Провадження № 1-кп/947/487/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000995 від 22.10.2019 року відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омськ, Російської Федерації, громадянина Росії, росіянина, з вищою освітою, пенсіонера, інваліда 2-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, 70 КК України призначено покарання у вигляді 2 років 5 місяців 11 днів позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 діючи умисно у невстановлений час, у невстановленому місці, в неустановленої особи, для особистого вживання, без мети збуту, незаконно придбав наркотичний, засіб обіг якого обмежено - кокаїн, у великих розмірах, який став незаконно зберігати в кишені одягнутої жилетки та за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 .

19.12.2018, в період часу з 16.07 год. до 18:06 год., при проведенні обшуку в буд. АДРЕСА_2 , в кишені жилетки одягненої ОСОБА_11 , а також в приміщенні кухонної кімнати будинку, працівниками поліції було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, загальною масою 4, 8681 г.

Таким чином, ОСОБА_11 придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, загальною масою 4, 8681 г.

Згідно зі списком N? 1, таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N? 770 від 06.05.2000 р. із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N? 1890 від 12.12.2002, N? 518 від 04.06.2008, N? 1298 від 02.12.2009, N? 373 від 31.05.2010, N? 4 від 05.01.2011, N? 796 від 27.07.2011, N? 408від 23.05.2012, N? 800 від 22.08.2012, N? 1129 від 05.12.2012, N? 15 від 09.01.2013, N? 234від 08.04.2013, N? 712 від 26.12.2014, N? 747 від 26.10.2016), кокаїн є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

За таблицею 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України N? 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.05.2015 N? 280), наркотичний засіб обіг якого обмежено - кокаїн, масою 4, 8681 грам, складає великий розмір.

Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не визнав, пояснив, що 19 грудня 2018 року о 14-00 годині він під`їхав до будинку де мешкав, біля двору стояв автомобіль із київськими номерами, до нього вийшли оперуповноважені співробітники поліції, показали документи та ухвалу про проведення обшуку за місцем його мешкання. На питання співробітника поліції, він зізнався, що у нього є заборонені речовини, які він зберігав для себе в будинку та у кишені жилетки в яку він був одягнутий. Вони всі зайшли до будинку, на кухні на стільниці лежали ваги, кілька розфасованих пакетиків з речовиною. Він пояснив, що у зіппакетах знаходився кокаїн, він особисто видав наркотичний засіб, якій був у будинку та у нього у кишені жилетки, вилучено було близько 5 пакетиків. Він особисто розважував речовину по граму у кожен пакетик, щоб у нього не було передозування наркотичного засобу, оскільки він вживає наркотичні засоби з 2014 року з метою полегшення сильного болю, який він відчуває у зв`язку зі хворобою ніг. Обшук в будинку проводився довго до 12-опів на 1 ночі, в ході якого все перевернули та переламали, потім сказали, що поїдемо в гараж, він їм казав, що у нього нема гаражу. Всі приїхали в район Радужного у місті Одесі, туди приїхало ще 4 машини з співробітниками поліції, між ними виникли суперечки, вони один одному показували документи, але на територію розташування гаражів їх не пустив охоронець. Потім о четвертому часі ранку йому сказали, що відбувалася помилка, його переплутали з кимось, його відпустили. У нього вилучили всі його мобільні телефони, казали, що через місяць віддадуть. Коли він прийшов до відділу поліції за телефонами, то йому дали документи для ознайомлення, попросили підписати, на його прохання залучити адвоката, його попросили підписати заяву про відмову від адвоката, він її підписав щоб його відпустили.

Органами досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується у наступному:

Так, ОСОБА_11 посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» N? 61/95-ВР від 15.02.1995, а також наказу Міністерства охорони здоров`я України N? 481 від 20.08.2008, зареєстрованого у Міністерстві юстиції 23.09.2008 за N? 886/15577, достовірно знаючи, що операції з наркотичними засобами є незаконними, у невстановлений час досудового розслідування проміжок часу, діючи умисно, повторно, вирішив зайнятися незаконним придбанням та зберіганням наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн, у великих розмірах, з метою збуту.

Згідно зі своїм злочинним наміром, точний час та обставини в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, маючи намір швидкого незаконного збагачення, при невстановлених в ході слідства обставинах, незаконно придбав наркотичний, засіб обіг якого обмежено - кокаїн, у великих розмірах, який став незаконно зберігати в кишені одягнутої жилетки, та за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 , з метою збуту.

19.12.2018, в період часу з 16.07 год. до 18:06 год., при проведенні обшуку в буд. АДРЕСА_2 , в кишені одягненої ОСОБА_11 жилетки, а також в приміщенні кухонної кімнати будинку, працівниками поліції було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, загальною масою 4, 8681 г, який ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, незаконно придбав та зберігав, з метою збуту.

Згідно зі списком N? 1, таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N? 770 від 06.05.2000 р. із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N? 1890 від 12.12.2002, N? 518 від 04.06.2008, N? 1298 від 02.12.2009, N? 373 від 31.05.2010, N? 4 від 05.01.2011, N? 796 від 27.07.2011, N? 408 від 23.05.2012, N? 800 від 22.08.2012, N? 1129 від 05.12.2012, N? 15 від 09.01.2013, N? 234 від 08.04.2013, N? 712 від 26.12.2014, N? 747 від 26.10.2016), кокаїн с наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

За таблицею 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України N? 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.05.2015 N? 280), наркотичний засіб обіг якого обмежено - кокаїн, масою 4, 8681 грам, являє великий розмір.

Дії ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, тобто як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, вчинене повторно, у великих розмірах.

В ході судового розгляду прокурором на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України надані наступні докази:

-ухвалу Печерського районного суду міста Одеси від 05.12.2018 року про надання дозволу на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_2 ;

-протокол обшуку від 19.12.2018 року, з якого вбачається, що в ході обшуку за участю понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , користувача приміщення ОСОБА_11 в будинку АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, мобільні телефони, роутер, пульт, предмет округлої форми, ложку, ваги;

-висновок експерта № 19/11-2/5-СЕ/19 від 17.01.2019 року з якого вбачається, що у наданих на експертизу спресованих в грудки порошкоподібних речовинах жовто-білого кольору, нашаруваннях порошкоподібної речовини білого кольору, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн. Маса кокаїну у речовинах становить 0,746 г, 0,6984 г, 0,7776 г, 0,6594 г, 0,7017 г, 0,3928 г, 0,7749 г, 0,1119 г, 0,005 г, 0,00019 г, 0,00017 г відповідно. Загальна маса кокаїну становить 4,8681 г. В наданій на експертизу твердій речовині округлої форми темно-коричневого кольору, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, сильнодіючих і отруйних лікарських засобів, в межах чутливості застосованих методів дослідження не виявлено.

-розписка ОСОБА_14 про отримання від слідчого ОСОБА_15 двох мобільних телефонів марки iPhone, MEIZU, які були вилучені у ОСОБА_11

-протокол огляду від 19.11.2019 року з якого вбачається, що проведено огляд сейф пакетів №4457784, 4505474,4505476;

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 19.11.2019 року, з якої вбачається, що спресовані в грудки порошкоподібна речовина жовто-білого кольору, нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, визнати речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000995.

-квитанція №0000928 про отримання на зберігання вилученого наркотичного засобу, кокаїну у розмірі 4,8681 г.

- розписка ОСОБА_11 про отримання вилучених в ході обшуку наступних речей: 1) мобільний телефон Samsung у корпусі чорного кольору з червоною; 2) мобільний телефон VERTU в корпусі сірого кольору;3) мобільний телефон iPhone в корпусі чорного кольору одягнений в фіолетовий чохол; 4) мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору; 5) мобільний телефон «Xiaomi» сірого кольору; 6) Wi-F1 роутер чорного кольору; 7) брелок чорного кольору марки «Ghost» із зелено-жовтою вставкою; 8) банківська картка «Приватбанку» N? НОМЕР_1 ; 9) картка з під сім-картки «Київстар» N? НОМЕР_2 ;

-протокол про проведення негласної слідчої дії від 21.02.2019 року в межах кримінального провадження №0000015 від 11.01.2018 року.

-В судовому засіданні учасники судового провадження відмовилися від перегляду відеозапису проведення обшуку 19.12.2018 року в будинку 105 по вулиці Костанді в місті Одесі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він в якості понятого був присутнім при проведенні обшуку будинку розташованого по АДРЕСА_2 . В ході обшуку все знімалося на відео, слідча дія відбувалась близько 2-3 годин, у його присутності було вилучено наркотичні засоби, він був у всіх приміщеннях де проводився обшук. В ході обшуку вилучили білу речовину у пакетиках прозорого кольору, вилучено із кармані обвинуваченого. Потім він підписав протокол.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що о 4-5 годині в вечора, він в якості понятого був присутнім при проведенні обшуку будинку розташованого по АДРЕСА_2 . В ході обшуку був присутній інший понятий, працівники поліції, слідчий/ Під час проведення обшуку було вилучено заборонені речовини, вилучили світлу сипучу речовину у білому пакетиках. Особа у якої вилучили, казала, що це у медичних цілях для себе. Речовину знайшли у підсобному приміщенні, ванна чи передбанник, точне місце не пам`ятає.

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_11 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, вчинене повторно, у великих розмірах, стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» визначено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Зі змісту статті 91 КПК України вбачається, що мета вчинення кримінального правопорушення є однією з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 07.04.2021 справа №203/337/19), якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі, чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи, та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено того, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження.

Разом з тим, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17).

Таким чином, суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України характеризується прямим умислом і метою збуту.

Обґрунтування прокурором наявності умислу обвинуваченого на збут наркотичного засобу, великим розміром наркотичного засобу, який було розфасовано, суд вважає вказані обставини недостатніми, приймаючи до уваги показання обвинуваченого про те, що він придбав какаїн, при цьому наркотичний засіб вже був розфасований у різні пакетики з різною вагою, вагу він змінював під свої потреби. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що сам по собі великий розмір наркотичного засобу та його розфасовка, за відсутності інших об`єктивних доказів, які би підтверджували наявність в ОСОБА_11 мети збуту наркотичного засобу, та з урахуванням показань обвинуваченого, даних в судовому засіданні, не можуть вважатися достатніми доказами для визнання ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Крім того, фактично, вага вказаного наркотичного засобу знаходиться ближче до мінімальної межі, з якої починається великий розмір.

Отже, орган досудового розслідування для об`єктивного висновку про умисел обвинуваченого на збут наркотичного засобу мав би дослідити більш ретельно обставини їх придбання та зберігання, а також встановити момент виникнення відповідного умислу. Однак, органам досудового розслідування не вживалось жодних заходів для встановлення обставин факту придбання та зберігання ОСОБА_11 вилученого наркотичного засобу, а саме не було доведено обставин, при яких останній придбав наркотичний засіб, чи залежала від його волі купівля наркотичного засобу саме у розфасованому варіанті.

При цьому суд, приймає до уваги ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_11 під час всього судового розгляду категорично заперечував мету збуту наркотичного засобу та давав послідовні покази про придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання, оскільки він відчуває дуже сильну біль у ногах, є інвалідом другої групи внаслідок встановленого йому діагнозу: деформуючий артоз обох кульшових суглобів 3 ст. (больовий синдром). Твердження обвинуваченого ОСОБА_11 про придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання, наявними у справі доказами та стороною обвинувачення не спростовані.

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_11 за ч. 2 ст.307 КК України не містить жодної належної інформації щодо факту збуту наркотичного засобу обіг якого обмежено - какаїна, тобто таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі не проводилися, відсутні свідки, які вказували, що придбали у обвинуваченого наркотичного засобу.

Крім того, відповідно до протоколу обшуку від 19.12.2018 року за місцем мешкання ОСОБА_11 були вилучені електронні ваги та металева ложка, але у висновках експерта №19/11-2/5/СЕ/19 від 17.01.2019 року не зазначено про наявність або відсутність на зазначених предметах забороненої речовини, та ці предмети не визнавалися речовими доказами по справі.

Разом з тим, вилучена кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено, а також місце та обставини при яких вони були вилучені у обвинуваченого, в даному випадку, за відсутності інших доказів, не можуть бути визначальним доказом скоєння обвинуваченим ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Враховуючи наведене, виходячи із системного тлумачення Закону, оскільки кримінальна відповідальність за ст. 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою, - метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст. 309 КК України, а тому лише факт виявлення наркотичного засобу у обвинуваченого ОСОБА_11 , не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на збут, відтак суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого на його користь.

Таким чином, оцінюючи всі встановлені та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні беззаперечно встановлено факт незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу обвинуваченим ОСОБА_11 без мети збуту для особистого вживання.

Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості, доступу до правосуддя та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків в розумні строки, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що стороною обвинувачення не здобуто доказів, які могли б довести, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_11 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 стороною обвинувачення кваліфіковані не вірно, а тому суд вважає за необхідне перекваліфікувати його дії зі ч.2 ст. 307 КК України на ч.2 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_11 за ч.2 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками -незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який раніше судимий, але відбув покарання, є інвалідом 2-ої групи, пенсіонером, наявність обставин які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, каяття вчиненому, відсутність обставин які обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що ОСОБА_11 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді позбавлення волі, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Так, згідно ч.5 ст.74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набранням вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину. Вчинений ОСОБА_11 злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Оскільки ОСОБА_11 даний злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, вчинили у грудні 2018 року, то з дня вчинення злочину минуло більше п`яти років, а тому на підставі ст. 49 КК України його слід звільнити від призначеного покарання за ч.2 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 .

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 377,392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_11 звільнити від призначеного покарання за ч.2 ст.309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави за проведення експертизи грошові кошти у розмірі 3 575 (три тисячі п`ятсот сімдесят п`ять ) гривень.

Речові докази: спресовані в грудки порошкоподібні речовини жовто-білого кольору, нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн вагою 4,8681 г. знищити.

Речові докази: порожні полімерні пакети із застібками, які знаходяться в спец пакеті № 4505476,- знищити.

Речові докази: мобільний телефон Samsung у корпусі чорного кольору з червоною; 2) мобільний телефон VERTU в корпусі сірого кольору;3) мобільний телефон iPhone в корпусі чорного кольору одягнений в фіолетовий чохол; 4) мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору; 5) мобільний телефон «Xiaomi» сірого кольору; 6) Wi-F1 роутер чорного кольору; 7) брелок чорного кольору марки «Ghost» із зелено-жовтою вставкою; 8) банківська картка «Приватбанку» N? НОМЕР_1 ; 9) картка з під сім-картки «Київстар» N? НОМЕР_2 , вважати повернутими за належністю ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1