Справа № 308/8013/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000856, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Перечин Закарпатської області, тимчасово не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України,

у вчиненні кримінальнго правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці через мережу Інтернет незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи кастет чорного кольору, який за своїм зовнішнім виглядом має ознаки холодної зброї, та залишив його при собі з метою подальшого носіння.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання негативних наслідків, розуміючи, що придбаний ним кастет являється холодною зброєю, маючи умисел на незаконне поводження із даною зброєю, ОСОБА_4 добровільно не здав кастет до правоохоронних органів та почав носити його при собі без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам, визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.2012.

Так, 06.04.2024, приблизно о 05 год. 20 хв. (більш точний час не встановлений), ОСОБА_4 був зупинений працівниками УПП в Закарпатській області, які несли службу на території м. Ужгород, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою перевірки документів.

У ході поверхневої перевірки, ОСОБА_4 з кишені одягненої на ньму куртки дістав та добровільно видав кастет чорного кольору. У подальшому, в присутності двох понятих вищевказаний предмет, який добровільно видав ОСОБА_4 , було вилучено протоколом огляду місця події від 06.04.2024 та упаковано до спеціального пакету.

Відповідно до висновку експерта, наданий на дослідження предмет ззовні схожий на кастет, який вилучений в ході огляду місця події від 06.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , є холодною зброєю, а саме кастетом, що відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії. Виготовлений досліджуваний кастет саморобним способом із застосуванням промислового обладнання.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив про укладення 14 травня 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , угоди про визнання винуватості та просив перейти до її розгляду.

Згідно з умовами угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 кримінального покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 гривень.

Додав, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Захисник обвинуваченого просив суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що при укладенні угоди були дотримані вимоги, передбачені КПК України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, вказав, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення в обвинувальному акті та угоді викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаюється. Зазначив, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носіння кастету без передбаченого законом дозволу, яке згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 попереджений про наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченим ОСОБА_4 добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, узгоджена міра покарання визначена в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 263 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, встановленим ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що укладена угода про визнання винуватості повністю відповідає встановленим кримінальним процесуальним законодавством вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна належить скасувати.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 травня 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000856, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 263 КК України.

2. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі дві тисячі (2000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі грн 00 копійок).

3. Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2024 року у справі № 308/6703/24 (1-кс/308/2198/24) на металевий предмет чорного кольору характерної форми, схожої на кастет, скасувати.

4. Речові докази по справі, а саме:

- металевий предмет чорного кольору характерної форми, схожої на кастет, переданий на зберігання до камери речового зберігання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, - знищити;

- односторонній оптичний диск з надписом "HP 4,7 gb 120 min DVD-R", на якому містяться відеозаписи за 06.04.2024 з нагрудних боді камер працівників патрульної поліції екіпажу "Т1", - залишити при матеріалах кримінального провадження.

5. Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи холодної зброї № CE-19/107-24/3920-ХЗ від 17.04.2024 у розмірі 1514,56 гривень (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн 56 копійок),

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учаснику

судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1