Провадження № 1-кс/344/4587/24
У Х В А Л А

11 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , володільця ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001502, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001502 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Так, 06.06.2024 року до чергової частини Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт оперуповноваженого про те, що 06 червня 2024 року о 18 год. 49 хв. в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки документів за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено зіп-пакет із згортком, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору ззовні схожа на наркотичну. 06 червня 2024 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка за координатами: 48.9436566 - 24.7042632 в ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 та визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з наведених у ньому підстав. Просив накласти арешт на вилучений мобільний телефон з метою збереження речових доказів, оскільки існує сукупність підстав вважати, що телефон міг зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідча в судовому засіданні підтримала клопотання.

Володілець надав пояснення суду, що він добровільно надав оперативним працівникам поліції мобільний телефон, після чого приїхала слідча, оглянула та вилучила в нього мобільний телефон без пояснень, просив відмовити в накладенні арешту, оскільки телефон потрібен, а слідству було надано всю інформацію.

Адвокат в судовому засіданні заперечувала щодо накладення арешту, слідчим при огляді місця події порушено вимоги ст.168 КПК та ст.237 КПК України, в матеріалах клопотання є заява про добровільну видачу мобільного телефону володільцем. ОСОБА_7 надав слідству всю інформацію щодо фактичних обставин, надав паролі, в клопотанні не вказано на потребу призначення експертиз, не зазначено чи містить телефон дані, до яких слідству необхідно отримати доступ. В той час, ОСОБА_8 не повідомлено про підозру, він не затриманий, таким чином клопотання не підлягає до задоволення.

06.06.2024 складено протокол огляду місця події.

Постановою слідчого від 07 червня 2024 року оглянутий телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0001502.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено перед судом, а стороною захисту не спростовано необхідність в накладенні арешту на мобільний телефон, вилучений в ході проведення огляду 06.06.2024.

Таким чином, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, клопотання обґрунтовано належними правовими підставами та підлягає до задоволення.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1