Справа № 168/1131/23
Провадження № 1-кп/168/17/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року смт Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в смт. Стара Вижівка кримінальне провадження за №0000374 від 11 вересня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Стара Вижівка, Старовижівського району, Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з повною загальною освітою, не одруженого, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ранішню пору доби (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалось), перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого у встановленому законом порядку, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Ulefone s7» червоного кольору, належний ОСОБА_6 , ринкова вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-23/10431-ТВ від 18.09.2023, станом на 10.09.2023 складала 830,00 грн. (вісімсот тридцять гривень 00 копійок), чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

14 лютого 2024 року між прокурором Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 .

Відповідно до зазначеної угоди, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за тих обставин, які викладені в угоді про визнання винуватості. Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення під час судового провадження. При цьому, сторони домовились про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням .

Також зазанчено, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта №398 від 19.12.2023 року, ОСОБА_4 під час скоєння кримінального правопорушення і на даний час не був і не є здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а тому при призначенні покарання необхідно вирішити дане питання у відповідності до ст. 94 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 14.02.2024 року і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Потерпілий просив проводити підготовче судове засідання за його відсутності.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому повністю і беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі йому наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Зазначив, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Відмовився від справедливого судового розгляду кримінального провадження. Зазначив, що повністю розуміє наслідки обмеження апеляційного та касаційного оскарження вироку суду ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2, ч.4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 повністю і беззастережно визнав себе винуватим, згідност.12 КК України, є тяжким злочином.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в повній мірі розуміє положення ст.ст.394,424,473,474,476 КПК України,ст.389-1 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, з`ясував у обвинуваченого та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначеніп.1 ч.1 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбаченіч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбаченіст.476 КПК України.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд взяв до уваги, що в період часу, що відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_4 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними, тобто скоїв злочин в стані обмеженої осудності, а також щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що, окрім покарання, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до обвинуваченого слід застосувати відповідно до ст. 94 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, в амбулаторних умовах, визнавши його обмежено осудним.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, вид та строк покарання.

Сторони угоди домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, визнав вину, кається у скоєному злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи узгоджене сторонами угодою, міри покарання, суд вважає за можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. ст.75,76 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи від 18.09.2023 року у розмірі - 1195 грн.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Ulefone s7» червоного кольору, темно-синій чохол до телефону, сім-карта оператора «Київстар», які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинської області, після набуття вироком законної сили - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 14 лютого 2024 року, укладену між прокурором Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому, узгоджене сторонами покарання у виді п`яти року позбавлення волі,

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України, ОСОБА_4 , від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на один рік, якого зобов`язати під час іспитового строку :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку .

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи від 18.09.2023 року у розмірі - 1195 грн.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Ulefone s7» червоного кольору, темно-синій чохол до телефону, сім-карта оператора «Київстар», які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинської області, після набуття вироком законної сили - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору та захиснику.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1