13.03.2024
Справа № 642/4478/23
Провадження №1-кс/642/351/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001472 від 26.07.2023,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому заявник просила: 1) скасувати арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10.08.2023 (справа №642/4478/23, провадження №1-кс/642/2283/23), а саме з: - частини нежитлового приміщення 1-го поверху №3-1:-3-6 у житловому будинку літ. «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70.6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; 2) скасувати арешт у вигляді заборони власнику відчужувати нерухоме майно, накладений ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.10.2023 (справа №642/4478/23, провадження №11-сс/818/1239/23), а саме з: - частини нежитлового приміщення 1-го поверху №3-1:-3-6 у житловому будинку літ. «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70.6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обгрунтування клопотання заявником зазначено, що арешт накладено в рамках кримінального провадження №0001472 від 26.07.2023, де її чоловік ОСОБА_6 є підозрюваним. Нежитлове приміщення 1-го поверху №3-1:-3-6 у житловому будинку літ. «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70.6 кв.м. зареєстровано за її чоловіком, ОСОБА_6 , однак, оскільки таке майно придбане в шлюбі, воно є спільною сумісною власністю подружжя та їй належить частина такого майна, враховуючи рівність часток. У зв`язку з тим, що вона не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, відсутні докази набуття такого майна кримінально-протиправним шляхом, просила скасувати арешт з її частки, оскільки існування арешту перешкоджає їй правомірно користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Заявник та її представник в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор проти клопотання заперечувала, вказавши, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказане нежитлове приміщення зареєстроване саме за підозрюваним ОСОБА_6 .

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0001472 від 26.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (редакція до 11.08.2023) КК України, за підозрою ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 28 ч.4 ст. 190 (редакція до 11.08.2023), ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10.08.2023 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі, на нежитлове приміщення 1-го поверху №3-1:-3-6 у житловому будинку літ. «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70.6 кв.м.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2023 відмовлено в задоволені клопотання прокурора про повторний арешт майна та передачу його в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в тому числі, щодо грошових коштів та нежитлового приміщення 1-го поверху №3-1:-3-6 у житловому будинку літ. «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70.6 кв.м.

Ухвалою від 25.10.2023 у справі №642/4478/23 (провадження № 11-сс/818/1239/23) Харківський апеляційний суд скасував ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2023 та повторно наклав арешт, зокрема, на грошові кошти та вищевказане нежитлове приміщення, шляхом заборони власникам відчужувати його. При цьому, Харківський апеляційний суд вказав, що «…питання належності грошових коштів буде встановлено під час досудового розслідування, а треті особи не позбавлені можливості звертатись до слідчого судді суду першої інстанції з клопотанням про зняття арешту з майна та з`ясування цих питань за наявності певних відомостей».

А тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 , вважаючи себе співвласником нежитлового приміщення, право власність на яке зареєстровано за підозрюваним ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту з такого майна, накладеного як Ленінським районним судом м. Харкова, так і Харківським апеляційним судом, вказуючи на з`ясування слідчим суддею питання належності їй права власності на частину такого майна як спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, вирішення питання скасування арешту з майна входить до повноважень саме слідчого судді місцевого суду.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя керується презумпцією спільного сумісного майна подружжя, яка визначена в ст. 60 СК України, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Положеннями ст. 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" … Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування…премії, нагороди…Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 05.10.2007.

Право власності на нежитлове приміщення 1-го поверху №3-1:-3-6 у житловому будинку літ. «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70.6 кв.м., зареєстроване за ОСОБА_6 21.06.2019 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 4227, видавник ПН ХМНО ОСОБА_9 , тобто під час перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у шлюбі.

Із наданих заявником та прокурором слідчому судді матеріалів не встановлено обставин, передбачених ст. 57 СК України, які б давали підстави відносити зазначене майно до особистої приватної власності підозрюваного ОСОБА_6 .

Будь-яких доказів або рішень суду в порядку цивільного судочинства про визнання майна приватною власністю підозрюваного ОСОБА_6 , слідчому судді також не надано.

Доказів набуття такого майна підозрюваним ОСОБА_6 кримінально-протиправним шляхом, прокурором не надано.

Отже, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що до майна, з якого заявник просить скасувати арешт, підлягає застосуванню презумпція належності на праві спільної сумісної власності майна, набутого подружжям за час шлюбу.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що спільна сумісна власність подружжя належить подружжю незалежно від того, на чиє ім`я видано та оформлено документи.

Із положень ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положення ч. 1 ст. 70 СК України визначають, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У даному випадку, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави продовження існування накладеного арешту на частку ОСОБА_3 як співвласниці спільного майна подружжя, оскільки остання не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, доказів, що майно набуте злочинним шляхом, прокурором не надано, а тому необхідно скасувати арешт з належної їй частини такого майна, враховуючи презумпцію рівності часток, передбачену ст. 70 СК України та ст. 370 ЦК України.

При цьому, у даному випадку, слідчий суддя не здійснює фактичний поділ або виділ такого майна, згідно положень СК України та ЦК України.

Враховуючи викладене, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10.08.2023 (справа №642/4478/23, провадження №1-кс/642/2283/23), а саме з:

- частини нежитлового приміщення 1-го поверху №3-1:-3-6 у житловому будинку літ. «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70.6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасувати арешт у вигляді заборони власнику відчужувати нерухоме майно, накладений ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.10.2023 (справа №642/4478/23, провадження №11-сс/818/1239/23), а саме з:

- частини нежитлового приміщення 1-го поверху №3-1:-3-6 у житловому будинку літ. «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70.6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 13.03.2024.

Слідчий суддя