Справа №№ 148/156/24
В И Р О К

Іменем України

22 лютого 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження № 0000002 внесеного в ЄРДР від 02.01.2024 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця с. Куна, Гайсинського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одружений, працює вальником лісу Тульчинське ДЛМГ, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (продовженого згідно Указу Президента №734/2023 від 06.11.2023), перебуваючи на центральному ринку, що розташований по вул. Миколи Леонтовича в м. Тульчині Вінницької області, допомагаючи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з продажем товарів харчування, що належить останньому, шляхом довіри, маючи вільний доступ до місця зберігання грошових коштів, скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_4 , через великий натовп покупців, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що вчиняє протиправні дії у період дії воєнного стану в Україні, таємно, з корисливих мотивів, умисно шляхом вільного доступу переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання здійснив крадіжку грошових коштів з місця їх зберігання у сумі 1500 гривень, які заховав собі в кишеню та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Після чого, 31.12.2023 близько 10 год. 00 хв., перебуваючи на центральному ринку, що розташований за вище вказаною адресою спільно із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювали продаж товарів харчування, що належать останньому, під час чого шляхом довіри, маючи вільний доступ до місця зберігання грошових коштів та вільно ними розпоряджаючись, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що вчиняє протиправні дії у період дії воєнного стану в Україні, таємно, з корисливих мотивів, умисно шляхом вільного доступу переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх

настання, таємно, скориставшись відсутністю уваги власника товару ОСОБА_4 , який продовжував здійснювати продаж товарів харчування, здійснив крадіжку грошових коштів з місця їх зберігання у сумі 1000 гривень, після чого, місце вчинення злочину не покинув та в подальшому хотів розпорядитись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому, ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 2500 гривень.

До суду представлено угоду про визнання винуватості від 12.01.2024, укладену між стороною обвинувачення процесуальним прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої обвинувачений беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням ст. 75 цього ж Кодексу та звільненні засудженого від відбування покарання з встановленням іспитового строку на два роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 ч.1, п.п. 1, 2 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В судовому засіданні прокурор висловив позицію щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що суть пред`явленого обвинувачення йому повністю зрозуміла, він повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також погоджується на затвердження угоди про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно без будь-якого примусу, з усіма правами передбаченими ст. 474 КПК України та наслідками затвердження вказаної угоди він ознайомлений. У вчиненому щиро кається.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію останнього щодо затвердження угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні висловив позицію на затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є, крадіжка вчинена в умовах воєнного стану, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.4 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. ст. 468-472 КПК України, обвинувачений добровільно, без будь-якого примусу погодився на її укладання, з визначеною мірою покарання згоден, ознайомлений та усвідомлює обмеження права на оскарження вироку, а також наслідки невиконання угоди.

Угода укладена за добровільної згоди потерпілого.

За таких обставин, враховуючи позицію учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості та ухваленні вироку.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ч.4 КК України, ст. ст. 314-315, 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.01.2024, укладену між стороною обвинувачення процесуальним прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , в кримінальному

провадженню № 0000002 внесеному в ЄРДР від 02.01.2024, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на два роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п. 1,2 КК України засудженого ОСОБА_5 зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень) з серійними номерами ГА111656 та ЄА4438009, які переданні на зберігання до баньківської установи АБ «Укргазбанк», повернути потерпілому ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 03.01.2024 в кримінальному провадженню № 0000002 внесеному в ЄРДР від 02.01.2024;

- DVD-R диск з відеозаписом, який визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 08.01.2024 зберігати при матеріалах кримінального провадження в сторони обвинувачення.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 374 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя