В И Р О К

Іменем України

30 квітня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000371 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого ФОП « ОСОБА_7 », мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Четвертого листопада 2023 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на літній терасі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться по АДРЕСА_3 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, під час конфлікту наніс потерпілому ОСОБА_8 три удари кулаком правої руки в обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця, крововиливів та садна на обличчі, переломів передньої стінки лівої верхньощелепної пазухи, лобного відростка лівої виличної кістки, зовнішньої стінки орбіти зліва, кісток носа з обох сторін, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав показання, які відповідають висунутому обвинуваченню. Цивільний позов визнав лише в частині спричинення матеріальної шкоди.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим стороною захисту та представником потерпілого, судовий розгляд проведено відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння потерпілому ОСОБА_8 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, вчиненим проти здоров`я потерпілого, яке за Конституцією України є найвищою соціальною цінністю.

Водночас суд бере до уваги особу винного ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Також суд не залишає поза своєю увагою правову позицію прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і думку представника потерпілого, який погодився з позицією прокурора та не наполягає на суворості покарання.

Окрім того, суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому діянні та активне сприяння його розкриттю.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Визначаючи покарання, суд також звертає увагу на віктимну поведінку самого потерпілого ОСОБА_8 , який, як убачається з неспростованих стороною обвинувачення показань ОСОБА_4 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, чіплявся та ображав продавця магазину «Дубок», яка є дружиною потерпілого, але на той час співмешкала з обвинуваченим.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання нових злочинів у виді обмеження волі.

З огляду на враховані судом при призначенні покарання пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь суспільної небезпечності винного і вчиненого ним злочину, враховуючи особу обвинуваченого, його критичне ставлення до вчиненого, щире каяття, думку представника потерпілого та правову позицію прокурора, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування цього покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

За правилами частини 5 вказаної статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого 5578 грн 47 коп. матеріальної шкоди та 10000 грн моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Щодо стягнення з обвинуваченого витрат на лікування потерпілого у розмірі 5578 грн 47 коп., то суд задовільняє їх у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються копіями фіскальних чеків, випискою з медичної картки та їх розмір не заперечується винним.

Своєю чергою, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та бере до уваги позицію Верховного Суду України, який неодноразово роз`яснював, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо).

Зважаючи на глибину душевних страждань потерпілого з приводу спричинення його здоров`ю шкоди неправомірними діями обвинуваченого, а також виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи особу обвинуваченого, його матеріальне становище, суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, який відповідає характеру та обсягу фізичних, душевних та психічних страждань, які зазнав потерпілий від дій ОСОБА_4 , перенесену ним хірургічну операцію та відносно тривале лікування внаслідок отримання тілесних ушкоджень, тому стягує з обвинуваченого на користь потерпілого грошовий еквівалент цієї моральної шкоди, який, на думку суду, дорівнює 5000 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 5578 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн 47 коп. та 5000 (п`ять тисяч) грн моральної шкоди.

У решті позову відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому, який не був присутній у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: