Справа № 296/3000/24
Вирок

Іменем України

25 червня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр-на України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз - вироком Богунського районного суду м.Житомира від 04.04.4024 року за ст. 185 ч.4 КК України до п`яти років позбавлення волі,-

за ст. 185 ч.4, 361 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2024 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у квартирі АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_6 , де в одній із кімнат квартири - кухні помітив мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9а» ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, що належить ОСОБА_6 , та в подальшому таємно, в умовах воєнного стану, викрав його.

Отримавши в такий спосіб мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , та маючи до нього вільний доступ, перевіривши, що на його робочому столі встановлено мобільний банкінг «Ощадбанк» та застосунок «Дія», в яких містяться особисті дані ОСОБА_6 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) та електронних комунікаційних систем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в достовірно невстановленому досудовим розслідуванням місці, в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку за адресою: АДРЕСА_4 , з використанням мобільного телефону торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9а», який належить ОСОБА_6 та який не мав паролю доступу, та був підключеним до інтернет- мережі, 20.01.2024 о 21 год. 44 хв. зайшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та залишив заявку на отримання грошових коштів в кредит, зазначивши особисті дані ОСОБА_6 , які отримав із за стосунку «Дія», вхід у який здійснювався автоматично, її номер мобільного телефону, банківську картку ОСОБА_6 , № НОМЕР_3 , дані про яку отримав із мобільного банкінгу «Ощадбанк», вхід в який здійснювався за допомогою автоматично зі збереженого логіну та паролю, та надав згоду від її імені на укладення кредитного договору, таким чином видавши себе за потерпілу.

З метою підтвердження укладення договору ОСОБА_4 надав згоду на укладення договору шляхом направлення відповідного повідомлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яке підписується відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який згенерувався ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та був надісланий повідомленням на мобільний телефон потерпілої.

Підтвердивши особу клієнта, автоматизована система ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» схвалила укладення Договору кредитної лінії № НОМЕР_4 від 20.01.2024. Відповідно до наданого договору сторонами узгоджено розмір кредиту, строки та умови кредитування та здійснено його підпис ОСОБА_4 від імені ОСОБА_6 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

В подальшому, 20.01.2024 о 21 год. 50 хв. на виконання умов Договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» видало ОСОБА_4 кредит в розмірі 1000 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за реквізитами банківської картки, яку вказав ОСОБА_4 , та яка належить ОСОБА_6 , відкрита в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , та ну яку перераховано кредитні кошти.

Після цього, 21.01.2024 о 09 год. 44 хв. ОСОБА_4 подав нову заявку на отримання кредиту та товариство підтвердило її та уклало Договір кредитної лінії № НОМЕР_5 від 21.01.2024 на суму 3700 грн., які шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за реквізитами банківської картки, яку вказав ОСОБА_4 , та яка належить ОСОБА_6 , відкрита в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , перераховано на вказану картку.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем мобільних додатків «Ощадбанк» та «Дія» та електронної комунікаційної системи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», тобто отримав при цьому можливість мати доступ до особистих даних ОСОБА_6 для несанкціонованого оформлення від її імені кредитного договору в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та подальшого отримання коштів, а також отримав доступ до всіх послуг, які пропонує мобільних додатків «Ощадбанк» та, відповідно, міг використовувати їх на власний розсуд.

Крім того, 21.01.2024 приблизно о 09 год. 47 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в достовірно невстановленому досудовим розслідуванням місці в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку за адресою: АДРЕСА_4 , маючи доступ до онлайн-додатку «Ощад» потерпілої ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та їх наслідки, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, таємно, пересвідчившись, що сторонні особи не слідкують за його злочинними діями, використовуючи мобільний телефон «Хіаоmі» моделі «Redmi 9а» ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , здійснив переказ грошових коштів, які надійшли на картковий рахунок ОСОБА_6 внаслідок оформлення ним 20.01.2024 від її імені Договору кредитної лінії, через мобільний додаток «Ощадбанку» з картки потерпілої ОСОБА_6 № НОМЕР_3 у сумі 1000 грн. на свою картку, відкриту в АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_6 .

Крім того, 21.04.2024 о 09 год. 51 хв. ОСОБА_4 здійснив переказ коштів через мобільний додаток «Ощадбанку» з банківської картки ОСОБА_6 на свою банківську картку у сумі 2500 грн., таким чином таємно, в умовах воєнного стану викрав їх.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадені кошти при собі розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Потерпіла звернулась до суду з клопотанням про слухання даного кримінального провадження без її участі, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Всі учасники процесу не заперечували проти допиту лише обвинуваченого, вивчення документів, що стосуються даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Всім учасникам процесу зрозуміло, що вони за даних обставин будуть позбавлені можливості оскаржувати обставини, що не були досліджені в судовому засіданні в судових інстанціях вищих рівнів та погодились та такий порядок дослідження доказів.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії:

- за ч.1 ст. 361 КК України, як умисні дії, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих), електронної комунікаційної системи;

- за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 361 ч.1 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово та відбував покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є: визнання вини, щире розкаяння у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого по справі, є рецидив злочину.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.4, 361 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч.4 КК України п`ять років позбавлення волі;

- за ст. 361 ч.1 КК України три роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання п`ять років один місяць позбавлення волі.

В силу ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю вироків, з врахуванням вироку Богунського районного суду м.Житомира від 04.04.4024 року за ст. 185 ч.4 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне покарання п`ять років три місяці позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком Богунського районного суду м.Житомира від 04.04.4024 року за ст. 185 ч.4 КК України законної сили (07 травня 2024 року), зарахувавши до строку відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28.03.2024 року відповідно до вироку Богунського районного суду м.Житомира від 04.04.4024 року за ст. 185 ч.4 КК України.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1