Справа № 146/194/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2024 р. смт.Томашпіль

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 18 грудня 2022 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

В Томашпільському районному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 просили затвердити угоду про примирення від 04 березня 2024 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила проти затвердження угоди, оскільки узгоджене основне покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а узгоджене додаткове покарання не відповідає вимогам кримінального закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Так, відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

В угоді про примирення сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним, вид та міру покарання , яке буде призначено йому у разі затвердження угоди судом та на яке він погодився; наслідки невиконання угоди.

Відповідно до правової позиції ВС України, викладеної в постанові від 31.03.2016 року у справі № 5-27 кс16, на забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають складні зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Як зазначено в цьому рішенні, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок, і вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», прийнятим ВР України 16.02.2021 року, з метою більш жорстокого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, КК України доповнено ст. 286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК Українни.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України. Для задоволення інтересу суспільства (публічного інтересу), який полягає у суворому покаранні осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно положень п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Санкція ч.1 ст. 286-1 КК України, передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Як вже зазначалося вище, сторони угоди узгодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

На думку суду узгоджене покарання не відповідає інтересам суспільства.

Крім того, суд звертає увагу, що санкція ч. 1 ст. 286-1 КК України має додаткове покарання, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами.

З аналізу частин 1 та 2 ст. 69 КК України застосовується лише до основного покарання, а згідно ч. 2 ст. 69 КК України додаткове покарання може судом не призначатися за наявності підстав, вказаних у ч. 1 ст. 69 КК України та за наявності умов, вказаних у ч. 2 ст. 69 КК України. Отже призначення судом додаткового покарання на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, зокрема призначити додаткове покарання нижче нижчої межі, вказаної в санкції статті, не передбачено кримінальним законом.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, суперечать вимогам закону та інтересам суспільства в частині узгодженого сторонами покарання, суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні.

Враховуючи ст. 474 КПК України судове провадження продовжується у загальному порядку.

Також суд роз`яснює, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається (ч.8 ст. 474 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 473, 474 КПК України, суд.-

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 04 березня 2024 року укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Продовжити судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 50 хв 20 березня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1