В И Р О К

іменем України

Справа №377/127/24

Провадження №1-кп/377/20/24

11 березня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славутичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 01 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шаумян, Вірменія, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-28 лютого 2018 року Славутицьким міським судом Київської області за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України ;

-27 грудня 2018 року Славутицьким міським судом Київської області за частиною 2 статті 185 КК України, на підставі частини 1 статті 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин.

31 січня 2024 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в коридорному приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вирішив заподіяти колишній дружині ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , знаходячись у коридорному приміщенні квартири АДРЕСА_3 , у зазначений час, в ході сварки підбіг до потерпілої ОСОБА_4 та, схопивши її обома руками за шию, вдарив потерпілу об кут дверного одвірка потилицею.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосяної частини голови потиличної ділянки (х1), які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Відповідальність за цей кримінальний проступок передбачена за частиною 2 статті 125 КК України за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку визнав повністю, підтвердив обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті, та показав, що 31 січня 2024 року, близько 14 години 00 хвилин, за місцем спільного проживання, в квартирі АДРЕСА_3 дійсно в ході сварки з колишньою дружиною ОСОБА_4 схопив її руками за шию та вдарив об кут дверного одвірку потилицею, в результаті чого потерпіла розбила голову, тим самим спричинив їй тілесні ушкодження, про які зазначено в обвинувальному акті. Засуджує свій вчинок, шкодує з приводу вчиненого кримінального проступку, неодноразово просив у потерпілої пробачення, обіцяв не вчиняти більше подібних дій. Просив призначити йому покарання у виді штрафу, тому що має можливість його сплатити, оскільки займається неофіційно ремонтом побутової техніки, від чого отримує дохід близько 15 000 гривень щомісяця.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 31 січня 2024 року, близько 14 години 00 хвилин, між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_5 за адресою їх спільного проживання, в квартирі АДРЕСА_3 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 , схопивши її руками за шию, вдарив потилицею об кут дверного одвірку, тим самим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосяної частини голови потиличної ділянки. У подальшому ОСОБА_5 неодноразово просив у неї пробачення за вказаний вчинок і вона його пробачила. Будь-яких претензій до нього не має. Просила призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки вважає, що він зробив для себе належні висновки і таке покарання для нього буде достатнім.

З урахуванням думки учасників судового провадження, беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію кримінального проступку, суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та необхідність призначення йому покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, не дивлячись на те, що ця обставина не зазначена в обвинувальному акті, оскільки в судовому засіданні він повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому проступку, засудив свій вчинок, шкодує, що вчинив кримінальний проступок, під час судового засідання неодноразово просив у потерпілої пробачення, обіцяв більше не вчиняти подібних дій.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та потерпіла відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 січня 2012 року, копію якого долучено до матеріалів кримінального провадження, перебували у шлюбі, зареєстрованому 14 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №4, який був розірваний на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 травня 2016 року.

При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до частини 2 статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває. Згідно з характеристикою поліцейського офіцера громади Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 06 лютого 2024 року на ОСОБА_5 повідомлення від мешканців будинку АДРЕСА_4 , в якому в квартирі АДРЕСА_5 зареєстрований, а в квартирі АДРЕСА_6 фактично проживає ОСОБА_5 , щодо протиправної поведінки останнього до поліції не надходили, мешканцями будинку ОСОБА_5 характеризується посередньо, протягом 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності. Також суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, останній раз вироком Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2018 року за частиною 2 статті 185 КК України, на підставі частини 1 статті 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці, яке згідно з довідкою про судимість від 09 лютого 2024 року, відбув повністю 06 травня 2022 року. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується їх свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 01 листопада 2012 року та серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 2018 року відповідно, копії яких долучені до матеріалів кримінального провадження; не одружений, має зареєстроване місце проживання, офіційно не працює.

Урахувавши обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому та обставину, що його обтяжує, особу винного, його майновий стан, суд доходить висновку, що покарання за частиною 2 статті 125 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке просив призначити обвинуваченому прокурор і з яким погодилась потерпіла, буде достатнім і таким, що відповідатиме вимогам статті 65 КК України, та за своїм видом і розміром у достатній мірі сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 369-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1020 гривень.

На вирок суду учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 2 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1