Справа № 191/2528/24
Провадження № 1-кс/191/545/24
У Х В А Л А

05 липня 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове клопотання слідчого CВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000009 від 31.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

за участю слідчого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2024 року до суду надійшло вищевказане клопотання, в якому вказано, що слідчим відділом Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 31.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області отримана інформація щодо діяльності невстановлених осіб, які, під виглядом роботи call-центру за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, зловживаючи довірою, заволодівають грошовими коштами громадян, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки..

Відповідно до отриманої з відділу у м. Павлограді УСБУ у Дніпропетровській області інформації, результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій та допитів свідків встановлено наступне.

Учасники протиправної схеми організовують свою діяльність під виглядом роботи call-центру в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в одноповерховому приміщенні, яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :03:316:0043.

До організації протиправної діяльності причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 виконує функції адміністратора у вказаному call-центрі.

В результаті комплексу проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_5 , у своїй протиправній діяльності використовує автомобіль KIA SPORTAGE д.н.з. НОМЕР_1 , на якому перевозить комп`ютерну техніку та доставляє людей в call-центри.

Відповідно до БД «Цунамі» НПУ, автомобіль «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_5 .

03.07.2024 в період часу з 10.36 год. до 10.46 год. в рамках кримінального провадження старшим слідчим СВ Синельниківського РУП ОСОБА_6 на підставі ст. 235 КПК України, проведено обшук автомобіля марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вилучений в ході обшуку автомобіль марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим 03.07.2024 слідчим винесено відповідну постанову.

Арешт вищезазначеного вилученого майна надасть можливість забезпечити збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження та подальшого застосування спеціальної конфіскації.

Автомобіль марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення. В сукупності вказаний автомобіль може бути використаний, як доказ обставин скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що встановлюються під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. У разі повернення вказаного майна існує реальна загроза його зникнення, втрати, підміни або відчуження.

У зв`язку із викладеним слідчий просить накласти арешт на виявлений та вилучений 03.07.2024 року під час обшуку автомобіль марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження ним.

Слідчий до початку проведення судового засідання надав заяву про розгляд клопотання без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Адвокат власника автомобіля ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, зазначає наступне.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Так, згідно матеріалів клопотання, Синельниківським РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в №0000009 від 31.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Слідчий посилається на те, що в результаті комплексу проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_5 , у своїй протиправній діяльності використовує автомобіль марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до довідки БД «Цунамі» НПУ, належать на праві власності ОСОБА_5 .

03.07.2024 року в період часу з 10.36 год. до 10.46 год. в рамках кримінального провадження слідчим СВ Синельниківського РУП ОСОБА_3 на підставі ст. 235 КПК України, проведено обшук автомобіля марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , який на підставі постанови слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 03.07.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000009 від 31.01.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доданими до клопотання матеріалами встановлено, що в процесі здійснення своєї діяльності, ОСОБА_5 використовувала автомобіль марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , який постановою слідчого від 03.07.2024 року визнано речовим доказом.

Таким чином, є достатні підстави для висновку про те, що вказане майно могло бути знаряддям вчинення кримінально протиправних дій, а отже воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України щодо речового доказу і арешт на нього був накладений з дотриманням вимог закону.

З огляду на те, що постановою слідчого від 03.07.2024 р. вказане майно було визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, і даний арешт накладається з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого CВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000009 від 31.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 03.07.2024 року під час обшуку автомобіль марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 08 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1