№1-кп/303/801/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000016 від 06.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , під час дії воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 18.11.2022 не з`явився після лікування з військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 на військову службу до розташування підрозділу 1 гірсько - штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та був незаконно відсутній на військовій службі до моменту з`явлення 22.09.2023 до органу досудового розслідування - шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю, у вчиненому розкаявся та показав, що дійсно 18.11.2022 року не з`явився після лікування у військовому шпиталі військової частини НОМЕР_2 на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 та був відсутній за місцем несення військової служби до 22.09.2023, повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України підтверджується показами свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що військовослужбовець ОСОБА_4 18.11.2022 був виписаний з військового шпиталю м.Мукачево. Ним було надано ОСОБА_4 дозвіл з`явитися до військової частини 22.11.2022, проте останній не з`явився на військову службу та на його телефонні дзвінки не відповідав. В подальшому до військовї частини ОСОБА_4 не з`являвся.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона є фельдшером медичного пункту 1-го гірсько-піхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 . ОСОБА_4 18.11.2022 був виписаний із шпиталю та не повернувся на службу до військової частини.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України також підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №885/кп від 18.03.2023; матеріалами службового розслідування за фактом неприбуття з лікувального закладу ОСОБА_4 , в яких міститься: копія акту службового розслідування від 10.03.2023, під час проведення якого встановлено те, що військовослужбовець ОСОБА_4 18.11.2022 був виписаний з військового шпиталю в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , де проходив лікування з 08.11.2022; станом на 09 год. 00 хв. 22.12.2022 на службу не прибув, місцезнаходження військовослужбовця невідоме, на телефонні дзвінки не відповідає; наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2566 від 30.11.2022 про призначення службового розслідування по факту неприбуття з лікувального закладу молодшого сержанта ОСОБА_4 ; копією довідки про факт неприбуття з лікувального закладу військовослужбовця ОСОБА_4 ; копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №319 від 22.11.2022, згідно якого молодший сержант ОСОБА_4 , який не прибув з лікувального закладу, вважається таким, що самовільно залишив частину з 18 листопада 2022 року; копією рапорту ВО командира 1 гірсько-штурмового батальйону в пункті постійної дислокації старшого лейтенанта ОСОБА_7 від 22.11.2022, відповідно до якого останній доповідає командиру в/ч НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_4 18.11.2022 був виписаний з військового шпиталю в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , де проходив лікування з 08.11.2022 та станом на 09 год. 00 хв. 22.12.2022 на службу не прибув, на телефонні дзвінки не відповідає, місцезнаходження військовослужбовця невідоме; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №225 від 04.10.2019, згідно якого ОСОБА_4 вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою заступника командира бойової машини - навідника-оператор 1 гірсько-штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 3 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону; письмовими поясненнями стрільця-санітара ОСОБА_8 та командира відділення ОСОБА_9 від 18.11.2022 про неприбуття ОСОБА_4 до місця постійної служби; наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1080/кп від 12.03.2023 про завершення проведення службового розслідування по факту неприбуття з лікувального закладу молодшого сержанта ОСОБА_4 ; витягом із послужного списку ОСОБА_4 ; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №173 від 30.06.2022, відповідно до якого молодшому сержанту ОСОБА_4 з 30.06.2022 продовжено дію контракту понад встановлений строк на період до оголошення демобілізації; направленням молодшого сержанта ОСОБА_4 на ВЛК №12-61-32923 вих-23 від 22.09.2023; довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_1 №2513/7116 від 03.10.2023, згідно якої ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану і вважає вірною кваліфікацію досудовим слідством його дій за ч.5 ст.407 КК України.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину суд визнає за обставини, які пом`якшують покарання винного.

Обставин, що обтяжують покарання винного, немає.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин та особу винного, який посередньо характеризується за місцем служби та позитивно характеризується за місцем проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, будучи військовослужбовцем контрактної служби, тобто з власної волі прийнявши рішення проходити службу, внаслідок чого подав іншим військовослужбовцям приклад нехтування вимогами військової дисципліни, що в свою чергу підриває не лише боєготовність військових формувань, але й авторитет Збройних Сил України в цілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 11.07.2023 у справі №726/78/23, відповідно до якої звільнення від відбування покарання з випробуванням військовослужбовця не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від виконання наказів командирів, а також відмову від захисту Батьківщини. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.5 ст. 407 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349,370,373,374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Матеріали службового розслідування за фактом неприбуття з лікувального закладу ОСОБА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1