УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача про повну відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим суддею Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 було заявлено самовідвід у справі за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача про повну відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої (справа № 154/3717/23, провадження 1-кс/154/364/24).

За заявою про самовідвід згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між слідчими суддями Володимир-Волинського міського суду Волинської області системою розподілу судді ОСОБА_3 передано на розгляд скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача про повну відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої.

Враховуючи ту обставину, що, згідно заяви, потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження були спричинені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими у судді ОСОБА_3 багаторічні приязні відносини, з метою недопущення конфлікту інтересів та породження сумнівів щодо відсутності безсторонності, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід при розгляді даної скарги.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви.

Судом встановлено наступне:

Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п.1).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п.1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не/має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судці достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі «Білуха проти України»,; «Бочан проти України», «Газета «Україна-центр» проти України» та ін.)

Водночас Консультативна рада європейських суддів у п.12 Висновку №1 (2001) наголошує, що судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, судця не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Сумніви в незалежності відсутні, коли у «об`єктивного спостерігача» не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (рішення ЄСПЛ у справі «Кларк проти Сполученого Королівства»). Навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача) в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії» «Хаусчілдт проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»).

Тож вивчивши надані суду матеріали суд дійшов висновку про задоволення заяви судді про самовідвід, з метою недопущення конфлікту інтересів та породження сумнівів щодо відсутності безсторонності.

Керуючись ст. ст. 81, 372 КПК України, на підставі ст. 75 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача про повну відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої, задовольнити.

Справу №154/3506/23, к/п № 1-кп/154/197/24, за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача про повну відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої, передати іншому слідчому судді з урахуванням положень ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1