміром 175/70 R13, дві штуки, які належать ОСОБА_6 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.12.2023 по справі №534/2616/23 (провадження № 1-кс/534/729/23) на майно: тент з автомобільного причепу, синього кольору, чотири металеві дуги, зеленого кольору.

Речові докази:

- автомобільний причіп марки «Старконь АМС 11 X/BL5/2917», державний номерний знак НОМЕР_2 , без комплектуючих запчастин, який належить ОСОБА_4 та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - залишити власнику ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy M 12, модель SM-M127F DSN IMEI 1) НОМЕР_6 , 2) НОМЕР_7 ; два металевих диски чорного кольору, з гумою «КАМА» розміром 175/70 R13, дві штуки, які належать ОСОБА_6 та передані на зберігання до кімнати речових доказів відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- тент з автомобільного причепу синього кольору та металеві дуги у кількості 4 штуки, які передані на зберігання до кімнати речових доказів відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- автомобіль марки ВАЗ модель 211540, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , який переданий на зберігання власниці ОСОБА_8 з позбавленням права відчуження та розпорядження, - залишити власниці ОСОБА_8 ;

- предмет, який зовні схожий на макет гранати РГД-5, з написом «ПІРО-5 учбово-тренувальна», переданий на зберігання до кімнати речових доказів відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, - знищити;

- мобільний телефон марки «Nokia» модель TA-1235, без сім картки, IMEI 1) НОМЕР_3 , 2) НОМЕР_4 , який передано на зберігання до кімнати речових доказів відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, - повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому у порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1