ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 614/131/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Ап. провадження № 11-кп/818/384/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст.27 - ч.2 ст.372,
ч.3 ст.27 - ч.2 ст.372, ч.4 ст.27 - ч.2 ст.372 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 21 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року кримінальне провадження № 0000723 від 14.11.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який займав посаду старшого оперуповноваженого СКП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області (раніше працюючого на посаді т.в.о. начальника Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 372 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Підлиман Борівського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше працюючого на посаді начальника сектору кримінальної поліції Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області, який має спеціальне звання майора поліції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 372 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт Борова Борівського району Харківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжню, яка має на утриманні неповнолітню дитину, працюючої слідчим СВ Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 372 КК України,

- закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

До Харківського апеляційного суду прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року.

Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор зазначає, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена 21.02.2022 року, але внаслідок військової агресії та повномасштабного вторгнення рф на територію України 24.02.2022 року, він подав апеляційну скаргу 25.02.2022 року електронною поштою разом з долученими додатками на адресу Дворічанського районного суду Харківської області, оскільки здійснити відправку засобами поштового зв`язку було неможливо.

Крім того, прокурор вказує, що Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року N 14/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду. Також змінено територіальну підсудність судових справ Дворічанського районного суду Харківської області на Карлівський районний суд Полтавської області. 09.06.2022 року Харківською обласною прокуратурою направлено до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 21.02.2022 року.

Апелянт також зазначає, що 16.06.2022 року Карлівський районний суд Полтавської області повідомив обласну прокуратуру, що апеляційна скарга направлена до Полтавського апеляційного суду. Разом з цим, як зазначає прокурор, протягом тривалого часу будь-яка інформація щодо результатів розгляду справи до прокуратури не надходила. В подальшому в телефонному режимі було повідомлено обласну прокуратуру, що їх апеляційна скарга було повернута до Карлівського районного суду Полтавської області, оскільки Дворічанський районний суд Харківської області фактично не виконав Розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року N 2/0/9-22.

Прокурор зазначає, що згідно Рішення Вищої ради правосуддя №399/0/15-23 від 20.04.2023 року змінено територіальну підсудність судових справ Дворічанського районного суду Харківської області до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова, у звязку з чим подана апеляційна скарга прокурора 06.10.2023 року повернуто до Харківської обласної прокурату , оскільки кримінальне провадження (справа №641/131/21) щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до Карлівського районного суду Полтавської області не надходила.

За таких обставин, як зазначає прокурор, строк на апеляційне оскарження ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року був пропущений з поважних причин.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, але йому неодноразово направлялися засобами поштового зв`язку рекомендовані повідомлення про дату, місце та час апеляційного розгляду на адресу місця його мешкання, що міститься у відновленому судовому провадженні, але вони повернулися до суду апеляційної інстанції у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою (арк.4, 12-14, 51, 63-65, 79, 86-88 т.2).

Крім того, в судове засідання в суд апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_11 та її захисники ОСОБА_13 і ОСОБА_14 також не з`явилися, але апеляційним здійснювалися усі можливі заходи щодо належного повідомлення обвинуваченої та її захисників про дату, місце та час апеляційного розгляду.

Зокрема, ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.11.2023 року призначено апеляційний розгляд за клопотанням прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року на 22.01.2024 року (арк.3 т.2).

24.11.2023 року судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлені обвинуваченій ОСОБА_11 та захисникам ОСОБА_13 і ОСОБА_14 рекомендовані повідомлення про дату, місце та час апеляційного розгляду за адресами, що містяться в матеріалах цього судового провадження (арк.4 т.2).

Разом з цим, зазначені повідомлення повернулися до суду апеляційної інстанції у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаною адресою та із закінченням терміну зберігання (арк.8-10, 22-24, 32-34 т.2).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22.01.2024 року задоволено клопотання прокурора та в порядку, передбаченому ч.3 ст.333 КПК України, доручено Директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Полтаві, встановити місцезнаходження обвинуваченої ОСОБА_11 та забезпечення її явки до суду апеляційної інстанції.

Апеляційний розгляд відкладено на 11.03.2024 року.

Обвинуваченій ОСОБА_11 повторно направлено рекомендоване повідомлення на адресу її місця мешкання, що зазначена в копії обвинувального акту за цим кримінальним провадження та в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції (арк.51 т.2), але воно також не було вручено обвинуваченій, оскільки остання відсутня за вказаною адресою (арк.60-62 т.2).

При цьому, відповідно до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року №28, захисник ОСОБА_14 повідомлена про час та місце розгляду клопотання прокурора, що підтверджується відомостями довідок про те, що 23.01.2024 року вона отримала судову повістку у мобільному додатку «Viber» на номери мобільного телефону, що міститься в матеріалах справи.

Згідно відомостей про недоставлення СМС-повідомлення від 24.01.2024 року, захисник ОСОБА_13 не отримав електрону судову повістку на номер мобільного телефону, оскільки абонент тимчасово недоступний (арк.59 т.2).

05.03.2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_14 , в якому остання зазначила, що на цей час вона не здійснює захист обвинуваченої ОСОБА_11 , оскільки договір про надання правової допомоги був укладений між нею та ОСОБА_11 лише на представництво інтересів лише в суді першої інстанції. Просить провадити апеляційний розгляд за її відсутності (арк.74 т.2).

Крім того, адвокат ОСОБА_14 зазначила в своєму клопотанні, що їй не відомо місцезнаходження обвинуваченої ОСОБА_11 , а також додатково повідомила, що адвокат ОСОБА_13 на цей час перебуває за межами України.

Більш того, адвокат ОСОБА_14 вказала, що між обвинуваченою ОСОБА_11 та захисником ОСОБА_13 був укладений договір про надання правової допомоги лише в суді першої інстанції (арк.74 т.2).

11.03.2024 року апеляційний розгляд було відкладено на 12 год. 30 хв. 22.04.2024 року, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та відпусткою судді ОСОБА_3 , яка входить до складу колегії суддів.

Апеляційним судом повторно було направлено обвинуваченій ОСОБА_11 рекомендоване повідомлення на адресу її місця мешкання (арк.79 т.2), але воно також не було вручено обвинуваченій, оскільки остання відсутня за вказаною адресою (арк.89-91 т.2).

20.03.2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло повідомлення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Полтаві, повідомлення, в якому начальник відділу ОСОБА_15 зазначив, що на виконання ухвали апеляційного суд від 22.01.2024 року співробітниками відділу були здійсненні заходи, направлені на забезпечення явки обвинуваченої ОСОБА_11 до апеляційного суду. Разом з тим, за результатами перевірки адреси, вказаної в ухвалі суду, а саме: АДРЕСА_3 , обвинуваченої ОСОБА_11 виявлено не було. Після спілкування з сусідами, було встановлено, що ОСОБА_11 там тривалий час не бачили.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також, згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється за апеляційною скаргою особи, яка її подала, а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Слід також зазначити, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та обвинувачена ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_12 не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.4 ст. 405 КПК України, думку прокурора, який вважав за можливе провадити розгляд його клопотання, а також думку обвинувачених та їх захисників, які не заперечували щодо розгляду клопотання та залишили вирішення цього питання на розсуд суду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розглянути клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження за відсутності обвинуваченої ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_12 , виходячи з відомостей, що є наявні в матеріалах цього судового провадження, та доводів поданого клопотання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав своє клопотання, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, дійшла висновку про те, що у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 належить відмовити, з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 25.03.2021 року до Дворічанського районного суду Харківської області надійшло кримінальне провадження № 0000723 від 14.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 372 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 372 КК України та ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 372 КК України.

21.02.2022 року у підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та їх захисники ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 заявили клопотання про закриття кримінального провадження № 0000723, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2019 року.

Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року клопотання обвинувачених та захисників задоволено, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2019 року за № 0000723, - закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Крім того, з резолютивної частини зазначеної ухвали суду першої інстанції від 21.02.2022 року вбачається, що учасникам цього кримінального провадження роз`яснено, що вони мають право на подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Дворічанського районного суду Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення (т.1 арк.144).

Належить врахувати, що згідно відомостей судового провадження та оскаржуваної ухвали, 21.02.2022 року прокурор був присутній в цьому судовому засіданні, що не оспорювалося на час апеляційного розгляду його клопотання.

Згідно вимог п.2 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.

Як вбачається з відомостей сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року була надіслана судом першої інстанції у день її постановлення та оприлюднена на сайті 22.02.2022 року.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор не заперечував, що він отримував копію оскаржуваного судового рішення від 21.02.2022 року у день його проголошення. При цьому, прокурор зазначив, що з моменту введення воєнного стану призупинено діяльність поштових відділень, а тому він направив апеляційну скаргу на вищезазначене судове рішення від 21.02.2022 року на електрону адресу Дворічанського районного суду Харківської області з власної поштової скриньки 25.02.2022 року.

На підтвердження таких доводів клопотання прокурор додає до своєї апеляційної скарги фотоілюстрацію повідомлення з електронної пошти «mail.ukr.net» з монітору комп`ютера (арк.177 т.1).

Разом з цим, колегія суддів не може погодитися з такими твердженнями прокурора, оскільки з цієї фотоілюстрацію не вбачається будь-якої належності цієї поштової скриньки прокурору ОСОБА_6 , оскільки в ній зазначено, що відправником повідомлення є - « ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Крім того, з копії обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні вбачається, що до групи прокурорів, яка складалась з 11 осіб, не входить жодного прокурора з таким ім`ям та по батькові, як « ОСОБА_17 » (арк.34 т.1).

Колегія суддів також зазначає, що з тексту цього повідомлення, яке, за версією сторони обвинувачення, було відправлено на електронну пошту Дворічанського районного суду Харківської області, не вбачається, що на адресу суду першої інстанції було направлено апеляційну скаргу саме прокурора (арк.177 т.1).

При цьому, зі змісту фотоілюстрації щодо відправки електронного поштового повідомлення неможливо достеменно встановити дату (рік) надіслання такого повідомлення.

Матеріали цього судового провадження також не містять будь-яких доказів та відомостей отримання Дворічанським районним судом Харківської області апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Немає відповідних відомостей у матеріалах судового провадження і доказів про направлення такої апеляційної скарги будь-яким іншим прокурором, який входить до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час апеляційного не доведено поза розумним сумнівом факту направлення ним 25.02.2022 року апеляційної скарги електронною поштою та факту отримання Дворічанським районним судом Харківської області цієї скарги на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 21.02.2022 року.

Щодо доводів прокурора про направлення ним 09.06.2022 року апеляційної скарги на оскаржуване судове рішення від 21.02.2022 року до Полтавського апеляційного суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжувався та діє і на цей час.

В своєму клопотанні прокурор зазначає, що з 24.02.2022 року він був позбавлений процесуальної можливості оскаржити ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф.

Разом з цим, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 17.06.2020 року у справі № 51-1599км20, поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення (відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в Постанові від 27.05.2019 року у справі № 461/1434/18), а також захворювання учасника провадження та інші непереборні обставини.

Колегія суддів також бере до уваги правові висновки Верховного Суду, що містяться в його постанові від 29.06.2022 у справі № 592/7918/18, згідно яких, питання поновлення строку на оскарження судового рішення у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених на обґрунтування клопотання про поновлення такого строку. Однак сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003 року).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Також необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Крім того, розпорядженням Голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Дворічанського районного суду Харківської області змінена на Карлівський районний суд Полтавської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду №14/0/9-22 від 25.03.2022 р., територіальна підсудність розгляду судових справ в умовах воєнного стану змінена з Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 20.04.2023 № 399/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ Дворічанського районного суду Харківської області на Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Так, ухвала суду першої інстанції була проголошена 21.02.2022 року, а тому останнім днем подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, з урахуванням вимог п.2 ч.2 ст.395 КПК України, для прокурора був 28.02.2022 року.

Разом з цим, прокурором ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу на ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року до Полтавського апеляційного суду лише 09.06.2022 року (арк.178-180 т.1), тобто майже через три з половиною місяці після проголошення оскаржуваного судового рішення.

Крім того, прокурор, хоча і посилається на факт запровадження воєнного стану, однак не наводить обставин, які перешкодили йому подати апеляційну скаргу хоча і поза межами строку на апеляційне оскарження, але в найкоротший строк після зміни територіальна підсудність судових справ Дворічанського районного суду Харківської області змінена на Карлівський районний суд Полтавської області, тобто з 08.03.2022 року.

Колегія суддів також бере до уваги, що прокурор у кримінальному проводженні ОСОБА_6 , як безпосередній процесуальний керівник, повинен здійснювати контроль за цим кримінальним провадженням, наводити свою процесуальну позицію до інших прокурорів у складі групи та знати процесуальні строку на подачу апеляційної скарги, що передбаченні п.2 ч.2 ст.395 КПК України.

При цьому, належить врахувати, що прокурором ОСОБА_6 не здійснено будь-яких процесуальних заходів реагування після повідомлення йому 29.06.2022 року про повернення його апеляційної скарги до Карлівського районного суду Полтавської області (арк.183 т.1), де вона в подальшому знаходилася більше ніж один рік і чотири місяці (арк.184 т.1).

Тобто, отримавши відомості про повернення апеляційної скарги до суду першої інстанції, прокурорОСОБА_6 чи будь-який прокурор у цьому кримінальному провадженні не цікавився на протязі тривалого часу ходом судового розгляду, не направляв до суду клопотань з метою пришвидшення розгляду справи з метою додержання розумних строків, а також не звертався до Карлівського районного суду Полтавської області з клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, в порядку ст.615-1 КПК України.

Також колегія суддів звертає увагу, що прокурорОСОБА_6 , тільки після повернення йому Карлівським районним судом Полтавської області його апеляційної скарги 03.10.2023 року (арк.183 т.1), звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження від 23.10.2023 року (арк.5-31 т.1), хоча Вища рада правосуддя своїм рішенням№ 399/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ Дворічанського районного суду Харківської області на Орджонікідзевський районний суд м. Харкова ще 20.04.2023 року.

Крім того, повторно апеляційна скарга подана прокурором лише 10.10.2023 року (а.с.166-169 т.1), тобто більше ніж через 1 рік 7 місяців після постановлення ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).

Отже, прокурором ОСОБА_6 подана апеляційна скарга із значним пропуском строку на апеляційне оскарження та в клопотанні не наведено жодної об`єктивної обставини, яка могла перешкодити йому раніше подати апеляційну скаргу на ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року, а не більше ніж через півтора року після пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого п.2 ч.2 ст.395 КПК України.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, прокурор лише узагальнено указує про ведення активних бойових дій у м.Дворічна Куп`янського району Харківської області, що, на його думку, обумовило неналежну реалізацію, зокрема, функцій прокуратури, проте конкретно не зазначає, у чому саме полягають такі обставини, з урахуванням положень ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 21.02.2022 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , внаслідок чого належить відмовити в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 117, 395, 399, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 21 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 - відмовити.

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 21 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 разом з усіма доданими матеріалами - повернути прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Головуючий -

Судді -