Ухвала

Іменем України

07.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника закладу - лікаря психіатра ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду заяву голови ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 , який діє за наказом генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 152-1 від 23.10.2023 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.101 та ч.1 ст.103 КК України (стара редакція),-

встановив:

Голова ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 , який діє за наказом генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 152-1 від 23.10.2023, звернувся із письмовою заявою на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи заяву покликається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» евакуйований з м.Харків з 23.03.2022р. до даного часу перебуває ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Московського районного суду м. Харків від 23.11.2021р. про продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним наглядом.

У 1996р. скоїв вбивство бабусі і завдав тяжкі тілесні ушкодження дідусеві. Таким чином, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.101 та ч.3 ст.103 КК України.

У справі проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу 20.06.1997р., в Луганській обласній психіатричній лікарні №1. Згідно висновку експертної комісії: Виявляє ознаки психічного захворювання у формі шизофренії, неосудний, в зв`язку з чим не міг віддавати звіт у своїх діях та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування ПЗМХ до психіатричного закладу з суровим наглядом.

Згідно Постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 22.09.1997р. до хворого були застосовані примусові заходи медичного характеру, направлений на примусове лікування в психіатричну лікарню із суворим наглядом м. Дніпропетровськ, де знаходився з 27.04.1998р. до 16.12.2004р.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2004р. змінені примусові заходи медичного характеру, з психіатричної лікарні з суворим наглядом переведений до психіатричної лікарні з посиленим наглядом м. Полтава.

У Полтавську психіатричну лікарню поступив 16.12.2004р., де перебував на примусовому лікуванні до 29.1 1,2005р.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2005р. змінені примусові заходи медичного характеру, з посиленого нагляду переведений на звичайний нагляд в Харківську психіатричну лікарню (застосовувались примусові заходи медичного характеру з звичайним наглядом, по 23.03.2022).

Неодноразово оглядався комісією лікарів-психіатрів у м. Харкові (09.11.2021), яка щоразу приходила до висновку про потребу продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Відповідні заяви були надіслані на адресу Московського районного суду м. Харків та задоволені рішенням від 23.11.2021р).

Неодноразово оглядався комісією лікарів-психіатрів у АДРЕСА_2 (06.05.2022р., 31.10.2022р.), яка щоразу приходила до висновку про потребу продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Відповідні заяви були надіслані на адресу Франківського районного суду м. Львова та задоволені рішенням від 23.05.2022р., 17.11,2022р.

Внаслідок проведеного комплексного лікування: Аміназин, азапін, галолеридол, рис- петрил, галоприл, клопіксол-акуфаз, клопіксол-депо, клозапін; реабілітаційні заходи: перегляд телепередач, психічний стан залишається нестабільним: доступний формальному мовному контакту. Всі види орієнтації збережені. В бесіді дратівливий, легко афектується. У відділенні створює конфліктні ситуації, схильний до імпульсивних дій. Періодично напружений, похмурий, тривожний, підозрілий. Часом на обличчі виникає недоречна посмішка. Стверджує, що періодично чує «голоси», які викликають в нього агресію до оточуючих. Не хоче згадувати і говорити про скоєне правопорушення. Мислення сповільнене, паралогічне. Увага нестійка. У реабілітаційні заходи у відділенні не залучається. Критика до свого стану та скоєного правопорушення відсутня. Соціально дезадаптований. За своїм психічним станом потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу і звичайним наглядом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 24.04.2024р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №104 від 24.04.2024р.), яка прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час страждає: "Параноїдною шизофренією безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту". Незважаючи на проведену активну медикаментозну терапію захворювання носить безремісійний характер, у хворого зберігається нестійкість психічного стану, стійка виражена галюцинаторно-параноїдна симптоматика, імпульсивність, агресивність до оточуючих, грубі структурно-логічні порушення мислення, імпульсивність. Відсутня критика до захворювання та до скоєного правопорушення. У зв`язку з чим в даний час може становити соціальну небезпеку для оточуючих і потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду».

Покликаючись на ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», заявник просить суд продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Захисник особи, відносно якої розглядається питання про продовження примусових заходів медичного характеру, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву Комунального закладу підтримав.

У судовому засіданні хворий ОСОБА_7 заперечив факт вчинення злочину та не вважає себе хворим.

Лікуючий лікар у судовому засіданні заяву підтримала, просила таку задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні з доводами заявника та його представників погодився, просив суд задовольнити заяву.

Заслухавши доводи заявників думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Так, судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» евакуйований з м.Харків з 23.03.2022р. до даного часу перебуває ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Московського районного суду м. Харків від 23.11.2021р. про продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним наглядом.

24.04.2024р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №104 від 24.04.2024р.), яка прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час страждає: "Параноїдною шизофренією безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту". Незважаючи на проведену активну медикаментозну терапію захворювання носить безремісійний характер, у хворого зберігається нестійкість психічного стану, стійка виражена галюцинаторно-параноїдна симптоматика, імпульсивність, агресивність до оточуючих, грубі структурно-логічні порушення мислення, імпульсивність. Відсутня критика до захворювання та до скоєного правопорушення. У зв`язку з чим в даний час може становити соціальну небезпеку для оточуючих і потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду».

Виходячи із змісту ст. 95 КК України та ст. ст. 17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 (шість) місяців, здійснюється судом на підставі заяви психіатричної установи про продовження такої госпіталізації.

Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512-514 КПК України, заслухавши пояснення лікуючого лікаря, пояснення хворого, думку адвоката та висновок прокурора, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статями 17,19 Закону України «Про надання психіатричної допомоги», статями 92 - 95 КК України та статтями 369 - 372, 376, 512, 514 КПК України,-

постановив:

Заяву задоволити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.101 та ч.1 ст.103 КК України (стара редакція).

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено об 08 год. 10 хв. 14.05.2024р. в залі судового засідання Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з часу її проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив ухвалу Оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Суддя ОСОБА_8