Справа № 331/2571/23
Провадження № 1-кп/331/212/2024
судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1
щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України
05 квітня 2024 року м. Запоріжжя
Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2024 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначено покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією усього майна.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині кваліфікацій дій обвинуваченого, вважаю за необхідне висловити окрему думку з цього питання, виходячи з такого.

За результатами судового розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_2 вчинив державну зраду у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 111 КК України. Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним, співпадає із викладом обставин кримінального правопорушення, які вказав в обвинувальному акті прокурор, а саме: приблизно у середині квітня 2022 року, але не пізніше 23 травня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) і до теперішнього часу, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, ОСОБА_2 перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, після чого виконував вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф, а також здійснював схиляння до державної зради співробітників Бердянського РВП ГУ НП в Запорізькій області - їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією рф, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Так, ОСОБА_2 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, а саме у незаконно створеному органі - «народній міліції м. Бердянськ», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Таким чином, ОСОБА_2 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Але, 03.03.2022 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність», яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 111-1 «Колабораційна діяльність». Зокрема, з 15 березня 2022 року встановлена кримінальна відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також добровільна участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та/або в збройних формуваннях держави-агресора чи надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, тобто за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

Результати тлумачення диспозицій частини 1 ст. 111 КК України та частини 7 ст. 111-1 КК України у їх взаємозв`язку вказують на те, що кореспондуючими діями в них, які й визначають співвідношення відповідних норм як загальної та спеціальних, є перехід на бік ворога в умовах воєнного стану та добровільне зайняття посад у незаконно створених судових чи правоохоронних органах. Тому в цьому випадку наявна конкуренція загальної та спеціальної норм, де ч. 7 ст. 111-1 КК України, вочевидь, є спеціальною нормою, оскільки передбачає менш суворе покарання за вчинене.

У судовому засіданні прокурор наголошував на тому, що ОСОБА_2 на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, порушив Присягу поліцейського, саме тому його дії, які виразилися у зайнятті посади у незаконно створеному правоохоронному органі на тимчасово окупованій території України, мають більшу суспільну небезпеку та повинні кваліфікуватися як державна зрада у формі переходу на бік ворога під час збройного конфлікту.

Вважаю ці доводи прокурора помилковими, оскільки аналіз складу кримінального правопорушення, передбаченого статею 111 КК України, дає підстави стверджувати, що, дійсно, суб`єкт цього злочину визначений законодавцем як спеціальний, оскільки ним може бути тільки громадянин України, який досяг до вчинення злочину шістнадцяти років. Водночас, інших спеціальних ознак (службовий стан, певна діяльність тощо), диспозиція статті 111 КК України не містить. Тому кваліфікація дії ОСОБА_2 , які містять у собі ознаки як ч.2 ст. 111 КК України, так і ч.7 ст. 111-1 КК України, які конкурують між собою, за нормою кримінального закону, яка передбачає більш суворе покарання, є таким, що не відповідає принципу кримінально-правової кваліфікації.

Також вважаю необхідним зауважити, що під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_2 будь-яких інших дій, спрямованих на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Оскільки усі допитані під час судового засіданні свідки ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) повідомили суду про те, що вони особисто або від інших співробітників поліції знають про початок добровільної служби ОСОБА_2 на посаді у «Народній міліції», яка почала створюватися окупаційною владою РФ після окупації м. Бердянськ, останній перебував у приміщенні відділу поліції, де почала роботу «Народна міліція» та здійснював патрулювання на службовому автомобілі. Жодних інших дій, які б виходити за межі повноважень працівника так званої «Народної міліції» ОСОБА_2 не здійснювалось, про такі його дії свідкам нічого не відомо.

До того ж прокурором не було надано суду жодного доказу на підтвердження факту «схиляння до державної зради співробітників Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією рф», який нібито був вчинений ОСОБА_2 , тому підстав для кваліфікації дій ОСОБА_2 за сукупністю кримінальних правопорушень: тобто і ч.7 ст. 111-1 КК України як колабораційна діяльність, і за ч.2 ст. 111 КК України як державна зрада у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, немає.

Отже, умисні дії ОСОБА_2 , який приблизно у середині квітня 2022 року, надав добровільну згоду на співпрацю із окупаційною адміністрацією РФ, та зайняв посаду у патрульно-постовій службі так званої «Народної міліції м. Бердянськ», яка є незаконно створеним правоохоронним органом на тимчасово окупованій території України, необхідно кваліфікувати за ч. 7 ст. 111-1 КК України тобто як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, та призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі на строк тринадцять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та в правоохоронних органах на строк тринадцять років із конфіскацією усього належного йому майна.

Суддя ОСОБА_1