У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у кримінальному провадженні №0000420 від 01.09.2023, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Івано-Франківськ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, солдата, на посаді майстра групи спеціальних робіт відділення інженерної підтримки 94 прикордонного загону ДПС України, у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у кримінальному провадженні №0000420 від 01.09.2023, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000420 від 01.09.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2022 ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та направлений для її проходження у 94 прикордонний загін ДПС України.

З 09.08.2022 ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 .

Відтак, з моменту призову ОСОБА_4 на військову службу за мобілізацією, на особливий період, та його відправлення до військової частини НОМЕР_3 , тобто з 08.08.2022 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України під час виконання покладених на них обов`язків керуються тільки законами, діють на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військовослужбовець ОСОБА_4 повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці зобов`язані, зокрема: свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрими, ініціативними, дисциплінованими; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності і витримки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати, наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

У відповідності до ст. 28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За приписами ст. 29 Статуту за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Статтею 30 Статуту передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 35 Статуту накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

У відповідності до ст. 37 Статуту військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Згідно зі ст. 113 Розділу V Дисциплінарного Статуту України подання скарги військовослужбовцями не звільняє їх від виконання своїх службових обов`язків і наказів командирів (начальників).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КК України, наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до вимог ст. 29 Статуту заступник начальника 94 прикордонного загону ДПС України з персоналу полковник ОСОБА_6 являється начальником за службовим становищем та за військовим званням відносно ОСОБА_4 , який в силу приписів ст. ст. 29, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний неухильно виконувати відданий йому наказ у зазначений начальником термін.

Натомість, ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за наступних обставин.

Так, 15.08.2023, приблизно о 16 год. 25 хв., перебуваючи у службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_2 , заступником начальника 94 прикордонного загону з персоналу полковником ОСОБА_6 , який є начальником за службовим становищем та за військовим званням відносно військовослужбовця ОСОБА_4 , останньому доведено до виконання письмовий наказ начальника 94 прикордонного загону № 629-0С від 15.08.2023 (виданого на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.07.2023 №1072-ОС) про виключення солдата ОСОБА_4 з 16.08.2023 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, зарахування у розпорядження начальника 3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_7 , та якому ( ОСОБА_4 ) необхідно вибути для подальшого проходження служби до 3 прикордонного загону ДПС України з 16.08.2023.

Надалі, на підставі вищевказаного наказу, 15.08.2023, начальником 94 прикордонного загону ДПС України полковником ОСОБА_8 , який є начальником за службовим становищем та за військовим званням відносно військовослужбовця ОСОБА_4 , видано солдату ОСОБА_4 припис №463 щодо необхідності вибуття з 16.08.2023 останнього до нового місця несення служби НОМЕР_4 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_7 та вказано термін прибуття останнього до нового місця служби 17.08.2023.

Водночас, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 29, 30, 35, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах правового режиму воєнного стану, 15.08.2023, приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи в службовому кабінеті 94 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних на те підстав, публічно, у присутності інших військовослужбовців, відкрито відмовився виконати наказ начальника 94 прикордонного загону № 629-ОС від 15.08.2023, виданого на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.07.2023 №1072-ОС щодо зарахування солдата ОСОБА_4 у розпорядження начальника 3 прикордонного загону та необхідність, у зв`язку з цим, 16.08.2023 вибути ( ОСОБА_4 ) до нового місця несення служби 3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_7 , чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

25.01.2024 відносно ОСОБА_4 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення, висновком службового розслідування, наказом про призначення службового розслідування, службовою запискою, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.07.2023 № 1072-ОС, наказом начальника 94 прикордонного загону № 629-0С від 15.08.2023, рапортом ОСОБА_4 про відмову від виконання наказу, приписом №463 від 15.08.2023, наказом про результати службового розслідування, допитами військовослужбовців, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри вказаної особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.03.2024 включно.

06.03.2024 керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування цього кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 25.04.2024.

15.03.2024 прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування.

Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до 25.04.2024, а також визначено заклад для поміщення підозрюваного ОСОБА_4 для надання йому психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Львівської обласної ради, що знаходиться за адресою: 79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95.

23.04.2024 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 25.06.2024.

23.04.2024 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до 20.06.2024 включно.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання.

Так, відповідно до висновку №32 від 01.02.2024 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної Закарпатською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» (м. Берегове), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді маячного розладу; психічне захворювання позбавляло ОСОБА_4 розуміти значення своїх дій та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння і позбавляє у теперішній час; ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру лікування у спеціалізованому закладі з надання психіатричної допомоги з загальним наглядом.

14.03.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Крім того, відповідно до наказу МОЗ № 516 від 20.03.2018 «Про затвердження Переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги», до переліку закладів в який може бути поміщений підозрюваний ОСОБА_4 , зокрема, відноситься КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Львівської обласної ради, що знаходиться за адресою: 79021, Львівська область, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95.

Згідно з листом Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 17.04.2023 орієнтовний строк завершення проведення експертизи червень 2024 року.

Прокурор зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України обставини які перешкоджають завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, є, зокрема, те, що в рамках цього кримінального провадження для проведення повного, об`єктивного досудового розслідування та його завершення, необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які з обґрунтованих причин, не могли бути проведенні в межах строку дії попередньої ухвали слідчого судді, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема: долучити висновок стаціонарної судової психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_4 ; при необхідності виконати інші необхідні слідчі (процесуальні) дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування у тримісячній строк, є тривале проведення амбулаторної та стаціонарної судово-психіатричних експертиз відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Беручи до уваги викладене та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, слідчий просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у межах строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, та визначити заклад для поміщення підозрюваного для надання йому психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Львівської обласної ради.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник щодо продовження запобіжного заходу не заперечували.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000420 від 01.09.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

25.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2024 (справа №308/1598/24) щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.03.2024 включно.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 06.03.2024 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 25.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 20.03.2024 (справа №308/1598/24) підозрюваному ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Львівської обласної ради, строком до 25.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2024 (справа №308/1598/24) продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 25.06.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2024 (справа №308/1598/24) продовжено строк дії запобіжного заходу вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в умовах, що виключають його небезпечну поведінку підозрюваному ОСОБА_4 , строком до 20.06.2024.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого від 14.03.2024 у рамках даного кримінального провадження призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_4 , проведення якої доручено експертам Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Відповідно до листа Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 17.04.2023 №105 вказана експертиза може бути розпочата не раніше кінця червня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2024 (справа №308/10206/24) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000420, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, до шести місяців, тобто до 25.07.2024 включно.

Згідно з висновком №32 від 01.02.2024 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної Закарпатською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» (м. Берегове), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді маячного розладу; психічне захворювання позбавляло ОСОБА_4 розуміти значення своїх дій та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння і позбавляє у теперішній час; ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру лікування у спеціалізованому закладі з надання психіатричної допомоги з загальним наглядом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.

За приписами ч. 3 ст. 508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України таке клопотання, крім відомостей, зазначених в ст.184 КПК України (короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті КК України, виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, які це підтверджують, посилання на один чи кілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, які це підтверджують, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів), повинно містити виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, аналіз чого наведений слідчим суддею вище, а по-друге, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитися, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Оцінюючи аргументацію сторін щодо наявності чи відсутності ризиків, які є підставою для продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були в основі обрання даного виду запобіжного заходу, не відпали. При цьому наявність підстав для застосування примусових заходів медичного характеру у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей, за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Наявність підстав для поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_4 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу, а також при продовженні строку запобіжного заходу та його зміні.

Підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід, а також обставини, які при цьому враховувалися не змінилися, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

На даній стадії розгляду клопотання, обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку останньої, є виправданим, а тому підстав для його зміни чи скасування суд не вбачає.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання, а також беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 25.07.2024 включно, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в умовах, що виключають небезпечну поведінку останнього, строком до 25.07.2024 включно.

Керуючись ст. ст. 177, 196, 309, 369-372, 376, 508 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (79021, м. Львів вул. Кульпарківська, 95) в умовах, що виключають його небезпечну поведінку підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 25 липня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Копію ухвали направити до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (79021, м. Львів вул. Кульпарківська, 95) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1