Справа № 204/9602/23
Провадження № 1-кп/204/464/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2024 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю обвинувачених: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жилівка Новоселицького району Чернівецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, військовослужбовця, призваного під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні: головний сержант, водій 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україніз 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україніз 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 листопада 2022 року № 296 головного сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду водія 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, головний сержант ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватись вимог військових статутів, поводитися з гідністю та честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк.
Разом з тим, головний сержант ОСОБА_5 у порушення наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений поряд підлеглості, порушуючи військову дисципліну, умисно не виконав наказ командира (начальника), за наступних обставин.
При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод головного сержанта ОСОБА_5 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.
Умисне невиконання головним сержантом ОСОБА_5 , наказу потягло за собою до підриву дисципліни підрозділу та зниження рівня бойової готовності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі в межах висунутого обвинувачення, щиро розкаявся. Суду надав показання про те, що 19.02.2023 приблизно о 09 год. 20 хв., він перебуваючи на шикуванні військовослужбовців 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , при усіх відмовився виконати бойове розпорядження командира до виконання завдань на позиції «Роза» поблизу АДРЕСА_3 за станом здоров`я.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану кваліфіковано за ч. 4 ст. 402 КК України.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, одруженого, не перебуваючого на обліку лікарів нарколога та психіатра, за місцем служби характеризується посередньо, маючого на утриманні матір похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно висновку ЛКК № 918 КНП «Хортинська багатопрофільна лікарня» Хортинської міської ради від 11 серпня 2023 року має захворювання та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. Висновок даний терміном до 09.08.2024 року, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин та інші обставини, а саме: психоемоціональний стрес від психосоціальної адаптації до бойових дій.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Таким чином, судом встановлено наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст. 402 КК України.
Оцінивши тяжкість вчиненого обвинуваченим, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також дані про його особу, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень й не становить «особистий і надмірний тягар для особи», та відповідає правовим позиціям рішень Європейського суду з прав людини (п. 38 рішення «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року).
Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2023 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2023 року застосовано до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04 липня 2023 року та визначено суму застави в розмірів 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн.. В подальшому за клопотанням прокурора продовжувався строк дії запобіжного заходу.
Разом з цим, слід зарахувати ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.05.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 1 дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з дати набрання вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.05.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 1 дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1