Справа№ 953/2634/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, є інвалідом 3 групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за ст.. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, маючи не погашені та не зняті судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , в період часу з 15.12.2023 по 18.12.2023, точного часу не встановлено, перебуваючи поруч з багатоповерховим житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи доступ до під`їзду № 2 оскільки там проживає, помітив, що вхід до кімнати вахтера, яка розташована на першому поверсі вище вказаного будинку, відчинений, та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, маючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України, який в подальшому був неодноразово подовжений, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність свого злочинного діяння, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, увійшов через відкриті двері, тим самим проник до кімнати вахтера, яка розташована в багатоповерховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 у під`їзді №2 на першому поверсі, де таємно взяв, тобто викрав, прогулянкову дитячу коляску ТМ «Geoby» моделі 780, яка належить потерпілій ОСОБА_8 вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №687 від 06.02.2024 складає-3801,20 грн.

Після чого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду у розмірі - 3801,20 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він в період часу з 15.12.2023 по 18.12.2023, скоріше 16.12.2023р. десь біля 19.00 години, точного часу не пам`ятає, перебував поруч з під`їздом № 2 в будинку за місцем свого мешкання, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та маючи доступ до нього, помітив, що вхід до кімнати вахтера, яка розташована на першому поверсі відчинений. Після чого, він, маючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що діє в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність свого злочинного діяння, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, увійшов через відкриті двері, тим самим проник до кімнати вахтера, та викрав, прогулянкову дитячу коляску ТМ «Geoby» моделі 780, яка належить потерпілій ОСОБА_8 . Після чого, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану поєднана з проникненням у сховище.

Як особа, ОСОБА_6 характеризується формально, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з жовтня 2015 року перебуває на обліку в КНП ХОР ОНД з діагнозом F 11 синдром залежності від опіоїдів, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, є інвалідом 3 групи, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за ст.. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та повне відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів, конкретні обставини та наслідки, особу винного, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

При визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченому застосуванню підлягає ст. 71 ч. 1 КК України, оскільки він засуджується за вчинення злочину, до повного відбуття покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2023.

Суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання, у зв`язку з тим, що він скоїв кримінальне правопорушення у період іспитового строку, будучи засудженим за вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2023.

Термін відбуття покарання слід обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 або з моменту прибуття останнього до місць відбуття покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1514, 56 грн.

Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2024, на майно, яке вилучено в ході огляду місця події 25.01.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, на прогулянкову дитячу коляску ТМ «Geoby 780».

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частки покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2023, остаточно призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Термін відбуття покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 або з моменту прибуття останнього до місць відбуття покарання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2024, на майно, яке вилучено в ході огляду місця події 25.01.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, на прогулянкову дитячу коляску ТМ «Geoby 780».

Речові докази: прогулянкову дитячу коляску ТМ «Geoby 780», яка повернута потерпілій ОСОБА_8 , залишити в її розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2594 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто чотири) грн.. 16 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1