Справа № 302/868/24
Провадження № 1-кп/302/127/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2024смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000079 відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Синевирська Поляна Міжгірського району Закарпатської області, не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , обліковується на посаді навідника 3 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти, 2 роти морської піхоти, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 03.04.2023 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень (сплатив 03.07.2023 року); 2) 21.04.2023 року вироком Міжгірського районного суду за ст.126-1 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, судимість якого знята та погашена (ухвала суду від 15.05.2024 року); 3) 28.06.2023 року вироком Міжгірського районного суду за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, судимість якого знята та погашена, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03.06.2024 року близько 23-50 годин, солдат ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , затіяв сварку із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , мешканкою вказаного будинку та в ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, на ґрунті особистих неприязних відносин, схопив ОСОБА_5 своїми руками за руки останньої та стискаючи, повалив на ліжко, де не відпускаючи, продовжуючи свої умисні протиправні дії, знаходячись у положенні зверху над потерпілою, здійснив чотири укуси зубами в області лівого плечового суглобу, верхньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, середньої третини правого плеча по задній поверхні та правої підлопаточної ділянки ОСОБА_5 .

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах передньої поверхні лівого плечового суглобу, синця у верхній третині лівого плеча по зовнішній поверхні, синця на шкірних покривах середньої третини правого плеча по задній поверхні, синця на шкірних покривах правої підлопаточної ділянки, синця на шкірних покривах нижньої третини правого плеча та синця на шкірних покривах середньої третини правого плеча. Тілесні ушкодження у вигляді синців передньої поверхні лівого плечового суглобу, верхньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, середньої третини правого плеча по задній поверхні та правої підлопаточної ділянки виникли від дії твердих, тупогранних предметів по механізму стиснення, якими могли бути зуби сторонньої особи.

Тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої третини правого плеча та середньої третини правого плеча виникли від дії тупих твердих предметів по механізму стиснення, якими могли бути пальці рук сторонньої особи. Всі вищевказані тілесні ушкодження розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5. По давності вкладаються в час події, яка мала місце 03.06.2024 року. Малоймовірно, що вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті падінні з висоти власного зросту, а є наслідками локального прикладання сили.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 24.06.2024 року, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , та відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.12 -14).

Згідно із заявою потерпілої ОСОБА_5 від 24.06.2024 року, остання не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутністю, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості. Суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 06.06.2023 (а.с.1,2), постанову про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 06.06.2023 (а.с.6-7), рапорт чергового ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 06.06.2024 (а.с.9); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.06.2023 (а.с.10), письмове пояснення ОСОБА_8 від 06.06.2024 (а.с.11), письмове пояснення ОСОБА_4 від 06.06.2024 року (а.с.12); висновком КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ» №53 від 06.06.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_4 о 04-25 год. 06.06.2024 року перебував у стані алкогольного сп`яніння (2,26 проміле); протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 07.06.2024 (а.с.20-22); висновок експерта № 52-м від 11.06.2024, складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_9 (а.с.24-26), протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 18.06.2024 року (а.с.27-30); протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 18.06.2024 року (а.с.32-36); пояснення ОСОБА_4 від 18.06.2024 року (а.с.55); повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.06.2026 (а.с.61-65), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від. 24.06.2024 (а.с. 66-68), угода про надання правової допомоги по кримінальному провадженню для здійснення захисту від 24.06.2024 року (а.с.69-70), постанова про залучення захисника ОСОБА_6 від 24.06.2024 (а.с.71-84) характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.37-54).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних проступків проти життя та здоров`я особи, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, певних висновків для себе ОСОБА_4 не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення (проступок) проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_4 на теперішній час є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обліковується на посаді навідника 3 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти, 2 роти морської піхоти, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, також має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , 2021 року народження, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та фактичне місце проживання, за яким характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило, на диспансерному обліку у нарколога, фтизіатра, психіатра ОСОБА_4 не перебуває, особою з інвалідністю він не являється.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої ОСОБА_5 , а також наявність певних джерел прибутку, враховуючи попередні судимості ОСОБА_4 , які на теперішній час зняті та погашені у встановленому законом порядку, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу в максимальних межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку) та особі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Підстав для застосування положень статтей 69, 75,76 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити ОСОБА_13 покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_14