Номер провадження: 11-кп/813/655/24
Справа № 946/6518/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2023 у кримінальному провадженні №0000139, внесеному до ЄРДР 14.06.2023 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голиця, Болградського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.08.2013 Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. ст. 185 КК до позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.ст. 75, 104 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік;

- 24.10.2013 Тарутинським районним судом одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі ст.ст. 75, 104 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік та шість місяців;

- 10.07.2015 Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК до позбавлення волі на строк чотири роки;

- 23.10.2017 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до позбавлення волі на строк п`ять років та шість місяців, звільнений 06.03.2018 за відбуттям строку покарання;

- 25.05.2021 Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 26.09.2022 направлений для відбування призначеного покарання;

- 17.08.2023 Болградським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 332, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк чотири роки та шість місяців (вирок не набрав законної сили на час ухвалення цього вироку),

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Вироком також вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат.

Вказаним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у томі, що він не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в період часу з 02.06.2022 до 14.06.2023, більш точні час та дату не встановлено, перебуваючи в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», розташованій за адресою: пр. Незалежності, 70, на території господарського двору зазначеної установи незаконно придбав шляхом знахідки згорток з металізованого паперу, всередині якого знаходився наркотичний засіб метадон загальною масою 0,109 г, який в подальшому незаконно зберігав при собі в правій кишені спортивних штанів для особистого вживання без мети збуту до 14.06.2023, коли в ході проведення особистого обшуку ув`язненого ОСОБА_8 регламентованого п.п. 1, 2 глави 5 розділу ІV Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1769/5 від 14.06.2019, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.06.2019 за №633/33604, проведеного співробітниками ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», вказаний наркотичний засіб був виявлений та вилучений, та у подальшому в період часу з 17:45 до 18:00 години в ході проведення огляду місця події в приміщенні вказаної установи наркотичний засіб був вилучений поліцейськими.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.309 КК, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не оспорюючи вирок суду в частині доведеності вини у вчинені кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду підлягає зміні в частині призначення покарання.

Доводи обґрунтовує тим, що вину у вчиненому проступку визнав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду провадження без його участі.

Просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначенні покарання та призначити мінімальний штраф, не пов`язаний з позбавленням волі.

ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, при цьому в поданій апеляційній скарзі просив судове засідання провести в режимі відеоконференції, про що апеляційним судом постановлена відповідна ухвала, однак до початку судового розгляду відмовився вийти з камери на судове засідання, що підтверджується відповідним актом ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого, оскільки питання щодо погіршення становища обвинуваченого в апеляційній скарзі не ставиться, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності обвинуваченого.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Параграфом І глави 30 КПК України регламентовано порядок проведення спрощеного провадження щодо кримінальних проступків.

Статтею 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Положеннями ст. 382 КПК України встановлено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 382 КПК вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Статтею 394 КПК регламентовано питання особливостей апеляційного оскарження окремих категорій судових рішень. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Метою покарання є попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, обґрунтовуючи висновок щодо виду та міри призначеного ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України є кримінальним проступком, особу винуватого та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом враховано, що відносно ОСОБА_8 Болградським районним судом Одеської області 17.08.2023 ухвалений обвинувальний вирок, яким його визнано винуватим у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України та призначене покарання за сукупністю вироків (Болградського районного суду Одеської області від 17.08.2023 та Арцизького районного суду Одеської області від 25.05.2021), згідно ст. 71 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки та шість місяців.

Разом з тим, судом враховано, що ОСОБА_8 , має п`ять непогашених судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення за цим вироком під час відбування реального покарання у виді позбавлення волі.

Врахувавши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі у визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України межах.

На думку суду першої інстанції призначення такої міри покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначені обставини надавали суду першої інстанції призначити ОСОБА_8 покарання саме у такий спосіб, що на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є законним, доцільним та справедливим.

При цьому застосування положень ст. 75 КК України є неможливим з урахуванням, того, що останній повторно вчинив злочин в період іспитового строку.

Апеляційний суд також не приймає до уваги доводи обвинуваченого про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований.

Таким чином, колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону під час розгляду справи та постановлення вироку суду, а тому вважає, що постановлений по справі вирок відносно ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду не встановлено.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає - залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2023 у кримінальному провадженні №0000139, внесеному до ЄРДР 14.06.2023 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4