233 № 233/1976/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2024 року до слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 02.04.2024 до ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що в період часу з 01.04.2024 по 02.04.2024 невідома особа шляхом вільного доступу проникла до приміщення кв. АДРЕСА_1 , звідки скоїла крадіжку майна, належного заявникові, чим заподіяла останньому матеріальну шкоду.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для огляду належну йому спортивну куртку, чорного кольору, та пояснив, що в кишені даної куртки знаходяться належні йому дублікати ключів від квартири АДРЕСА_1 , де мешкають його мати ОСОБА_6 з ОСОБА_4 . Дані ключі з ланцюгом вилучені під час огляду місця події.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Два ключі з ланцюгом постановою слідчого визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Зокрема, згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наразі, наявні всі підстави вважати, що вилучене в ході огляду майно, є речовими доказами по кримінальному провадженню, тобто є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів.

Тож, встановлені обставини дають змогу стверджувати, що незастосування заборони на користування, розпорядження та відчуження двома ключами з ланцюгом, які належать свідкові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може призвести до знищення речових доказів. Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості речового доказу.

Вищевказані речі, на які слід накласти арешт, є доказами вчинення кримінального правопорушення, містять на собі сліди злочину та необхідні для подальшого проведення досудового розслідування, призначення та проведення відповідних експертиз.

В судове засідання прокурор не з`явився, проте надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

В судове засідання власник вилученого майна ОСОБА_5 не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, про дату та час судового засідання повідомлений, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши надані до клопотання матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим відділом ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за процесуального керівництва Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово може бути вилученим зокрема майно у вигляді речей, документів, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить прокурор, відповідає критеріям речових доказів і може використовуватися як доказ у кримінальному провадженні. Суддя враховує і співрозмірність зазначеного заходу забезпечення завданням кримінального провадження, якими є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Як вбачається з постанови старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 від 02 квітня 2024 року, два ключі з ланцюгом, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000125 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вказаним майном призведе до приховування, зникнення, знищення майна, або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено підстави необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на два ключі з ланцюгом, що вилучені 02 квітня 2024 року в період часу з 18:50 год. по 19:15 год., в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , та які були передані для зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, оскільки є матеріальними об`єктами, які містять на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також, з метою тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебувають вказані речі відчужувати, розпоряджатися та / або користуватися будь-яким чином таким майном.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 02.04.2024 року, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 02 квітня 2024 року в період часу з 18:50 год. по 19:15 год., в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

-два ключі з ланцюгом, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Зобов`язати посадових осіб СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснювати заходи для збереження вищезазначеного майна.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1