ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1548/24 Справа № 178/1356/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Дружба Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, голови ФГ «Прерія», не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнаного невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та виправданого, у кримінальному провадженні № 0000349,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року ОСОБА_6 визнаний невинуватим по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та виправданий у зв`язку із недоведеністю скоєння ним вказаного кримінального правопорушення.

Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового слідства час, приблизно у 2017 році, перебуваючи за місцем свого мешкання та реєстрації по АДРЕСА_1 , у раніше знайомої особи незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав дві гранати Ф-1 з запалами та дві гранати РГД-5 з запалами, після чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на подальше зберігання вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Усвідомлюючи заборону вільного обігу боєприпасів та вибухових речовин, а також його карність, не маючи дозволу на придбання та зберігання зазначених предметів, в порушення Інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання бойових припасів та вибухових речовин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, почав зберігати дві гранати Ф-1 з запалами та дві гранати РГД-5 з запалами за місцем мешкання, а саме по АДРЕСА_1 , де умисно зберігав їх без передбаченого законом дозволу до 27 лютого 2023 року.

27 лютого 2023 року, в період часу з 10 год. 50 хв. по 12 год. 15 хв., на підставі ухвали слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області був проведений обшук приміщень та ділянки місцевості, що розташовані по АДРЕСА_1 , за якою фактично проживає та зареєстрований ОСОБА_6 , в ході якого працівниками поліції ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було виявлено та в подальшому вилучено, дві гранати Ф-1 з запалами та дві гранати РГД-5 з запалами, які згідно висновку експерта №СЕ-19/104-23/7736-ВТХ від 06 березня 2023 року являються: двома спорядженими корпусами ручної, осколочної, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин; конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, a саме двома спорядженими корпусами ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин, чотирма уніфікованими запалами ручних гранат модернізовані типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху, які ОСОБА_6 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Мотивуючи оскаржений вирок, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що надані стороною обвинувачення докази ніяк не викривають обвинуваченого у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, а лише доводять факт придбання, зберігання невідомо ким вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу в будинку обвинуваченого, доступ до якого мало не встановлене досудовим розслідуванням коло осіб.

В апеляції:

- прокурор просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржений вирок є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Висновок суду про виправдання ОСОБА_6 є передчасним, оскільки не відповідає принципам законності та справедливості.

Вказує, що надані ОСОБА_6 покази не є логічними і такими, що суперечать іншим матеріалам провадження. Обвинувачений пояснив, що дійсно знав про перебування у його будинку гранат, що об`єктивно підтверджується відеозаписом обшуку та він указав працівниками поліції їх місцезнаходження. Вважає, що судом належний аналіз його показів у взаємозв`язку з іншими доказами не здійснено, судом не зазначено, чому за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Не наведено будь-яких обґрунтувань, чому відкинуто як належний доказ протокол та відеозапис обшуку. Крім того, покази свідків сторони захисту не спростовують причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, що йому інкримінований.

Зазначає, що не є зрозумілим мотивування суду щодо рушниці, яка була належним чином вилучена під час обшуку, та, встановивши, що вона конструктивним змінам не піддавалась, належить до гладкоствольної зброї, рушниця ОСОБА_6 не була інкримінована, проте ця обставина не може свідчити про недоведеність причетності обвинуваченого до незаконного придбання і зберігання гранат та запалів до них.

Стверджує, що покази свідків сторони захисту жодним чином не спростовують причетність обвинуваченого до вчинення злочину, що йому інкримінований. В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 знав про перебування у його будинку вибухових речовин та вибухових пристроїв, однак будь-яких дій щодо повідомлення про зазначений факт до органів поліції не здійснив, що свідчить про наявність у ОСОБА_6 бажання здійснювати зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв.

На подану прокурором апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_9 подав заперечення, в яких навів мотиви на спростування викладених у скарзі доводів та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши: прокурорів, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо та разом просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а вирок суду першої інстанції без змін, перевірив та проаналізував доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Доводи прокурора в апеляції щодо недотримання судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, що призвело до передчасних висновків суду, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження є слушними з огляду на таке.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За вимогами ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначається - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, а в резолютивній його частині має бути зазначено рішення про визнання особи невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та про його виправдання.

За вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченнях цією статтею.

Ст. 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. При доказуванні, насамперед, повинні бути встановлені обставини, які відносяться до події злочину. Тобто, злочин повинен розглядатися як окреме явище, що відбулося та має передбачені кримінальним законом ознаки. Подія злочину розуміється як елемент об`єктивної сторони складу злочину, що відбувається в певному часі, місці та певним способом.

Як слідує з п.п. 17, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.90 року "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановлені вироку суд, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності. Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Виходячи з наведених положень процесуального закону, суд мав встановити фактичні обставини справи придбання та зберігання обвинуваченим двох гранат Ф-1 з запалами та двох гранат РГД-5 з запалами, дати відповідну оцінку доказам, які надав орган досудового розслідування, та відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України навести підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази сторони обвинувачення.

Проте, суд першої інстанції наведених вимог закону не виконав, всупереч вимогам ст. 94 КПК України суд не оцінив кожен доказ окремо, дав поверхневу оцінку лише частині наведених доказів, а решту виклав без відповідної правової оцінки, не вказавши, чому бере до уваги одні докази та відкидає інші, не дав змістовної оцінки доказам у їх взаємозв`язку.

Так, відповідно до мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, поклавши в основу вироку покази обвинуваченого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відкинув відомості, які містяться в протоколі обшуку будинку обвинуваченого з відеозаписом його проведення від 27.02.2023 року, не дослідивши їх зміст безпосередньо в судовому засіданні як окремо так і у взаємозв`язку з іншими доказами, в тому числі, висновом експерта № СЕ-19/104-23/7736-ВТХ від 06.03.2023 року, фактично вдавшись до оцінки законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 року, якою наданий дозвіл на проведення обшуку приміщень та ділянки місцевості за місцем фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_6 , що є неповнотою судового розгляду в розумінні ст. 410 КПК України.

За таких обставин, оскільки залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, оскаржене судове рішення відповідно до приписів ст. 409 КПК України підлягає скасуванню.

Крім того, вказуючи на численні грубі порушення кримінального процесуального законодавства з огляду на вилучену під час проведення обшуку мисливської вогнепальної зброї рушниці «Сайга-20К», суд першої інстанції не вмотивував свого висновку, не вказав які саме порушення приписів кримінального процесуального закону органом досудового розслідування були порушені та яким чином ці порушення вплинули на належність, достовірність та допустимість отриманих доказів з огляду на відсутність висновку місцевого суду про те, що такі докази здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, та також враховуючи те, що жоден доказ, наданий стороною обвинувачення, не був судом першої інстанції визнаний недопустимим з огляду на приписи ст. 87 КПК України.

Також, викладаючи текстуально покази свідків, зокрема, ОСОБА_13 , який, в тому числі, пояснив, що в ході проведення обшуку домоволодіння, ОСОБА_6 сам вказав на місце схову гранат, та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , суд першої інстанції не надав вмотивованої оцінки цим показанням, не навів та не усунув суперечності в цих показах.

Таким чином, за наведеного, такий виправдувальний вирок за відсутності викладення висновків суду в точних і категоричних судженнях з зазначенням мотивів, з яких суд першої інстанції відкидає докази сторони обвинувачення, не може вважатися обґрунтованим та вмотивованим, а недотримання вищенаведених положень процесуального закону в їх сукупності є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до положень ст. 409 КПК України є підставою для скасування такого судового рішення.

При цьому, обсяг розгляду в суді апеляційної інстанції має бути таким, щоб він дозволив усунути неповноту чи однобічність судового слідства суду першої інстанції і постановити законне та обґрунтоване рішення.

Приймаючи до уваги той факт, що кримінальним процесуальним законом в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, враховуючи те, що від учасників судового провадження питання про дослідження доказів у цьому кримінальному провадженні з приводу усунення зазначеної вище неповноти, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та порушень кримінально-процесуального закону не надійшло, чим позбавляють можливості суд апеляційної інстанції ухвалити своє рішення, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 суду першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи, які викладені в апеляційній скарзі прокурора, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , задовольнити.

Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4