Справа № 136/335/24
провадження №1-кп/136/11/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000401 від 11.12.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не одруженого, не працюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (дистанційно в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Липовецького районного суду Вінницької області перебуває зазначений обвинувальний акт.

У судове засідання не було доставлено свідка ОСОБА_7 відносно якого судом було застосовано привід відповідно до ухвали суду від 08.04.2024.

Відповідно до рапорту особи, яка виконувала привід від 17.04.2024 встановлено, що доставити свідка в судове засідання не представляється за можливе з причин відсутності його за місцем постійного проживання, на телефонні дзвінки ОСОБА_7 не відповідає.

У судовому засіданні сторона обвинувачення відмовилась від допиту свідка ОСОБА_7 та така відмова була прийнята судом шляхом постановлення протокольної ухвали 17.04.2024.

Сторона захисту наполягала на допиті свідка ОСОБА_7 , вказуючи, що його покази мають важливе значення для кримінального провадження та позиції захисту та просили суд застосувати заходи забезпечення кримінального провадження шляхом піддання свідка приводу.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вважає за необхідне застосувати щодо свідка ОСОБА_7 заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді приводу, оскільки останній будучи обізнаним про наявність кримінального провадження у провадженні суду, на що вказують попередньо надані особою, яка виконувала приводи рапорти та необхідність явки в судове засідання не виконує своїх процесуальних обов`язків, про поважність причин неявки не повідомляє, а сторона захисту наполягає на допиті вказаного свідка, вказуючи на важливість його показів як доказів сторони захисту, відтак аби докласти всіх розумних зусиль для забезпечення присутності свідка, суд покладає виконання приводу на відповідний відділ Національної поліції, який в межах визначених діючим законодавством повноважень зобов`язаний встановити місце перебування такої особи та примусово супроводити його до суду.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строків застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке було подане на крайньому судовому засіданні (08.04.2024), суд приймає до уваги мотиви такого клопотання, де сторона обвинувачення зазначає, що ухвалами слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 28.12.2023 стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, в подальшому ухвалою суду від 21.02.2024 стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід тривалістю до 20.04.2024. На даний час ризики, передбачені п.3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування таких запобіжних заходів стосовно обох обвинувачених не відпали та продовжують існувати, а судовий розгляд даного кримінального провадження триває, тому прокурор просив продовжити раніше обрані обвинуваченим запобіжні заходи, оскільки застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити виконання обома обвинуваченими належної процесуальної поведінки.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обвинувачений ОСОБА_3 суду вказав, що має постійне місце проживання, намір створити сім`ю, має плани на майбутнє та готовий стати на військовий облік та нести обов`язок по обороні кордонів Батьківщини.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вказуючи, що на даний час ризики відпали, а процесуальні обов`язки обвинувачений готовий виконувати належним чином.

Суд, вирішуючи клопотання ініційовані прокурором, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках їх вирішення, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що в рамках даного кримінального провадження ухвалами слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 28.12.2023 стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії ухвал визначено слідчим суддею до 23.02.2024, в подальшому ухвалою суду від 21.02.2024 стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід тривалістю до 20.04.2024, утім станом на день розгляду даного кримінального провадження (17.04.2024) судовий розгляд у кримінальному провадженні триває, ще не допитано усіх свідків, про яких клопотала сторона захисту, не допитано обвинувачених.

Суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Надаючи оцінку наведеним у клопотанні про продовження запобіжного заходу доводам сторони обвинувачення та відсутності доказів сторони захисту на їх спростування щодо обґрунтованості підозри, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

На переконання суду, ризики, які існували під час продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ухвали суду від 21.02.2024 , що передбачені п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, останній обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи, не одружений, дітей чи інших утриманців не має, офіційно не працює, законного джерел прибутку не має, доказів наявності рухомого чи нерухомого майна суду не надано. ОСОБА_3 раніше судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі за умисний злочин, що дає суду підстави припускати, що обвинувачений належних висновків не робить, може вчиняти протиправні дії, у тому числі щодо порушення процесуальних обов`язків.

Крім цього, на розгляді Вінницького районного суду Вінницької області перебуває відносно ОСОБА_3 обвинувальний акт, відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, в рамках якого до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому змінено на цілодобовий домашній арешт та який було продовжено до 16.12.2023, тоді як в межах дії запобіжного заходу вчинено дане кримінальне правопорушення, що свідчить про недотримання умов застосованого запобіжного заходу.

Натомість наявність у обвинуваченого місця реєстрації, проживання, намір обвинуваченого ОСОБА_3 стати на військовий облік з метою реалізації права на захист Батьківщини, жодним чином не зменшує існування ризику переховування та не може слугувати безумовною підставою для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою з урахуванням особи обвинуваченого.

Окрім цього, як було зазначено вище, судовий розгляд кримінального провадження триває, не допитано свідка ОСОБА_8 та обвинувачених, сторона захисту вказує на суперечність показів інших учасників, яких було допитано, отож вірогідність впливу на свідків та потерпілого на даний час ще існує, оскільки не виключено необхідності повторного допиту таких осіб.

Вказані обставини у сукупності із тим, що обвинувачений ОСОБА_3 має досвід притягнення до кримінальної відповідальності та страх перед покаранням, розуміючи важкість покарання, яке йому може бути призначене у разі визнання винуватим в інкримінованому злочині у виді позбавлення волі, у співставленні можливих негативних для нього наслідків, обставин вчиненого ним кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого, молодого віку, може вчинити спроби, які йому інкримінуються.

Також на переконання суду, ризики, які існували під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Разом з цим, ОСОБА_4 не одружений, офіційно ніде не працює, законного джерела прибутку не має, у власності майна не має, раніше судимий за умисний злочин, 12.06.2023 звільнившись з місць позбавлення волі, вчинив за досить короткий проміжок часу новий умисний злочин, що свідчить про кримінальну спрямованість обвинуваченого та дає достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, може вчинити спроби які йому інкримінуються.

Встановлені судом обставини свідчать, що обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків та факторів стримуючого характеру, які б могли забезпечити їх належну процесуальну поведінку.

Суд вважає, що обрані відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжні заходи, з урахуванням їх тривалості не виходять за межі розумного строку, відповідають особам обвинувачених, характеру та тяжкості діянь вчинених ними, кореспондується з характером суспільного інтересу, є виправданими, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, тому суд вважає за необхідне продовження строк тримання обвинувачених під вартою, оскільки, на переконання суду наразі жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити виконання належної процесуальної поведінки обвинуваченими під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому строк дії запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів стосовно кожного із обвинувачених.

З урахуванням зазначеного, суд задовольняє клопотання прокурора.

Разом з цим, оскільки проведення судового засідання є неможливим, суд відкладає його розгляд та вважає за необхідне забезпечити участь обвинувачених безпосередньо шляхом їх етапування до суду.

Керуючись ст. 131, 199, 314, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Визначити строк дії ухвали суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 застосування запобіжного заходу тривалістю до 15.06.2024.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Визначити строк дії ухвали суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу тривалістю до 15.06.2024.

Відкласти судовий розгляд кримінального провадження на 25.04.2024 о 15:30 годині.

Доставити приводом в приміщення Липовецького районного суду Вінницької області за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Шевченка, 1, на 25.04.2024 о 15:30 годині свідка ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_3 .

Виконання ухвали суду доручити ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Етапувати обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з СІЗО Вінницької УВП №1 у судове засідання Липовецького районного суду Вінницької області, яке призначене на 25.04.2024 о 15:30 годині у Липовецькому районному суді Вінницької області за адресою: вул. Шевченка, буд. 1, м. Липовець, Вінницька області.

Копію даної ухвали направити учасникам судового провадження для відома, а начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для забезпечення її виконання.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів до Вінницького апеляційного суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1