Справа № 686/8495/24
Провадження № 1-кс/686/2782/24
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000992 від 21.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2024 прокурор окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №0000992 від 21.03.2024 року звернулася із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 25.03.2024 року під час огляду місця події та проведенні слідчого експерименту за адресою: АДРЕСА_1 між 3 та 4 підїздами у підвальному приміщенні, а саме на: предмет, ззовні схожий на ніж, який було поміщено до сейф-пакету №7376945, кепку синього кольору із написом «Membership», яку було поміщено до сейф-пакету №PSP3114329, хутряну куртку світло- та темно-коричневого забарвлення із биркою з написом «Dolz Konfektion, яку було поміщено до сейф-пакету №QHY0004809 з метою забезпечення збереження речових доказів шляхом позбавленням можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користування будь-яким чином вказаними речами, на час проведення досудового розслідування кримінального провадження .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 21.03.2024, близько 21 год. 05 хв., ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, зайшов у приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив незнайому йому ОСОБА_5 , яка працювала у вказаному закладі, та прийняв рішення про вчинення нападу на останню з метою заволодіння чужим майном потерпілого, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного заволодіння чужим майном умисно вчинив напад на ОСОБА_5 .

Зокрема, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», та який продовжено згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 49/2024 від 05 лютого 2024 року затвердженого Законом України № 3564-ІХ від 06 лютого 2024 року, строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 14 лютого 2024 року, строком на 90 діб, ОСОБА_4 , 21.03.2024 о 21 год. 05 хв., знаходячись всередині приміщення вказаної кав`ярні, підійшов ззаду до ОСОБА_6 , та діставши із кишені власної куртки предмет ззовні схожий на ніж, утримуючи вказаний предмет у правій руці, приставив до шиї потерпілої, погрожуючи при цьому застосувати вказаний предмет, висловлюючи при цьому останній вимогу щодо необхідності надання грошових коштів.

В подальшому після висловлення ОСОБА_5 вимог та погроз застосування насильства предметом ззовні схожим на ніж, ОСОБА_4 отримав в потерпілої належні ФОП ОСОБА_7 грошові кошти у загальній сумі 249 грн., купюрами номіналом 20 грн. - 10 шт., 10 грн. - 2 шт., 5 гри. - 4 шт. 2 грн. - 2 шт., 1 грн. - 5 шт., після чого, утримуючи вказані грошові кошти підійшов до вітрини кав`ярні, з якої взяв належні ФОП ОСОБА_7 12 упакувань із круасанами марки «Lukas», загальною вартістю 240 грн. (20 грн. за 1 упакування), які помістив до поліетиленового пакету блакитного кольору у білу смужку. Надалі ОСОБА_4 утримуючи при собі вказане майно підійшов до прилавку, на якій знаходилась банка із чайовими, з якої в подальшому дістав грошові кошти у загальній сумі 20 грн., купюрами номіналом 5 грн. - 4 шт.

Після цього ОСОБА_4 утримуючи при собі вказані грошові кошти та майно покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ФОП ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 509 грн. 00 коп.

25.03.2024під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_4 повідомив, що заховав ніж за допомогою якого вчиним інкриміноване йому кримінальне правопорушення у підвальному приміщенні, яке розташоване у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того перебуваючи у вказаному ОСОБА_4 підвальному приміщенні, підозрюваний повідомив, що окрім ножа він заховав у підвалі куртку та кепку, у яку був одягнений під час вчинення протиправних дій у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по АДРЕСА_3 .

Так 25.03.2024 під час огляду місця події який відбувався за участю підозрюваного ОСОБА_4 у підвальному приміщенні, яке розташоване між З та 4 під`їздами будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

-предмет ззовні схожий на ніж, який було поміщено до сейф-пакету №7376945; '

-кепку синього кольору із надписом «Membership», яку було поміщено до сейф-пакету № PSP3114329К;

-хутряну куртку світло- та темно-коричневого забарвлення, із биркою з надписом «Dolz Konfection», яку було поміщено до сейф-пакету № QHY0004809.

25.03.2024 року слідчим винесено постанову про визнання вище переліченого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши надані матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В такому випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні відсутнє посилання на визначені ст.98 КПК України ознаки речових доказів вказаних речей та не обґрунтовано їх значення для кримінального провадження, у тому числі які обставини за епізодами,які є предметом досудового розслідування можна встановити за допомогою вилучених речей, довести або спростувати.

Долучені до клопотання документи не підтверджують визначеної кримінальним процесуальним законом мети арешту та пропорційності втручання у права особи відносно мети кримінального провадження та предмету досудового розслідування.

Також, до матеріалів клопотання не долучено витягу з ЄРДР.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000992 від 21.03.2024 року повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя