Справа № 201/5540/24
Провадження 1-м/201/16/2024
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про накладення арешту у межах клопотання про надання правової допомоги у кримінальній справі №2282/2021,

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулась з погодженим прокурором клопотанням про накладення арешту у межах клопотання про надання правової допомоги у кримінальній справі №2282/20211.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що до Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентного органу Герцогства Люксембург про міжнародну правову допомогу у кримінальній справі №2282/2021.

Відповідно до статей 554, 558 КПК України Офісом Генерального прокурора надіслано до Головного слідчого управління Національної поліції України запит іноземної держави для організації виконання згідно з вимогами законодавства України.

Головне слідче управління Національної поліції України скерувала до слідчого відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області доручення про виконання запиту компетентного органу Великого Герцогства Люксембург про міжнародну правову допомогу.

На підставі Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20 квітня 1959 року, та на основі положень інших договорів, які чинні між нашими державами, компетентний орган Великого Герцогства Люксембург звертається з проханням про міжнародну правову допомогу у кримінальній справі №2282/2021.

Згідно матеріалів міжнародного доручення, у Люксембурзі від 15.11.2021 року розпочате судове розслідування щодо невідомих осіб за обвинувальним актом прокуратури Люксембургу. Розслідування стосується фактів, описаних у протоколі №2282/2021 від 29.07.2021 року Великогерцогської поліції, Комісаріату Музельдалла Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були клієнтами будівельної компанії під назвою LOTH HAUS Sarl. 11 червня 2021 року ОСОБА_6 отримала електронний лист із рахунком на будівництво даху їхнього будинку. 14 червня 2021 року ОСОБА_6 отримала ще один електронний лист, у якому її попросили проігнорувати електронний лист від 11 червня 2021 року та перерахувати суму на німецький рахунок НОМЕР_1 .

Таким чином, 16 червня 2021 року позивачі перерахували 70 497,79 євро на німецький рахунок НОМЕР_1 для здійснення платежу LOTH HAUS . 29 червня 2021 року позивачі отримали електронний лист від LOTH HAUS із проханням сплатити рахунок на суму 70 497,79 євро. Потім вони зв?язалися з LOTH HAUS і надіслали їм підтвердження платежу від 16 червня 2021 року на німецький рахунок НОМЕР_1 . Саме тоді їх повідомили, що цей німецький рахунок не є рахунком компанії LOTUS HAUS

У рамках розслідування компетентні органи Великого Герцогства Люксембург встановили, що німецький рахунок НОМЕР_1 був відкритий на ім?я ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Шветцінгені, Німеччина, і проживає за адресою АДРЕСА_1 , а не на ім`я LOTH HAUS . Люксембурзькі слідчі також встановили, що жертвою кібератаки стала не заявниця ОСОБА_6 , а компанія LOTH HAUS. Дійсно, обліковий запис електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » співробітниці LOTH HAUS ОСОБА_18 був зламаний, і потім зловмисники надсилали клієнтам LOTH HAUS рахунки-фактури зі зміненою інформацією облікового запису. Після надходження 70 497,73 євро на рахунок НОМЕР_1 , відкритий на ім?я ОСОБА_10 , того ж дня було здійснено 1-й переказ у розмірі 49 300 євро на румунський рахунок НОМЕР_6 , відкритий у Raiffeisenbank SA в Румунії на ім?я певної ОСОБА_12 . За даними Відділу фінансової розвідки Люксембургу (ПФР Люксембург), після надходження 49 300 евро на румунський рахунок пані ОСОБА_12 з цього рахунку було здійснено такі перекази:

- 18.06.2021 року: 4989,04 євро було перераховано на рахунок НОМЕР_3 ОСОБА_13 Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в Україні з повідомленням « Приватбанк »;

- 18.06.2021 року: 2400 євро було обміняно на іншу валюту та переведено на румунський рахунок НОМЕР_7;

- 18.06.2021 року: 4989,04 євро було перераховано на рахунок НОМЕР_4 ОСОБА_14 в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК в Україні із повідомленням « Currency payment »;

- 18 червня 2021 року та 22 червня 2021 року відповідно: 19 989,04 євро та 19 889 євро було перераховано на рахунок НОМЕР_5 ОСОБА_16 в публічному акціонерному товаристві «Райфайзен Банк Аваль» (Головний офіс) в Україні з повідомленням «Private payment».

З огляду на викладене, в інтересах встановлення істини запитувана сторона просила накласти арешт на наступні суми з цих рахунків для конфіскації в еквіваленті:

4989,04 євро на рахунок НОМЕР_3 Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_13 ;

4989,04 євро на рахунок НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк ОСОБА_14 .

Слідча у заяві вимоги клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як свідчать матеріали клопотання, до Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентного органу Герцогства Люксембург про міжнародну правову допомогу у кримінальній справі №2282/2021.

Відповідно до статей 554, 558 КПК України Офісом Генерального прокурора надіслано до Головного слідчого управління Національної поліції України запит іноземної держави для організації виконання згідно з вимогами законодавства України, яке у подальшому скероване до відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області доручення про виконання запиту компетентного органу Великого Герцогства Люксембург про міжнародну правову допомогу.

На підставі Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20 квітня 1959 року, та на основі положень інших договорів, які чинні між нашими державами, компетентний орган Великого Герцогства Люксембург звернулося з проханням про міжнародну правову допомогу у кримінальній справі №2282/2021.

Згідно матеріалів міжнародного доручення, у Люксембурзі від 15.11.2021 року розпочате судове розслідування щодо невідомих осіб за обвинувальним актом прокуратури Люксембургу. Розслідування стосується фактів, описаних у протоколі №2282/2021 від 29.07.2021 року Великогерцогської поліції, Комісаріату Музельдалла Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були клієнтами будівельної компанії під назвою LOTH HAUS Sarl. 11 червня 2021 року ОСОБА_6 отримала електронний лист із рахунком на будівництво даху їхнього будинку. 14 червня 2021 року ОСОБА_6 отримала ще один електронний лист, у якому її попросили проігнорувати електронний лист від 11 червня 2021 року та перерахувати суму на німецький рахунок НОМЕР_1 .

Таким чином, 16 червня 2021 року позивачі перерахували 70 497,79 євро на німецький рахунок НОМЕР_1 для здійснення платежу LOTH HAUS . 29 червня 2021 року позивачі отримали електронний лист від LOTH HAUS із проханням сплатити рахунок на суму 70 497,79 євро. Потім вони зв?язалися з LOTH HAUS і надіслали їм підтвердження платежу від 16 червня 2021 року на німецький рахунок НОМЕР_1 . Саме тоді їх повідомили, що цей німецький рахунок не є рахунком компанії LOTUS HAUS

У рамках розслідування компетентні органи Великого Герцогства Люксембург встановили, що німецький рахунок НОМЕР_1 був відкритий на ім?я ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Шветцінгені, Німеччина, і проживає за адресою АДРЕСА_1 , а не на ім`я LOTH HAUS . Люксембурзькі слідчі також встановили, що жертвою кібератаки стала не заявниця ОСОБА_6 , а компанія LOTH HAUS. Дійсно, обліковий запис електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » співробітниці LOTH HAUS ОСОБА_18 був зламаний, і потім зловмисники надсилали клієнтам LOTH HAUS рахунки-фактури зі зміненою інформацією облікового запису. Після надходження 70 497,73 євро на рахунок НОМЕР_1 , відкритий на ім?я ОСОБА_10 , того ж дня було здійснено 1-й переказ у розмірі 49 300 євро на румунський рахунок НОМЕР_6 , відкритий у Raiffeisenbank SA в Румунії на ім?я певної ОСОБА_12 . За даними Відділу фінансової розвідки Люксембургу (ПФР Люксембург), після надходження 49 300 евро на румунський рахунок пані ОСОБА_12 з цього рахунку було здійснено такі перекази:

- 18.06.2021 року: 4989,04 євро було перераховано на рахунок НОМЕР_3 ОСОБА_13 Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в Україні з повідомленням « Приватбанк »;

- 18.06.2021 року: 2400 євро було обміняно на іншу валюту та переведено на румунський рахунок НОМЕР_7;

- 18.06.2021 року: 4989,04 євро було перераховано на рахунок НОМЕР_4 ОСОБА_14 в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПРИВАТБАНК в Україні із повідомленням « Currency payment »;

- 18 червня 2021 року та 22 червня 2021 року відповідно: 19 989,04 євро та 19 889 євро було перераховано на рахунок НОМЕР_5 ОСОБА_16 в Публічному акціонерному товаристві «Райфайзен Банк Аваль» (Головний офіс) в Україні з повідомленням «Private payment».

Запитувана сторона - слідчий суддя Окружного суду Люксембургу у міжнародному слідчому дорученні просив накласти арешт на суми з рахунків для конфіскації в еквіваленті:

4989,04 євро на рахунок НОМЕР_3 Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» ОСОБА_13 ;

4989,04 євро на рахунок НОМЕР_4 в Акціонерному Товаристві Комерційний Банк «Приватбанк ОСОБА_14 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 3 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року, договірні Сторони зобов`язуються надавати одна одній, відповідно до положень цієї Конвенції, як найширшу взаємну допомогу у кримінальному переслідуванні правопорушень, покарання яких, на момент прохання про надання допомоги, підпадає під юрисдикцію судових властей запитуючої Сторони. Запитувана Сторона виконує, у передбачений її законодавством спосіб, будь-які судові доручення, які стосуються кримінальної справи і які надсилаються їй судовими властями запитуючої Сторони з метою забезпечення свідоцьких показань або передачі предметів, які являють собою речові докази, матеріалів судової справи або документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цієї Конвенції будь-яка Договірна Сторона під час підписання цієї Конвенції або здачі на зберігання своєї ратифікаційної грамоти чи документа про приєднання, шляхом перепровадження відповідної заяви на ім`я Генерального секретаря Ради Європи, може залишити за собою право обумовлювати виконання судових доручень щодо обшуку або арешту власності однією або декількома такими умовами:

(a) правопорушення, на якому ґрунтується судове доручення, має підлягати покаранню як за законодавством запитуючої Сторони, так і за законодавством запитуваної Сторони;

(b) правопорушення, на якому ґрунтується судове доручення, має бути екстрадиційним в запитуваній державі;

(c) виконання судового доручення має бути сумісним з законодавством запитуваної Сторони.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений зокрема у випадку, якщо речі, документи, гроші, тощо, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження на території Герцогства Люксембург, необхідністю подальшої конфіскації майна, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети конфіскації майна неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність для забезпечення можливої конфіскації (спеціальної конфіскації) майна, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

Також, враховуючи те, що існує ризик відчуження, передачі - перерахування кошів із банківських рахунків, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт у вигляді заборони здійснення будь-яких операцій пов`язаних із користуванням і розпорядженням коштами, які знаходяться на вказаних банківських рахунках, з метою запобігання вищевказаним ризиків.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суддя слідчий,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 4989,04 євро на банківському рахунку: НОМЕР_3 , ОСОБА_13 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 4989,04 євро на банківському рахунку: НОМЕР_4 , ОСОБА_14 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50 .

Заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із користуванням і розпорядженням коштами, які знаходяться на вказаних банківських рахунках.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1