Справа № 944/5118/23
Провадження №1-кс/944/202/24
20.03.2024 рокум.Яворів
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.03.2022 №62 капітана ОСОБА_5 , який проходить військову службу на посаді заступника командира 1 мінометної батареї з морально-психологічного забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 призначено тимчасово виконуючим обов`язків командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано у списки особового складу вказаної частини, поставлено на всі види забезпечення та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, з моменту відправлення та зарахування старшого лейтенанта ОСОБА_7 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України, а тому на нього поширюються вимоги Статутів Збройних Сил України та нормативні акти Міністерства оборони України.
Під час проходження військової служби на вищевказаній посаді старший лейтенант ОСОБА_5 , як військова службова особа, у відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, свято і непорушно додержуватись їх, знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою, поводитись з гідністю і честю та не вдаватись до негідних вчинків.
Зокрема, відповідності до ст. 115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові роти і є прямим начальником усього особового складу роти. У заходах з морально-психологічного забезпечення головні зусилля він зосереджує на індивідуальній роботі з кожним військовослужбовцем. Заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення заходів з морально-психологічного забезпечення, за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу, організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист.
Статтею 116 Статуту, на заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення покладається ряд обов`язків, а саме: брати участь у розробленні розкладу занять роти, планувати заходи з морально-психологічного забезпечення, здійснювати заходи щодо соціально-психологічного забезпечення повсякденної діяльності особового складу; забезпечувати виконання рішень командира роти, вивчати та аналізувати морально-психологічні якості кожного військовослужбовця, соціально-психологічний клімат у підпорядкованих підрозділах, подавати допомогу командирам взводів у його поліпшенні; проводити роботу з виховання у військовослужбовців відданості Українському народові, формування в особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, свідомого виконання положень Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів (начальників); проводити виховну роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, підвищення боєздатності роти, зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу; здійснювати конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів; вести облік кримінальних та інших правопорушень, надзвичайних подій та дисциплінарних провинностей; своєчасно доповідати командирові роти та інформувати заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення про стан військової дисципліни та морально-психологічний стан особового складу, про заплановані та здійснені заходи.
Також, у відповідності до функціональних обов`язків заступника роти з морально-психологічного забезпечення, затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2022, на капітана ОСОБА_5 , серед ряду інших обов`язків, покладені обов`язки щодо ведення обліку подій, кримінальних правопорушень, адміністративних правопорушень та дисциплінарних провинностей, вчинених особовим складом, проведення соціологічного та соціально-психологічного аналізу їх причин, готування аналітичних довідок щодо стану військової дисципліни, подання донесень у порядку підпорядкованості про вчинені військовослужбовцями правопорушення.
Згідно ст. 28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпечення виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Відповідно до п. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні осади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Таким чином, капітан ОСОБА_5 являється посадовою особою (військовим начальником для особового складу мостової роти), яка обіймаючи посаду командира мінометної батареї з морально-психологічного забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , постійно виконує обов`язки, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, тобто є військовою службовою особою.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним станам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про зведення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє і по даний час.
Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 №32/321/501/1ЗТ, мобілізаційної директиви командувача Сил підтримки Збройних сил України від 24.02.2022 №253Т/24Т, отримавши повідомлення через оперативні засоби зв`язку, військова частина НОМЕР_1 була приведена у повну бойову готовність шляхом переходу на штат воєнного часу та почала розгортати бойові батальйони, один з яких є військова частина НОМЕР_1 та починаючи з 26.02.2022 і по даний час військова частина НОМЕР_1 перебуває у повній бойовій готовності.
Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та введення в Україні воєнного стану, через збройну агресію російської федерації проти України, протягом 2022-2023 років на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 до списків 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , серед інших осіб, зараховано наступних військовослужбовців: солдата ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_9 .
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає - мовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони /країни, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму впорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На підставі рішення заступника директора Департаменту фінансів Міністерства оброни України №248/1211 від 04.03.2022 фінансування 3 механізованого батальйону здійснюється через військову частину НОМЕР_1 відповідно до бюджетної програми (підпрограми) «Виплата грошового забезпечення та заробітної плати, відрядження, переміщення особового складу, адміністративно-господарські та поштові витрати, одноразова допомога у разі загибелі або інвалідності, спортивні заходи», коду програмної класифікації видатків 2101020/1, коду економічної класифікації видатків 2112 (грошове забезпечення - код видатків 010, додаткова і винагорода на період дії воєнного стану - код видатків 010/30).
Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка передбачає розміри та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького укладу установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і сержантського складу складається з посадового окладу, окладу за військовим спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, поплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових податкових видів грошового забезпечення.
Відповідно до вимог розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Розмір щомісячної премії, але не менше 10 % посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України та особливостей проходження військової служби.
Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.
У той же час, відповідно до вимог п. 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини, як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, в якому здійснено таке порушення.
Установлено, що порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень на період дії воєнного стану у 2022 році регулювалися розпорядженнями Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 та №912/з/29 від 23.06.2022 «Про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 №168».
Зокрема, відповідно до п.п. 2, 5 та 6 вказаних розпоряджень Міністра оборони України, на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановити виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 100 тис. грн. тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів та 30 тис. грн. іншим військовослужбовцям (із дня призову(прийняття) на військову службу до дня виключення зі списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби). Виплату додаткової винагороди в розмірі 100 тис. грн. та 30 тис. грн. проводити на підставі наказів командирів - особовому складу частини. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
У той же час, п. 10 розпоряджень Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 та №912/з/29 від 23.06.2022 визначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 тис. грн. або 30 тис. грн. не включаються військовослужбовці, які не перебували в розташуванні військової частини та самовільно залишили військову частину.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з квітня 22 року - січень 2023 року окремі військовослужбовці з механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 під час проходження військової служби допускали порушення військової дисципліни через самовільне залишення ними території війкової частини НОМЕР_1 (Львівська обл., Яворівський р-н., АДРЕСА_2 ), яких у подальшому з відома тимчасово виконуючого командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 , який відповідно до своїх службових обов`язків відповідає за стан військової дисципліни у ввіреному йому підрозділі. Було не подано в стройову частину військової частини НОМЕР_1 в статусі осіб котрі самовільно залишили військову частину.
Однак, капітан ОСОБА_5 , обіймаючи посаду тимчасово виконуючого командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 11, 16,115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків тимчасово виконуючого командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2022, будучи військовою службовою особою, через злочинну недбалість, в умовах воєнного стану, у період часу з квітня 2022 по січень 2023, перебуваючи в місці дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , маючи реальну можливість виконувати свої службові обов`язки належним чином, тобто як того вимагають інтереси військової служби, неналежно віднісся до виконання своїх службових обов`язків, передбачених вищевказаними нормами законодавства та Статутами Збройних Сил України, через несумлінне ставлення до них, а саме будучи тимчасово виконуючим командиром (начальником) для військовослужбовців 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідальним за стан обліку правопорушень, допущених особовим складом підрозділу, не надавав відомостей та не повідомляв командування військової частини НОМЕР_1 про порушення військової дисципліни та морально-психологічний стан добового складу роти, у тому числі про здійснені у зв`язку з цим заходи, зокрема щодо проведених упродовж квітня 2022 - серпень 2023 року заходів спрямованих на становлення місця перебування військовослужбовця ОСОБА_8 та військовослужбовця ОСОБА_9 , та не перебуванні їх в статусі особи котра самовільно залишила військову частину та не прибула в розташування в 10 денний термін, що є правовою підставою для позбавлення відповідних виплат (премій та винагород) та не ініціював питання щодо не включення вказаного порушника військової дисципліни зокрема: солдата ОСОБА_8 у період починаючи з квітня 2022 року по січень 2023 року до щомісячних рапортів командира батальйону про виплату їм премії та додаткової винагороди в розмірі 100000 тис. грн., передбаченої на період дії воєнного стану та солдата ОСОБА_9 у період починаючи з квітня 2022 року по серпень 2023 року до щомісячних рапортів командира батальйону про виплату їм премії та додаткової винагороди в розмірі 100000 тис. грн., передбаченої на період дії воєнного стану
Як наслідок, недбалого ставлення капітана ОСОБА_5 до служби, а саме неналежне виконання ним службових обов`язків командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 призвело до безпідставної виплати грошового убезпечення особовому складу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , а саме за період з 07.04.2022 по 15.01.2023, як період перебування поза місцем походження військової служби, ОСОБА_8 здійснено нарахування 7 грошового забезпечення, в тому числі додаткової винагороди в загальні сумі 1014 189,52 гривень, крім цього за період з 15.04.2022 по 28.08.2023, як період гребування поза місцем проходження військової служби, ОСОБА_9 здійснено нарахування грошового забезпечення, в тому числі додаткової - нагороди в загальні сумі 1012 175,30 гривень, в яких останні порушили військову дисципліну та повинні позбавлятися відповідних виплат, на загальну суму 2026364,82 грн. (без ЄСВ), чим державі в особі військової частини НОМЕР_1 завдано матеріальних збитків, що у 500 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум х: ходів громадян, тобто заподіяно тяжкі наслідки, вчинені в умовах воєнного стану.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинені в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч.4 ст. 425 КК України.
14.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 425 КК України.
Старший слідчий покликається на те, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покликається на те, що ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, працює в тій же військовій частині, що і особи котрим здійснювалося нарахування грошових коштів, а тому враховуючи вид і розмір передбаченого санкцією ч.4 ст.425 КПК України покарання, вагомість доказів зібраних органом досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що в разі не обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, останній з метою ухилення від передбаченого кримінальним законом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім цього встановлено, що ОСОБА_5 на даний час володіє інформацією про місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, а саме свідка ОСОБА_8 який проходить службу разом з підозрюваним в одній військовій частині, а тому в разі не обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, останній матиме реальну можливість впливати на зазначеного свідка для зміни наданих органу досудового розслідування показань.
З метою запобігання вищевказаним ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України та виконання підозрюваним покладених не нього процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор та старший слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, наведених у ньому.
Підозрюваний та захиснки в судовому засіданні проти клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечив.
Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
14.03.2024 слідчим СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Львівської окружної прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 425 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом тимчасового доступу до речей і документів, показаннями свідка ОСОБА_8 , вилученими речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є, зокрема, особисте зобов`язання.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, майновий стан.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною, зокрема, у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.
Слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 з метою ухилення від передбаченого кримінальним законом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності від інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Водночас, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що йому слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що, на думку слідчого судді, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 176, 177, 179, 184, 186, 187, 193, 194, КПК України, слідчий суддя,
клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
-прибувати за першим викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
-утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_8 .
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання складає два місяці до 19.05.2024 включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ОСОБА_5 особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу виконується негайно.

Ухвала слідчого судді в порядку ст.309 КПК України оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1