Справа №639/1594/24
Провадження №1-кп/639/273/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №639/1594/24 (в ЄРДР №0000056 від 06.03.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малинівки РФ, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої на посаді оператора комп`ютерного набору ТОВ «РОДОНІТ-Р», раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 24.02.2024, приблизно о 13:30, перебувала поблизу вхідних дверей житлового будинку АДРЕСА_2 , де стала ініціатором конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з її знайомою ОСОБА_5 .

Саме в той час ОСОБА_3 , вирішила спричинити ОСОБА_5 , тілесні ушкодження будьякого ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , спочатку дочекалась коли ОСОБА_5 , відчинить вхідні двері до будинку, та вийде з нього, а потів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, використовуючи в якості знаряддя кримінального проступку дерев`яний предмет, зовні схожий на биту та тримаючи його у правій руці, нанесла два удари, які прийшлися в ліву ділянку голови потерпілої ОСОБА_5 , від чого остання, підняла руки, а ОСОБА_3 , нанесла потерпілій ОСОБА_5 , ще один удар вказаним дерев`яним предметом в ділянку правої кисті ОСОБА_5 ..

Після цього ОСОБА_3 , вважаючи виконаними до кінця усі дії, щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , припинила свої протиправні дії.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_5 синці на голові та правій кисті, які викликав незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів та які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з клопотанням прокурора ОСОБА_6 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин наведених вище, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту додано аналогічну заяву потерпілої ОСОБА_5 .

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судима; заміжня, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; працює на посаді оператора комп`ютерного набору ТОВ «РОДОНІТ-Р»; має місце реєстрації та постійне місце проживання, які співпадають.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності один; відношення обвинуваченої до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки; особу винної; обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченої та відсутність обставин, що його обтяжують.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Обставин, які б свідчили, що призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу буде недостатнє для досягнення цілей покарання, не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_3 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення їй покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним і достатнім.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суду м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1