Справа №932/2312/24
Номер провадження №1-кс/932/1143/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання директора товариства з обмеженою відповідальністю виробничог-комерціна фірма «Ігрек» - ОСОБА_2 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2024 року до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому заявник просить скасувати арешт накладений на транспортний засіб «БАЗ А079.32» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що всі необхідні слідчі дії та експертизи з транспортним засобом проведені.

У судове засідання власник майна не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою 20 березня 2024 року накладено арешт із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб «БАЗ А079.32» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ ВКФ «ІГРЕК» та був вилучений у ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № №0000976 від 18.03.2024.

За положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Власником не заперечено висновків слідчого судді про те, що арештований транспортний засіб є речовим доказом, а його збереження є необхідним для кримінального провадження.

Разом із тим, зважаючи на те, що з моменту накладання арешту пройшов тільки місяць та у слідчого може виникнути потреба для проведення додаткових слідчих дій з цим транспортним засобам, а також на те, що власник майна заслуговує на певну довіру, оскільки не причетний до вчинення ДТП, оскільки інший автомобіль допустив зіткнення з автобусом «БАЗ А079.32» , враховуючи приписи статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим скасувати арешт в частині позбавлення права користування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовільнити частково.

Скасувати арешт у вигляді заборони права користування на транспортний засіб «БАЗ А079.32» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ ВКФ «ІГРЕК» та був вилучений у ОСОБА_3 в межах кримінального провадження в рамках кримінального провадження № №0000976 від 18.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В задоволенні клопотання в частині скасування заборони відчуження та розпорядження транспортного засобу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1