справа № 361/4656/24
провадження № 1-кс/361/912/24
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари, військовослужбовець, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001247 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2024 начальник відділу Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 звернувся з клопотанням погодженим з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001247 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що відділом Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001247 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України.

09.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив про достатність даних, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому дій, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Крім того, слідчий звертає увагу слідчого судді на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених, зазначивши, що до підозрюваного не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід з оголяду на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, зазначив, що 10.05.2024 підозрюваного ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з того, що ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає частково, готовий співпрацювати зі слідством, чим показує бажання сприяти досудовому розслідуванню, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, являється військовослужбовцем, має позитивні характеристики та має намір компенсувати завдану шкоди, у зв`язку з чим захисник просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а вразі задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішити питання про можливість внесення застави.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою та задовільни клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Також в судовому засіданні була допитана ОСОБА_7 , яка пояснила, що її чоловік - ОСОБА_5 на даний час проходить військову службу в лавах ЗС України та приймає безпосередню участь у заходах щодо забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, зокрема перебував у зоні бойових дій на території Донецької та Харківської області, має статус учасника бойових дій. За виконання бойових завдань її чоловік ОСОБА_5 відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_8 та рядом інших нагород, а також є учасником бойових дій, за місцем служби характеризується виключно позитивно. Зазначила, що разом з чоловіком ОСОБА_5 мають двоє синів, один з яких є неповнолітнім. Чоловік приймає участь у вихованні неповнолітнього сина, та є для нього гідним взірцем. Крім цього, чоловік є єдиним утриманцем їхньої сім`ї, оскільки вона офіційно не працює, та з ними також проживає її мати похилого віку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання.

У судовому засіданні встановлено, що відділом Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001247 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України.

08.05.2024 ОСОБА_5 , затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України. Час фактичного затримання 08 травня 2024 р. 18 год. 45 хв.

09.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України.

10.05.2024 підозрюваного ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари, військовослужбовець, із середньою освітою, одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання, а саме: протоколом огляду місця полії, протоколами допиту потерпілого та свідків, протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» («Case of Ferrazzini v. Italy» № 44759/98 від 12.07.2001) не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, № 12718/87, від 12.12.1991, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на характеризуючі дані про особу підозрюваного, додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому також враховуючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існує ризик можливості переховуватися від суду.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Щодо існування ризику, на наявність якого у клопотанні посилається слідчий, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є недоведеним, у тому числі і прокурором.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею враховано характер такого кримінального правопорушення, крім того, враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних та сімейних зв`язків, а також інші обставини, які характеризують його особу та спосіб життя.

При цьому, характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_5 , наявність постійного місця проживання, перебування його у шлюбі та наявність у нього двох неповнолітніх дітей, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тобто закон надає право слідчому судді, суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, однак лише з врахуванням підстав та обставин, згідно ст.ст.177, 178 КПК України.

Згідно ж ст. 178КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію та майновий стан підозрюваного, тощо.

Як вбачається із матеріалів провадження підозрюваний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, військовослужбовець, учасник бойових дій, одружений, батько двох дітей, позитивно характеризується за місцем проживання на військової служби, має ряд військових нагород за виконання військового обов`язку, має захворювання (ускладнений остеохондроз поперекового-крижового відділу хребта, що переконує суд в необхідності визначити ОСОБА_5 заставу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає необхідним, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися, визначити підозрюваному ОСОБА_5 , розмір застави, у співвідношенні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень., яка буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім цього, до суду надійшли клопотання від військовослужбовців ЗСУ - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, та під час судового розгляду даного клопотання зазначили, що у випадку застосування такого запобіжного заходу як особиста порука, готові взяти на себе зобов`язання щодо забезпечити виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_5 . Також зазначили, що ОСОБА_5 як військовослужбовець зарекомендував себе виключно з позитивної сторони.

Однак, слідчий суддя відмовляє в задоволення клопотання військовослужбовців про обрання відносно ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як особиста порука, оскільки в силу виконання свої військових обов`язків, вони як поручителі в повній мірі не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001247 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, а саме до 18 год. 45 хв. 08 липня 2024 року включно, рахуючи з часу фактичного затримання - з 08 травня 2024 р. 18 год. 45 хв.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити ОСОБА_5 розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Застава може бути внесена на депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСА України у Київській області, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, р/р UA0018661; призначення платежу: «застава за … П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава, згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….» та надати документ, що підтверджує внесення застави до Броварського міськрайонного суду Київської області.

У разі внесення розміру застави в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень заставодавцем (підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора та/або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи (військової служби);

3) утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій;

4) не відвідувати кафе, бари та ресторани, розважальні заклади;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 08.07.2024 року включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державного департаменту України з питань виконання покарань має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Броварського міськрайонного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У задоволенні клопотань ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки відмовити.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Слідчий суддя: ОСОБА_1