КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 29 лютого 2024 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерськогорайонного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7

представника

третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання

про арешт майна адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання виконувача обов`язків керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 12.03.2020 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Самсунг», синього кольору GT-1200, IMEI НОМЕР_1 , з сім-картою «Лайф»; мобільний телефон «Нокія», чорного кольору, 6700-С, IMEI 480CFBCB5DEE, з сім-картою «Лайф»; мобільний телефон «Флай», чорного кольору, DS-107D, IMEI-1 НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Самсунг», сріблястого кольору без ідентифікуючих ознак; мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору SGH-E770, IMEI НОМЕР_4 з сім-картою UMC, мобільний телефон «Нокія-105», чорного кольору, IMEI НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Текно», сірого кольору, IMEI НОМЕР_6 , IMEI 2 НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Нокія-105», чорного кольору, IMEI НОМЕР_8 , з сім-картою «Лайф»; мобільний телефон «Самсунг», сірого кольору SM-G950FZVDSE, IMEI 1: НОМЕР_9 , з сім-картою «Київстар», з номером мобільного телефону НОМЕР_10 ; зарядний пристрій до мобільного телефону та кабель зарядний; жорсткий диск «Hitachi» s/n RE14748F, об`ємом 500Gb; банківські картки «Приватбанк» з номерами: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ; посвідчення ГО «Всеукраїнське об`єднання «Україна-Слов`янська» на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення довіреної особи кандидата у Народні депутати України на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення всеукраїнської газети «Удар» на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення члена громадського формування «Стрілець» на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення ГО «Громадська безпека» на ім`я ОСОБА_6 ; тимчасове посвідчення газети «Європейське суспільство» на ім`я ОСОБА_6 ; членські картки фітнес-клубу «Атлетико» № № НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , сім-картки «Київстар» № № НОМЕР_18 , НОМЕР_19 ; тримач для сім-картки «Лайф» № НОМЕР_20 ; тримач для сім-картки «Київстар» № НОМЕР_21 ; записник невеликий з шкірозамінника із записами; коробка зі стартового пакету «Київстар» з нанесеним рукописним текстом номерами: НОМЕР_22 та НОМЕР_23 ; листок паперу із написом « ОСОБА_8 слідчий ДБР» та номером мобільного телефону; копії реєстраційних документів СФГ «Ярослав» на 14 арк; копії реєстраційних документів та біржових угод ТОВ «Шаргород цукор» на 19 арк.; копії державних актів та сертифікати на державну частку (пай) на 3 арк.; копії документів на ім`я ОСОБА_9 ; копії документів на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на 10 арк.; копії переписок з органами влади стосовно зміни цільового призначення земельних ділянок на 8 арк.; копії переписок з органами Національної поліції щодо розгляду звернень на 15 арк.; копія договору купівлі-продажу основних засобів з додатками на 14 арк.; страховий поліс «Оранта» на ім`я ОСОБА_12 на автомобіль «Кіа Сід» на 4 арк.; страховий поліс «Уніка» на ім`я ОСОБА_6 на автомобіль «Лексус ЕС-350» на 13 арк.; повідомлення про підозру від 17.03.2018 на ім`я ОСОБА_6 на 2 арк.; копія податкового номеру на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк; клопотання про продовження дозволу на зброю на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк; договір страхування майна з ПрАТ «СК Арсенал» на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк; товарний чек магазину цитрус на купівлю мобільного телефону «Айфон 4s»; паспорт громадянина України серії НОМЕР_24 на ім`я ОСОБА_9 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_25 і НОМЕР_26 , власником яких є СФГ «Ярослав»; паспорт громадянина України серії НОМЕР_27 на ім`я ОСОБА_10 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_28 та ІПН на ім`я ОСОБА_11 ; диплом на ім`я ОСОБА_10 ; реєстраційні документи з додатками СФГ "Ярослав» на 20 арк.; реєстраційні документи та біржові угоди ТОВ «Шаргород цукор» на 27 арк.; державні акти на право постійного користування землею ВН 963/973, ВН 948/958; державний акт на право приватної власності на землю ВН 49; сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_35; свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_29 на 2 арк.; договір купівлі продажу нежитлової будівлі на ім`я ОСОБА_13 на 1 арк.; копії ІПН на ім`я ОСОБА_9 та копія державного акту на право користування землею; договір купівлі-продажу основних засобів № 25/05/07 від 25.05.2007 на 3 арк.; договір купівлі-продажу основних засобів № 01/02/08 від 01.02.2008 на 12 арк.; документи-переписка з Шаргородським ВП Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області на 30 арк.; дозволи на зброю на ім`я ОСОБА_6 , а саме Steyr Manliker Scont № НОМЕР_30 , «Вій» 9мм. № НОМЕР_31 та Mossberg m 930 НОМЕР_36; мисливська гладкоствольна зброя Mossberg m 930 № НОМЕР_32 ; засіб для відстрілу снарядів несмертельної дії «Вій» НОМЕР_33 з 8 набоями; мисливський карабін Steyr Manliker Scont № НОМЕР_34 з оптичним пристроєм та 2 глушниками.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив, поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 18 вересня 2020 року клопотання розглянуто без повідомлення власника майна, копію оскаржуваного рішення ОСОБА_6 отримано 22 липня 2022 року, апеляційну скаргу подано 27 липня 2022 року.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, через порушення норм кримінального процесуального закону.

На думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена з порушенням підсудності, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснює Державне бюро розслідувань, центральний апарат якого знаходиться за адресою: м. Київ. вул. С. Петлюри, 15, що територіально відноситься до Шевченківського району у м. Києві.

У судовому засіданні 29 лютого 2024 року представник ОСОБА_5 надав письмову заяву ОСОБА_6 про розгляд апеляційної скарги у його відсутність. Колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд у відсутність власника майна, з огляду на те, що у судовому засіданні присутній його представник.

Заслухавши доповідь судді, доводипредставника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження убачається, що 18 вересня 2020 року клопотання розглянуто без повідомлення власника майна, у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що копію оскаржуваного рішення ОСОБА_6 отримано 22 липня 2022 року, апеляційну скаргу подано 27 липня 2022 року. З цих підстав, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Управлінням з розслідування злочинів вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 січня 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000089, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 255, 340, п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 171, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 та іншими статтями КК України.

27 лютого 2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

12 березня 2020 року у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку ОСОБА_6 , який переховувався від органів слідства, затримано на підставі вказаної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року по справі № 757/9716/20-к.

12 березня 2020 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року проведено обшук, з метою встановлення місцезнаходження розшукуваної особи - ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи.

Постановою виконуючого обов`язків керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 12 березня 2020 року вилучені речі та документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000089, оскільки вказане майно є таким, що містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

13 березня 2020 року виконувач обов`язків керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку, майно, з метою встановлення місцезнаходження розшукованої особи ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000089 про накладення арешту на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ", слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, оскільки незастосування таких заходів може призвести до їх відчуження або знищення.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_6 з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Доводи апелянта, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням правил підсудності, є необґрунтованими. Зокрема, з матеріалів провадження вбачається, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Державним бюро розслідувань, згідно офіційної сторінки ДБР, орган досудового розслідування має дві адреси, поштову адресу: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15 та юридичну адресу: м. Київ, вул. П.Мирного, 28, що за своєю територіальністю відноситься до Печерського району міста Києва. Відтак, клопотання підсудне Печерському районному суду м. Києва.

Окрім того, за повідомленням прокурора у кримінальному провадженні здійснюються вимоги, передбачені ст. 290 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи власника майна, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, що у цьому випадку і мало місце.

При цьому арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16

Єдиний унікальний № 757/11828/20-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Справа № 11сс/82/542/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК