Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8612/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/618/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали контрольного провадження №296/8612/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 травня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 липня 2024 року включно,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що судом не враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, раніше не судимий та має на утриманні неповнолітню дитину. Вказує, що стороною обвинувачення не надано доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також не доведено ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту. Звертає увагу на те, що потерпіла вже допитана та письмові докази судом досліджені.

В ухвалі суду зазначено, що в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження №0002242 від 24.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 11.01.2024 року обвинуваченого ОСОБА_8 було оголошено в розшук та надано дозвіл на затримання з метою приводу останнього до суду для участі в розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 було зупинено до розшуку обвинуваченого.

21.05.2024 року обвинуваченого ОСОБА_8 затримано та 22.05.2024 року доставлено до суду для розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_9 підтримала своє письмове клопотання від 11.01.2024 року про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послалася на наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого та його поведінку, які свідчать про те, що раніше обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може забезпечити його належну процесуальну поведінку. Обвинувачений ОСОБА_8 ухилявся від суду, оголошувався в розшук.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відсутність міцних соціальних зв`язків, доведеності ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, що підтверджується перебуванням його у розшуку, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисний особливо тяжкий злочин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №296/8612/22, в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження №0002242 від 24.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні суду з 01.12.2022 року перебуває на розгляді кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, в межах якого до останнього було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту (а.п.24-25), який в подальшому було продовжено (а.п.48, 69).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 22.06.2023 у зв`язку із призовом на військову службу за клопотанням прокурора запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 було змінено на особисте зобов`язання та покладено на останнього певні обов`язки (а.п.91, 93).

Згідно інформації, наданої слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) з 21.09.2022 року солдат ОСОБА_8 самовільно залишив в/ч НОМЕР_1 у зв`язку з чим внесені відомості до ЄРДР за № 0000821 від 05.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (а.п.106). Зазначене також підтверджується наказом командира в/ч НОМЕР_1 про виключення зі списків особового складу ОСОБА_8 та призупинення ним військової служби з 21.10.2023 (а.п.113, 122).

Ухвалою суду від 11.01.2024 ОСОБА_8 у зв`язку з неявками в судове засідання був оголошений у розшук (а.п.117-118, 121).

Згідно протоколу затримання особи від 22.05.2024 (а.п.127-129) обвинуваченого ОСОБА_8 затримано 21.05.2024 о 23 год.00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , тобто не за місцем проживання або служби.

Таким чином, враховуючи, доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які є реальними, тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, та дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання прокурора та застосував до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, ризик переховування від суду та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, повністю доведений вищенаведеними даними, які містяться в матеріалах контрольного провадження, що спростовує доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи апелянта про те, що стороною обвинувачення на надано доказів щодо доведеності вчинення злочину ОСОБА_8 , в якому останній обвинувачується, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на даній стадії апеляційний суд розглядає лише питання обґрунтованості застосування запобіжного заходу, а оцінка доказам та встановлення вини обвинуваченого вирішується судом під час судового розгляду.

Доводи апелянта про неврахування судом даних про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, не судимий, має постійне місце проживання та на утриманні дитину, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки останній місце служби залишив у зв`язку з чим до ЄРДР внесені відомості відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст.407 КК України. Також він є особою, раніше судимою за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, дані про те, що він утримує неповнолітню дитину 2006 року народження відсутні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що більш м`який запобіжний захід, який раніше було застосовано до обвинуваченого, та який не був дієвим, оскільки він його порушив, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому доводи апелянта є безпідставними.

Підстав для застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України колегія суддів не вбачає, оскільки кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , вчинене із застосуванням насильства.

За наведених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 травня 2024 року, якою застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 липня 2024 року включно - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :