ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 Справа №607/7233/24 Провадження №1-кп/607/1353/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 24 січня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Тернопіль, з середньою освітою, неодруженої, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не судима відповідно до вимог ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2024 року близько 02.30 год у обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_5 , винник протиправний умисел спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 24 січня 2024 року близько 02.30 год, обвинувачена ОСОБА_3 , будучи за адресою АДРЕСА_2 , з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, схопивши позаду за волосся потерпілу повалила її на землю та нанесла близько 5-6 ударів ногами в ділянку голови ОСОБА_5 .

Внаслідок неправомірних дій обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани лобової ділянки справа, рана правої скроневої та рана і садно правої тім`яної ділянки волосистої частини голови; синець потиличної ділянки волосистої частини голови справа, що поширюється на верхньо-зовнішні відділи задньої поверхні шиї; синець на чолі зліва, що поширюється на ділянку надбрівної дуги і верхню повіку лівого ока; синець верхньої повіки правого ока; синці правих передпліччя і кисті, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я - п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Вказаними діями, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнала повністю, підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснила, що вночі 24 січня 2024 року перебувала за адресою АДРЕСА_2 , де під час конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 спричинила їй тілесні ушкодження, а саме: схопивши позаду за волосся потерпілу повалила її на землю та нанесла декілька ударів ногами в ділянку голови останньої. Після чого прибула карета швидкої допомоги та поліція. Обвинувачена зазначила, що щиро кається та намагалася примиритися з потерпілою, однак остання відмовилася.

Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що відмовилася примиритися з обвинуваченою. Щодо міри покарання обвинуваченій покладається на думку суду. Майнової та моральної шкоди їй не заподіяно. Вимог щодо відшкодування шкоди не має.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу винної, її вік, сімейний стан та стан здоров`я, наявність постійного зареєстрованого місця проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини. Також, думку потерпілої, яка не заявляла цивільного позову та відсутність у неї майнових претензій до обвинуваченої; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, намагання перепросити у потерпілої ОСОБА_5 . Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції частини статті обвинувачення, а саме у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1