У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000303, за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 квітня 2024 року відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 квітня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, та, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалено, на підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалено, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування судових витрат вартості проведеної під час досудового розслідування судово-хімічної експертизи 2 271,84 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_6 змінити з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виключити з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на ОСОБА_8 , як на особу, у якої ОСОБА_6 придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP та на затримання ОСОБА_8 за збут наркотичних речовин.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне судове рішення.

Зазначає, що при ухвалення вироку стосовно ОСОБА_6 , судом не дотримано вимог кримінального процесуального закону, Конституції України та практики Європейського Суду з прав людини.

Зауважує, що згідно з обвинуваченням, визнаного доведеним, ОСОБА_6 визнаний винним у придбанні у ОСОБА_8 особливо небезпечної психотропної речовини - РVP. Крім того, обвинувачення ОСОБА_6 містить вказівку на затримання ОСОБА_8 за збут наркотичних речовин.

На момент ухвалення оскаржуваного вироку, досудове розслдування кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2024 р. за ч. 2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_8 не завершено, та вину у вчиненні кримінального правопорушення не доведено у встановленому законом порядку. Наведені обставини свідчать про порушення принципу презумпції невинуватості особи, у зв?язку з чим, вирок підлягає зміні, шляхом виключення з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на ОСОБА_8 , як на особу, у якої ОСОБА_6 придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP та на затримання ОСОБА_8 за збут наркотичних речовин.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

08.02.2024 р. у ОСОБА_6 виник прямий умисел на придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власних потреб, без мети збуту.

Виконуючи задумане, усвідомлюючи протиправність своїх дій та, бажаючи настання відповідних наслідків, 08.02.2024 р. в обідній період доби, ОСОБА_6 домовився шляхом телефонного зв`язку з ОСОБА_8 про придбання у останньої за гроші в сумі 300 грн. особливо-небезпечної психотропної речовини PVP. Відповідно до домовленостей, пересуваючись на автомобілі ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 зустрівся близько 12.00 год. того дня із ОСОБА_8 біля магазину «Везунчик», по вул. Л. Федорова в м. Первомайськ. Далі, коли останні удвох знаходилися в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_6 перерахував зазначену суму грошей ОСОБА_8 на вказаний нею картковий рахунок. Після цього, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 під`їхали до перехрестя доріг з м. Первомайська до селищ ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де ОСОБА_8 вийшла з автомобіля та, коли повернулася через декілька хвилин, передала ОСОБА_6 zip-пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP. ОСОБА_6 залишив собі придбану речовину для власного вживання, тримаючи пакет у кишені, одягненої на ньому куртки, тобто придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

Далі ОСОБА_6 разом ОСОБА_8 направилися на автомобілі ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 в бік м. Первомайськ Миколаївської області. Під час руху, біля залізничного переїзду неподалік смт. Підгородна, зазначений автомобіль було зупинено працівниками поліції, внаслідок чого ОСОБА_8 була затримана за збут наркотичних речовин.

Під час затримання ОСОБА_8 було проведено огляд вищевказаного автомобіля, в ході якого ОСОБА_6 , котрий знаходився у салоні автомобіля, добровільно видав для огляду і вилучення вищевказаний полімерний zip-пакет із кристалічною речовиною, придбаний у ОСОБА_8 , що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а саме PVP. Маса PVP у складі речовини становить 0,3818 г.

Дану психотропну речовину ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та перевозив без мети збуту (для власного вживання).

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на те, що вирок Первомайського міськрайонного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2024 року не оскаржується прокурором в частині доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, кваліфікації його дій та призначеного покарання, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Надаючи оцінку доводам прокурора, щодо необґрунтованого посилання на ОСОБА_8 у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, як на особу, у якої ОСОБА_11 придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP та на затримання ОСОБА_8 за збут наркотичних речовин, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у встановленому законом порядку.

У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК. Згідно із цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу, як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України та положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.06.1990 р. № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

Необхідність уникнення вказівки в обвинувальному вироку на конкретні прізвища осіб, вину яких не доведено, з огляду на принцип презумпції невинуватості звертав увагу Верховний Суд України в своєму узагальненні від 01 серпня 2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення».

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом встановлено, що 15.03.2024 р. до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000303, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з обвинуваченням, визнаним доведеним, ОСОБА_6 визнаний винним у придбанні у ОСОБА_8 особливо небезпечної психотропної речовини - РVP. Крім того, обвинувачення ОСОБА_6 містить вказівку на затримання ОСОБА_8 за збут наркотичних речовин.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 квітня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і йому призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік. Ухвалено, на підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, на підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування судових витрат з вартості проведеної під час досудового розслідування судово-хімічної експертизи 2 271,84 грн.

Водночас, на момент ухвалення оскаржуваного вироку, досудове розслідування кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2024 р. за ч. 2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_8 не завершено, та вину у вчиненні кримінального правопорушення не доведено у встановленому законом порядку.

Так, з огляду на презумпцію невинуватості, посилання на ОСОБА_8 , як на особу, у якої ОСОБА_6 придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP та на затримання ОСОБА_8 за збут наркотичних речовин суперечить передбаченим ст. 7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, а відтак, суд був позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, вину якої не доведено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора, а тому вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції, виключивши з його мотивувальної частини посилання на ОСОБА_8 , як на особу, у якої ОСОБА_6 придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP та на затримання ОСОБА_8 за збут наркотичних речовин.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 , змінити.

Виключити з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на ОСОБА_8 , як на особу, у якої ОСОБА_6 придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP та на затримання ОСОБА_8 за збут наркотичних речовин.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3