Справа № 646/4067/20
№ провадження 1-кп/646/64/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2024 Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000740 від 15.04.2020 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15.04.2020 приблизно о 17:50, перебуваючи у

квартирі АДРЕСА_2 в гостях у

свого знайомого ОСОБА_7 , де знаходився ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, у ході спільного вживання алкогольних напоїв, під час словесного

конфлікту, з мотиву неприязні, викликаного словами ОСОБА_8 в бік

ОСОБА_4 , які останній сприйняв як образливі, реалізуючи раптово виниклий умисел

з метою спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_8 ,

усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його

суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись

напроти потерпілого на відстані витягнутої руки, обличчям один до одного,

наніс побутовим ножем, який був при ньому та знаходився в правій руці, один

удар ОСОБА_9 в ділянку грудної клітини з лівої сторони, чим

спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото

різаного поранення грудної клітини ліворуч у нижнє-середньому відділі по

боковій поверхні із наскрізним ушкодженням лівої легені, рановий канал якого

через ушкодження діафрагми подовжився у черевну порожнину із формуванням

наскрізного поранення селезінки, яке є тяжким тілесним ушкодженням за

критерієм небезпеки для життя (відповідно до п. 2.1.3 «Правил судово-

медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»), затверджених

наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, тим самим ОСОБА_4 спричинив потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в

момент заподіяння.

Після цього ОСОБА_8 було госпіталізовано до Державної

установи «

ІНФОРМАЦІЯ_2 », де останнього було прооперовано та своєчасно надано необхідну медичну допомогу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердивши правильність викладених вище фактів, пояснивши, що жалкує про свій вчинок, на теперішній час зробив для себе відповідні висновки та щиро кається у скоєному. В ході допиту обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що умислу на позбавлення життя потерпілого він не мав, він різав щось кухонним ножем і раптово зреагував на слова потерпілого, які здалися йому образливими, завдавши останньому удар ножем. При цьому деталі конфлікту не пам`ятає, бо пройшло вже багато часу Також додав, що з потерпілим у нього були дружні стосунки, одразу після спричинення тілесного ушкодження потерпілому він намагався надати останньому медичну допомогу, викликав швидку та чекав на прибуття поліції. Після вчиненого кримінального правопорушення він просив вибачення у потерпілого та той його пробачив.

Крім повного визнання своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 на час судового розгляду помер, тому у судовому засіданні було відтворено звукозапис його допиту у судовому засіданні в іншому складі суду. При цьому ОСОБА_8 пояснював суду, що з ОСОБА_4 у нього дружні стосунки, в той день вони разом були в гостях у сусідів, сиділи за столом та вживали алкогольні напої. ОСОБА_4 щось різав кухонним ножем, раптово вони почали сваритися та той вдарив його зненацька ножем. Вважає, що той не мав наміру його сильно вдарити, так вийшло, бо всі були нетверезі; потім ОСОБА_4 намагався надати йому допомогу, перев`язати. Також пояснив, що не має претензій до обвинуваченого, вони помирилися та просив його суворо не карати.

Як вбачається з відтвореного у судовому засіданні аудіозапису допиту свідка ОСОБА_10 , яка на теперішній час померла, вона зазначала, що в той день запросила сусідів на обід, серед них був ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Вона вийшла в туалет, а коли повернулася, побачила, що потерпілий вже поранений, ОСОБА_4 просив у нього пробачення та казав, що це сталося раптово та ненавмисно. Потім потерпілого забрала швидка, а ОСОБА_4 дочекався поліцію.

Показання аналогічного змісту надав суду свідок ОСОБА_7 .

Відповідно до матеріалів огляду місця події від 15.04.2020 за адресою АДРЕСА_1 з місця події було вилучено ніж кухонний із слідами РБК та махровий халат і ганчірку з РБК, які в подальшому були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Висновком судово-медичної експертизи №09-2202/20 встановлено, що у зв`язку із подією 15.04.2020 у ОСОБА_8 мала місце проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч у нижнє-середньому відділі по боковій поверхні із пошкодженням лівої легені та раневим каналом у черевну порожнину із пораненням селезінки. Це ушкодження сформувалося внаслідок одноразової дії гострим предметом, яким міг бути клинок ножа та за ступенем тяжкості це є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя потерпілого.

Згідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи №14/1019дм/20 на махровому халаті, який був вилучений в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_8 не виключається.

За даними судово-медичної цитологічної експертизи №15-12-/391-дм2020 кухонного ножа який був вилучений в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_8 не виключається. Також висновком судово-медичної імунологічної експертизи №14/1015-дм20 фрагмента футболки (ганчірки) який був вилучений в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_8 не виключається.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке суд кваліфікує як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження за ч. 1 ст. 121 КК України.

Що стосується відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не одружений, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на час вчинення кримінального правопорушення перебував в алкогольному сп`янінні.

Відповідно до вироку від 20.03.2020 року Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до арешту на строк 4 місяці, але вирок виконано не було. На підставі ст.80 КК України вказаний вирок не підлягає врахуванню під час призначення покарання за даним вироком.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та визнання вини. Обставинами, що обтяжують його покарання, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також, достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини, данні щодо особи обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину та щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає зі статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, суд вважає за можливе у даному випадку призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі 5 років 6 місяців, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Судові витрати у справі відсутні. Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.368-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - залишити без змін до набрання цим вироком законної сили. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 15.04.2020 з дня його затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 15.04.2020 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні в камері збереження речових доказів Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області (згідно квитанції №977) знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий : ОСОБА_1