Справа № 216/7737/23
провадження 1-кп/216/336/24
ВИРОК

іменем України

18 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002401 від 21.11.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беркануш Арташанського району, Вірменія, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_4 в один із днів вересня 2023 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, діючи в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу без мети збуту для особистого вживання, знаходячись за місцем свого мешкання на території присадибної ділянки квартири АДРЕСА_2 , шляхом пориву зібрав частину вирощуваних ним рослин конопель в неустановленій кількості, із яких незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною масою 1920,966г, який розфасував:

- масою 675,574г у господарському приміщені під стелею;

- масою 1245,392г у господарському приміщені під стелею, де продовжував до 19.10.2023 незаконно зберігати без мети збуту для особистого вживання.

19 жовтня 2023 у період часу з 08:28 годин до 09:35 годин на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11.10.2022, був поведений обшук квартири АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час якого виявлено та вилучено:

- у господарському приміщенні під стелею у підвищеному стані речовину рослинного походження зеленого кольору, яка представлена гілками з листям та верхівковими частинами загальною масою 1485г, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/104-23/40526-НЗПРАП від 14.11.2023 є сумішшю, яка складається з речовини рослинного походження зеленого кольору масою 755,0г, що є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та речовини рослинного походження зеленого кольору масою 730,0г, що наркотичним засобом не являється. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 675,574г;

- у господарському приміщенні під стелею у підвищеному стані речовину рослинного походження зеленого кольору, яка представлена фрагментами рослини у вигляді стебел, гілок, які супроводжуються листям масою 2350,000г, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/104-23/40528-НЗПРАП від 14.11.2023 є сумішшю, яка складається з речовини рослинного походження зеленого кольору масою 1405,000г, є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та речовини масою 945,000г, що наркотичним засобом не являється. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1245,392г.

Загальна маса вилученого під час проведення обшуку у ОСОБА_4 особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу складає 1920,966г, що є великим розміром (відповідно до Таблиці №1 невеликих, великих й особливо великих розмірів наркотичних засобів, що перебувають у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, у редакції Наказу МОЗ України від 29.07.2010 №634), який ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав без мети збуту для особистого вживання.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, а також розмір вилучених наркотичних засобів. Підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Показав, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Також пояснив, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось. Зазначив, що розуміє наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи, позицію обвинуваченого та участь у кримінальному провадженні його захисника, суд приходить до висновку, що у цій справі дотримані необхідні та достатні гарантії справедливого судового розгляду і відмова обвинуваченого від дослідження доказів у повному обсязі не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Ураховуючи наведене, визнання обвинуваченим своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх присутніх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння обвинуваченим вказаних вище кримінальних правопорушень та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, з середньою-спеціальною освітою, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Під час судового розгляду обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся, засудив свої дії, повідомив, що усвідомив суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення та недопустимість подібних дій.

Враховуючи наведене, а також позицію обвинуваченого під час судового провадження, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Застосовне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень

Мотиви призначення покарання

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за вчинення вказаного вище кримінального правопорушення у виді максимального розміру санкції ч. 2 ст. 309 КК, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з урахуванням того, що предметом кримінального правопорушення є наркотичні засоби у великому розмирі. Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, вважав можливим на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3-х років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Захисник та обвинувачений, посилаючись на щире каяття обвинуваченого, наявність на утриманні останнього двох неповнолітніх дітей, просили призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів та не пов`язане із насильством, відсутність тяжких наслідків, спричинених кримінальним правопорушенням, визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також засади диспозитивності кримінального провадження та позицію його сторін, суд приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, та з огляду на те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, це унеможливлює призначення йому покарання у вигляді штрафу.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України на строк 2 роки.

Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Щодо запобіжного заходу

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

При цьому, суд враховує, що на час ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 не застосовано жодного запобіжного заходу та не покладені процесуальні обов`язки, передбачені

Ураховуючи, відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також характеризуючі відомості щодо осіб обвинуваченого, щире каяття, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу або покладення процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо інших питань

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 2868,00 грн., пов`язані з проведенням судових експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на засудженого такі обов`язки :

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи №СЕ-19/104-23/40526-НЗПРАП від 14.11.2023, в розмері 1434,00 гривень, для проведення судової експертизи №СЕ-19/104-23/40528-НЗПРАП від 14.11.2023, в розмирі 1434,00 гривень.

Речові докази, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 754,8г; речовина масою 729,8г, яка наркотичним засобом не являється, яке міститься у опечатаній картонній коробці; особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 1404,8г; речовина масою 944,8г, яка наркотичним засобом не являється, яке міститься у опечатаній картонній коробці, та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1