Справа № 301/519/19

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді : ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю :прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10000603 від 27 червня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , та мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого,

за ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого ПП « ОСОБА_8 », раніше не судимого,-

за ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 26 червня 2018 року близько 21:39 годин, знаходячись в місті Іршава на території колишнього ПАТ АДРЕСА_4 де знаходився транспортний засіб а саме автомобіль марки «Renault Kangoo», сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_9 , тоді ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою незаконного заволодіння вказаного транспортного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, без згоди та відома на те власника та користувача даного транспортного засобу, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через незачинені двері проникли в салон даного автомобіля і за допомогою ключів запалювання які знаходились в замкові запалювання, отримавши доступ до керування і здійснення руху, незаконно заволоділи автомобілем марки «Renault Kangoo», сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 на вказаному транспортному засобі поїхали з місця вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину та фактичні обставини справи не визнав, пояснив, що їм з ОСОБА_6 треба було відвезти зерно на ставок. Тому ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_9 і попросив автомобіль марки «Рено Кенго». ОСОБА_9 дозволив. Особисто він не телефонував ОСОБА_9 так як той був за кордоном. Вони загрузили зерно і поїхали до с. Довге. Потім на СТО випили, і щоб не їхати в нетверезому стані залишили машину біля ОСОБА_10 , та попросили його відвезти їх в центр с. Довге. Цивільний позов не визнає, просить його виправдати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину та фактичні обставинине визнав та пояснив, що він подзвонив ОСОБА_9 та попросив машину, щоб відвезти зерно на ставок. Останній дав дозвіл. ОСОБА_11 була в гаражі. Ключі були в автомобілі. Вони з ОСОБА_12 загрузили зерно і поїхали в с. Довге. По дорозі у ОСОБА_13 на СТО випили, і щоб не їхати нетверезими залишили автомобіль біля ОСОБА_10 , якого попросили, щоб той їх відвіз у центр с. Довге. По дорозі їх зупинила поліція Цивільний позов не визнає. За те, що напився і залишив машину готовий понести покарання.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини та фактичних обставин справи винність обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 стверджується показами :

-потерпілого ОСОБА_9 , який суду показав, що проживає разом з дружиною ОСОБА_14 , сином ОСОБА_15 та дочкою ОСОБА_16 .У 2011 році він придбав автомобіль марки «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 , який зразу зареєстрував на себе.

На даний час він разом із сином ОСОБА_15 працюють водіями далекобійниками.23 .06. 2018 року, його син ОСОБА_17 на автомобілі марки «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 поїхав до м. Іршава, а саме на колишню територію Іршавського ПМК, яка розташована по вулиці Гагаріна. На вказаній території розташовані гаражні приміщення та автомобілі які належать приватному підприємцю ОСОБА_18 , ОСОБА_19 є зятем ОСОБА_18 і тому часто знаходиться на вказаній території. Вони з сином працювали водіями у приватного підприємця ОСОБА_18

Автомобіль марки «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 він бачив останній раз 24 червня 2018 року зранку, так як прийшов на вказану території після чого на вантажному автомобілі який належить ОСОБА_18 , поїхав до росії. Ключі від автомобіля марки «Рено Кенго» д.н.з, НОМЕР_1 знаходилися в салоні автомобіля, який був не зачинений, так як територія на якій він знаходився огороджена і постійно на ній знаходився охоронник.27 червня 2018 року, зранку коли він знаходився в росії , йому зателефонував невідомий чоловік який сказав, що він працівник поліції і повідомив, що його автомобіля знайдено в селі Довге Іршавського району. Дозволу не те, щоб обвинувачені брали автомобіль ні він, ні його син не давали.

Зі слів працівника поліції йому стало відомо, що за допомогою його автомобіля невстановлені особи хотіли викрасти грошові кошти з «Приватбанку» села Довге. Він розповів працівнику поліції, що знаходиться за межами держави, а свого автомобіля залишив на території колишнього Іршавського ПМК.

Також по телефону працівник поліції спитав його чи надає він дозвіл на проведення огляду автомобіля, на що він не заперечував . На час крадіжки його син ОСОБА_20 був відсутній на території України.До поліції про викрадення автомобіля зверталася дружина ОСОБА_14 . Просить притягнути винних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, цивільний позов підтримує в повному обсязі , просить стягнути з винних 60000 гривень моральної шкоди та витрати на правничу допомогу .

- свідка ОСОБА_21 , який суду показав , що 27 червня 2018 року близько 04.00 год.йому зателефонував з чергової частини Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_22 , який повідомив що в АДРЕСА_2 , троє невідомих осіб намагаються проникнути до приміщення «Приватбанку». Він відразу виїхав до відділення банку, де по дорозі , а саме в центрі с.Довге, він побачив як на швидкості без увімкнених фар проїхав автомобіль марки Рено Кенго державний номерний знак іноземної реєстрації, хто був у салоні даного автомобіля він не бачив. Даний автомобіль викликав у нього підозру і він проїхав за ним . Однак , автомобіль Рено Кенго поїхав в напрямку м.Хуст, на великій швидкості і відірвався від нього. Він розвернувся і поїхав до відділення «Приватбанку» . Прибувши на місце скоєння злочину, то в цей час вже під`їхали працівники Іршавського ВП, після них приїхала слідчо-оперативна група, Приблизно через годину дорогою в бік м.Іршава, їхав автомобіль марки Дейво Ланос за кермом якого знаходився ОСОБА_23 . Вони зупинили його та побачили у салоні автомобіля, ОСОБА_24 , який сидів на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_25 , який сидів на задньому сидінні. ОСОБА_26 перевірив документи у водія і вказані громадяни поїхали в бік м.Іршава. Він відразу вирішив перевірити звідки їхали дані громадяни. Він сів у патрульний автомобіль на переднє пасажирське сидіння, за кермо сів ОСОБА_26 і поїхали до місця проживання ОСОБА_27 Біля будинку ОСОБА_28 ні на вулиці , ні на подвір`ї ніяких автомобілів не було. Вони проїхали на паралельну вулицю в кінці, якої на правому узбіччі стояв автомобіль марки Рено Кенго , який він відразу впізнав, це був той самий автомобіль який, він переслідував, але на ньому був вже державний номерний знак української реєстрації , а саме : НОМЕР_1 . Він відразу повідомив чергового Іршавського ВП, тому через декілька хвилин на місце виявлення автомобіля приїхала СОГ, криміналіст та кінолог із собакою. Собака взяла слід і стежкою привела їх прямо до подвір`я за адресою АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_28

-свідка ОСОБА_14 , яка суду показала, що вона проживає в АДРЕСА_6 разом з чоловіком ОСОБА_9 , сином ОСОБА_29 , які працюють двалекобійниками та здійснюють рейси закордон . 24 червня 2018 року її син ОСОБА_30 збираючись в черговий рейс поїхав на автомобілі марки «Рено Кенго» в гараж в АДРЕСА_1 та залишив даний автомобіль на стоянці , а її чоловік ОСОБА_31 25.06.2018 року поїхав закордон , а вона поїхала в с. Імстичево, в гості до свекрухи . Ні син ОСОБА_30 , ні її чоловік ОСОБА_31 ніколи нікому автомобіль у користування не давав . 27.06.2018 року близько 08.30 год. їй зателефонувала її сусідка ОСОБА_32 та повідомила про те, що працівники поліції шукають її чоловіка . Через хв.20 . їй зателефонував чоловік ОСОБА_31 та повідомив про те , що їх автомобіль викрали і щоб вона їхала в м. Іршава. Вона звернулася в поліцію з заявою про викрадення автомобіля .21.09.2018 року йому повернули автомобіль, і в автомобльному поручнику були техпаспорт на автомобіль, ключі та страховий поліс;

-свідка ОСОБА_10 , який суду показав , що 27.06.2018 року близько 04.30 год. йому зателефонував його знайомий ОСОБА_5 , з яким він знайомий близько восьми років , і попросив відвезти їх з ОСОБА_25 в центр с.Довге та сказав , щоб він виходив уже до машини так як вони біля його будинку, на що він погодився та поїхав на своєму автомобілі Дейво Ланос вниз по вулиці, де його вже чекали ОСОБА_24 та ОСОБА_33 . Обвинувачені були одягнуті в шорти та футболки , хоч на подвір`ї було холодно . Він відвіз обвинувачених в центр с.Довге та залишив їх біля ігрових автоматів. Проїжджаючи центр с.Довге біля «Приватбанку» було багато поліції, працівники поліції його зупинили та попросили проїхати з ними в ОСОБА_34 , для встановлення його особи., так як він не мав посвідчення водія. Викрадений автомобіль Рено Кенго був знайдений неподалік його будинку . ОСОБА_5 часто просив його підвозити.

-свідка ОСОБА_35 , який суду показав , що він користується автомобілем Рено Кенго , відвозив колеса на шиномонтаж . Він користувався автомобілем з дозволу ОСОБА_36 автомобіль у користування на 2-3 години в робочий час і повертав його на стоянку. Чи користувався хтось автомобілем йому не відомо. З обвинуваченими він у дружніх відносинах , так як працював з ОСОБА_6 у ОСОБА_37 . Чи керували автомобілем обвинувачені ОСОБА_38 та ОСОБА_6 йому не відомо.

-свідка ОСОБА_39 , який суду показав , що він працює водієм далекобійником у брата обвинуваченого ОСОБА_12 . Йому відомо, що ОСОБА_30 давав користуватися ОСОБА_6 автомобіль Рено Канго. 26.06.2018 року вони, а саме він , ОСОБА_15 . ОСОБА_40 перебували у Словенії і він особисто чув, як ОСОБА_25 телефонував ОСОБА_30 і просив автомобіль Рено Канго , щоб поїхати годувати рибу. Про те , що автомобіль Рено Кенго викрали йому стало відому як приїхав додому.

-свідка ОСОБА_40 , який суду показав, що він працює водієм далекобійником «Вікторія транс» . У червні 2018 року він, ОСОБА_39 та ОСОБА_35 знаходилися в рейсі в Словенії . Близько 17год. Ковач Ю зателефонував ОСОБА_25 і просив дозволу взяти автомобіль Рено Канго щоб привести зерно. ОСОБА_30 дозволи ОСОБА_41 взяти автомобіль при цьому просив його залишити ключі в гаражі , так як його батько ОСОБА_31 повернеться з рейсу і йому потрібно буде машину. Що саме трапилося того вечора йому невідомо , він чув , що автомобіль ОСОБА_30 знайшли за селом .

- свідка ОСОБА_42 , який суду показав , що напротязі останніх 5-6 років він працює охоронцем на прохідній у ПП « ОСОБА_43 » , тому впізнає всіх хто заїжджає і виїжджає з гаража. Облік автомобілів які виїжджають та заїжджають на стоянку не ведеться. Він заступив на чергування 26.06.2018 року ранком о 07.00 год. Вечером 26.06.2018 року близько 22.00 год. ОСОБА_24 та ОСОБА_25 виїхали на автомобілях Рено Кенго , власником якого є ОСОБА_30 та та який знаходився закордоном тобто перебував у рейсі та на Мерседесі Автомобілем Рено Кенго користувалися всі водії в гаражі. Зі слів ОСОБА_44 йому відомо , що обвинувачені просили у ОСОБА_30 автомобіль покористуватися. Наступного дня , а саме 27.06.2018 року о 07.00 год. ранку він здав зміну. Автомобіль Рено не поверталося в гараж.

Свідка ОСОБА_15 , який суду показав , що потерпілий ОСОБА_9 є його батьком , вони в добрих стосунках . Він працює водієм далекобійником у ОСОБА_45 брата обвинуваченого ОСОБА_24 26.06.2018 року він був з ОСОБА_46 та ОСОБА_47 у рейсі в Словенії . Автомобіль Рено Кенго є власністю його батька ОСОБА_9 , який перед рейсом залишив автомобіль на стоянці в гаражі . Ні він, ні його батько ОСОБА_9 не надавали дозволу на користування Рено Кенго. 26.0.2018 року ОСОБА_25 йому телефонував , однак він не просив дозволу взяти автомобіль , а телефонував по роботі . Йому відомо , що на їх автомобілі Рено Кенго хотіли пограбувати банк .

-свідка ОСОБА_48 , який суду показав, що проживає за адресою АДРЕСА_7 , де навпроти його будинку знаходиться ОСОБА_49 . 27 .06.2018 року близько 04.00 год. його розбудила його дочка і повідомила про те, що хтось грабує банк. Підійшовши до вікна він побачив біля «Приватбанку» автомобіль сірого кольору , однак ні марку, ні номерні знаки він не запам`ятав . Також біля даного автомобіля він бачив двох хлопців , середнього зросту , які були одягнуті в одяг чорного кольору , на голові була одягнена чорна балаклава та кепки . Через декілька хвилин до вказаних хлопців підійшов ще один , який теж був одягнутий в чорний одяг і балаклаву. Хлопці знаходилися біля банку близько 10 хв. Він зателефонував на 102 і викликав поліцію . Через декілька хвилин хлопці почали тікати , сіли в сірий автомобіль та поїхали в бік центри с.Довге . Після приїзду працівників поліції його було запрошено на АДРЕСА_2 , де на правому узбіччі дороги знаходився автомобіль сірого кольору , який за зовнішніми ознаками відповідав всім ознакам автомобіля , який був біля «Приватбанку» .

- свідка ОСОБА_50 , який в судовому засіданні показав, що 27 червня 2018 року приблизна 0 04.00 годин, воли він знаходився в складі ГШР від чергового Іршавського ВП він отримав повідомлення про те, що невідомі особи намагаються проникнути у відділення «Приватбанку» в с. Довге, тому він відразу прибув на вказане місце. Прибувши на місце через деякий час по дорозі біля відділення ОСОБА_51 проїжджав автомобіль, який він зупинив. Це був автомобіль марки Дейво, за кермом якого був ОСОБА_52 , на передньому пасажирському сидінні був ОСОБА_53 , позаду ОСОБА_52 . Перевіривши документи та переконавшись, що все в ОСОБА_54 полїхав у напрямку м. Іршава. Після цього вони з ОСОБА_21 поїзали на одну з вулиць с. Довге, ОСОБА_21 показував дорогу. Іна одній з вулиць вони побасили автомобіль Ренш Кенго сірого кольору. ОСОБА_21 сказав, що це той самий автомобіль якого він переслідував. Після чого приїхали кінологи та СОГ, а вони поїхали на місце скоєння злочину.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , винність їх стверджується матеріалами справи, зокрема:

-рапортом інспектора СРПП №2 Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП ОСОБА_55 (а.с.7-9) ,

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке , що готується від 27.06.20128 року (а.с. 3-5 т.1),

- заявою згодою на ОПМ від 27.06. 2018 року (а.с.6 т. 1);

- протоколом огляду місця події від 27.06.2018 року (а.с.7-8);

- заявою про залучення до провадження як потерпілого (а.с.23 т.1);

- заявою ОСОБА_9 (.а.с.84 т.1);

-ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.09.2018 року про скасування арешту майна ( а.с.85-88 т.1) ;

-ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.12.2018 року про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу ( а.с.22-24 т.2);

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 27.12.2018 року 9а.с.25-30 т.2);

-постановою про визнання речовим доказом та приєднання до справи речових доказів від 27.06.2018 року ( а.с.32-33 т.2);

-ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.01.2019 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 ( а.с.88- т.2);

-протоколом затримання ОСОБА_6 від 27.12.2018 року (89-92 т.2);

-ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.01.2019 року про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу ( а.с.98-100 т.2);

-заявою ОСОБА_6 (а.с.101 т.2);

-протоколом про оголошення підозрюваному ухвали слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу та вручення її копії (а.с.103 т.2);

-ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року ( а.с.38-39т.3 );

-протоколом огляду автомобіля «Рено Кенго» державний номерний знак НОМЕР_1 від 12.09.2018 року ( а.с. 42-43 т.3);

-протоколом огляду місця події , а саме об`єктом огляду являється узбіччя дороги вул. Зелена в с. Довге, Закарпатської області (а.с.44-46 т.3);

-актом застосування службової собаки від 27.06.2018 року (а.с.47-48 т.3).

Невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд оцінює критично , як спробу уникнути відповідальності за скоєний злочин. Їх вину доведено показами потерпілого ОСОБА_9 , які узгоджуються із показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_42 , ОСОБА_48 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , що відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються між собою.

Відповідно доп.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15.11.2012 у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретних норм КК України, а саме передбачених ч. 2 ст.289КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечного діяння, дійшов висновку про їх відповідність.

Суд, відповідно до ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, встановив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту: - доведеності вчинення суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України та обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у їх вчиненні.

Щодо посилання захисника ОСОБА_4 про те що під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування захисником встановлено, що постанова про призначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні №0000603 від 28.06.2018 р. першим заступником керівника Хустської місцевої прокуратури не підписана. У зв`язку з цим рішення про призначення прокурора (групи прокурорів) для здійснення процесуального керівництва у конкретному кримінальному провадженні повинно прийматись у формі постанови та відповідати вимогам ст. 110 КПК, тобто така постанова має міститись у матеріалах досудового розслідування та бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (групи прокурорів), який не мав на те законних повноважень, суд оцінює критично, оскільки в матеріалах кримінального провадження при дослідженні в суді дана постанова містить підпис (а.с.12-13 т.1), а захисником не надано доказів, що постанова яка не містить підпису є копією постанови, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження.

Щодо посилання захисника ОСОБА_4 про те, що після завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 28.01.2019 р. та ознайомлення 29.01.2019 р. підзахисного ОСОБА_6 та його захисника в порядку ст.290 КПК України з матеріалами досудового розслідування, 07.02.2019 року слідчим, всупереч вимогам кримінального процесуального закону досудове розслідування у справі поновлено, тобтослідчий поліції особисто скасував процесуальне рішення прокурора, і в подальшому , в позапроцесуальний спосіб проведено ряд слідчих дій.

Тобто, сторона захисту стверджує в суді про недопустимість доказів, з підстав отримання їх з порушенням встановленого КПК порядку проведення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критерії визнання доказів недопустимими обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості:

-під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду;

-у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

У разі встановлення іншого порушення прав і свобод людини, крім істотних, суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ та національного законодавства.

Крім того, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити:

-чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії;

-чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування.

У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо:

-ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних;

-порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами.

Суд здійснив встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу змісту вказаних захисником постанов та зпівставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та узгодження. Захисник ОСОБА_56 не навів жодного доказу як отримав постанову про визначення групи прокурорів без підпису першого заступника керівника Хустської окружної прокуратури і на підставі яких доказів ним зроблено висновок про фальсифікацію даного процесуального документу, а саме його підписання через тривалий проміжок часу

Аналізуючи досліджені в суді докази та матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а їх дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб і вина у вчиненні такого їм повністю доведена в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, висновок досудової доповіді, згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинувачених, їх спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, те, що вказаний злочин класифікується як тяжкий злочин, особи винних , які судяться вперше, обвинувачені характеризуються за місцем проживання позитивно (а.с.119,121 т.2).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що передбачено п.2 ч.1 ст. 66 КК України та обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України- судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягалися, характеризуються позитивно, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ст.75 КК України про звільнення їх від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілим по справі ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про стягнення з винних ОСОБА_5 ОСОБА_6 60000 гривень моральної шкоди та витрати на правничу допомогу в розмірі 17500 гривень такий підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Потерпілий ОСОБА_9 зазнав важких переживанн , які переходили у страждання від того що автомобіль викрали і підозрювали їх з сином у вчиненні пограбування банку . Крім того , після виявлення автомобіля в с. Довге його було визнано як речовий доказ по справі про замах на крадіжку. Автомобіль був поміщений на майданчик для тимчасового тримання і на нього було накладено арешт .Внаслідок цього потерпілий був позбавлений можливості користуватись автомобілем. Із-за цього вся сім`я потерпілого не могла вести звичний спосіб життя, відчуваючи значний дискомфорт ще й із-за неможливості користуватись автомобілем, який був звичним для всієї сім`ї.

Згідно квитанцій №13 від 25.07. 2018 року, №13-а від 14.07. 2020 року, №13-б від 30.08. 2023 року та актів виконаних робіт потерпілим ОСОБА_9 були понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 17500 гривень, які підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368,370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеної міри покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи .

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеної міри покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .

Міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 домашній арешт залишити попереднім до набрання вироком законної сили .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 30 000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди та 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 30 000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди та 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень витрат на правничу допомогу.

Речові докази відсутні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1