ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5532/23 Провадження 1-кп/636/646/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження № 0000069 від 16.08.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веріговка, Валуйського району, Бєлгородської області, рф, українки, громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ :

На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду Україні Харківській області перебувала пенсіонерка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що ОСОБА_6 мала відкритий в АТ «Райффайзен Банк» рахунок, на який їй надходили пенсійні виплати від Головного управління ПФУ у Харківській області, які передбачені їй відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме державне пенсійне забезпечення за віком.

Зазначені виплати, а саме пенсія за віком в розмірі 2100 грн. ОСОБА_6 отримувала 14 числа кожного місяця, шляхом зарахування вказаних грошових коштів на рахунок, відкритий в АТ «Райффайзен Банк».

Відповідно до актового запису про смерть № 90 від 25.01.2023, складеного Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області посвідчено факт смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджує свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно п. З ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі смерті пенсіонера.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для отримання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В період часу з середини вересня 2022 року, одразу після деокупації території Куп`янського району Харківської області по 30 січня 2023 року, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, які перераховувалися відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як пенсія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра була рідною сестрою її чоловіка, ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_5 була обізнана про те, що 09.05.2022 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (актовий запис про смерть № 90 від 25.01.2023), яке ОСОБА_5 отримала в середині травня 2022 року.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, користуючись родинним зв`язком з померлою ОСОБА_6 та маючи у зв`язку із цим доступ до її банківської картки, попередньо дізнавшись від ОСОБА_6 пароль від даної картки, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно не повідомила органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість це зробити.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, користуючись родинним зв`язком із своєю донькою ОСОБА_8 та її абсолютною довірою, ввела в оману останню, передавши ОСОБА_8 банківську картку померлої ОСОБА_6 з проханням подальшого зняття грошових коштів з банківської картки в м. Харкові та передачі знятої готівки ОСОБА_5 .

За вказаних обставин ОСОБА_8 , будучи введеною в оманою своєю матір`ю ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел останньої, жодним чином не усвідомлюючи походження банківської картки, яку їй передала ОСОБА_5 , прибула 11.10.2022 до банкомату розміщеного по АДРЕСА_3 , де за допомогою банківської картки емітованої АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з рахунку НОМЕР_3 , на який 14.09.2022 нараховано пенсію за віком у розмірі 2100 гривень за вересень 2022 р., застосовуючи ПІН-код до неї, який заздалегідь їй передала ОСОБА_5 , здійснила зняття пенсійних зарахувань у сумі 2100 гривень, що були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області.

Після чого ОСОБА_8 передала ОСОБА_5 , грошові кошти, остання розпорядилась ними на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2100 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись родинним зв`язком з померлою ОСОБА_6 , умисно, не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість це зробити одразу після деокупації території Куп`янського району Харківської області, користуючись родинним зв`язком із своєю донькою ОСОБА_8 та її абсолютною довірою, ввела в оману останню, передавши ОСОБА_8 банківську картку померлої ОСОБА_6 з проханням подальшого зняття грошових коштів з банківської картки в м. Харків та передачі знятої готівки Шаталовій 0.1.

За вказаних обставин ОСОБА_8 , будучи введеною в оманою своєю матір`ю ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел останньої, жодним чином не усвідомлюючи походження банківської картки, яку їй передала ОСОБА_5 , прибула 22.10.2022 до банкомату розміщеного по пров. Північний, буд. 5А в м. Харків , де за допомогою банківської картки емітованої АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з рахунку НОМЕР_3 , на який 14.10.2022 нараховано пенсію за віком у розмірі 2100 гривень за жовтень 2022 р., застосовуючи ПІН-код до неї, котрий заздалегідь їй передала ОСОБА_5 , здійснила зняття пенсійних зарахувань у сумі 2100 гривень, які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області.

Після чого ОСОБА_8 передала ОСОБА_5 , грошові кошти, якими остання розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2100 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись родинним зв`язком з померлою ОСОБА_6 , умисно, не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість це зробити одразу після деокупації території Куп`янського району Харківської області, користуючись родинним зв`язком із своєю донькою ОСОБА_8 та її абсолютною довірою, ввела в оману останню, передавши ОСОБА_8 банківську картку померлої ОСОБА_6 з проханням подальшого зняття грошових коштів з банківської картки в м. Харків та передачі знятої готівки ОСОБА_9 .

За вказаних обставин ОСОБА_8 , будучи введеною в оманою своєю матір`ю ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел останньої, жодним чином не усвідомлюючи походження банківської картки, яку їй передала ОСОБА_5 , прибула 26.11.2022 до банкомату розміщеного по АДРЕСА_3 , де за допомогою банківської картки емітованої АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з рахунку НОМЕР_3 , на який 14.11.2022 нараховано пенсію за віком у розмірі 2100 гривень за листопад 2022 р., застосовуючи ПІН-код до неї, котрий заздалегідь їй передала ОСОБА_5 , здійснила зняття пенсійних зарахувань у сумі 2100 гривень, які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області.

Після чого ОСОБА_8 передала ОСОБА_5 грошові кошти, якими остання розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2100 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись родинним зв`язком з померлою ОСОБА_6 , умисно, не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість це зробити одразу після деокупації території Куп`янського району Харківської області, користуючись родинним зв`язком із своєю донькою ОСОБА_8 та її абсолютною довірою, ввела в оману останню, передавши ОСОБА_8 банківську картку померлої ОСОБА_6 з проханням подальшого зняття грошових коштів з банківської картки в м. Харків та передачі знятої готівки ОСОБА_5 .

За вказаних обставин ОСОБА_8 , будучи введеною в оманою своєю матір`ю ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел останньої, жодним чином не усвідомлюючи походження банківської картки, яку їй передала ОСОБА_5 , прибула 15.12.2022 до банкомату розміщеного по АДРЕСА_3 , де за допомогою банківської картки емітованої АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з рахунку НОМЕР_3 , на який 14.12.2022 нараховано пенсію за віком у розмірі 2138.89 гривень за грудень 2022 р., застосовуючи ПІН-код до неї, котрий заздалегідь їй передала ОСОБА_5 , здійснила зняття пенсійних зарахувань у сумі 2138.89 гривень, які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області.

Після чого ОСОБА_8 грошові кошти передала ОСОБА_5 , котрими остання розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2138.89 грн.

Крім, того ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись родинним зв`язком з померлою ОСОБА_6 , умисно не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_6 , маючи при реальну можливість це зробити одразу після деокупації території Куп`янського району Харківської області, прибула 17.01.2023 до банкомату розміщеного по АДРЕСА_5 , де за допомогою банківської картки емітованої АТ «Райффайзен на ім`я ОСОБА_6 , з банківського рахунку НОМЕР_3 , на який 13.01.2023 було нараховано пенсію за віком у розмірі 2138,89 гривень, застосовуючи ПІН-код до неї, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2138,89 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ Харківській області на суму 2138,89 грн.

16.10.2023 між прокурором - начальником Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою у цьому провадженні - ОСОБА_5 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 52, 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, активно сприяла розкриттю злочину, щиро каялась.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченій за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, узгодили покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

На судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, що їй інкриміновані, у вчиненому щиро розкаялася. Їй цілком зрозумілі її права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості вона буде обмежена в праві оскарження вироку згідно із положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Вона повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, а також вид покарання, яке буде застосовано до неї в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором вона уклала добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 з призначенням їй покарання узгодженого сторонами в угоді.

Представник потерпілого ГУ ПФУ в Харківській області ОСОБА_10 на судовому засіданні вказував, що претензій до обвинуваченої не має, шкода повністю відшкодована, щодо покарання поклався на розсуд суду, проти затвердження укладеної угоди не заперечував.

Захисник на судовому засіданні також наполягала на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом дії обвинуваченої кваліфіковано: за епізодом від 11.10.2022 - за ч.1 ст. 190 КК України, - як заволодіння чужим майном шляхом обману; за епізодами від 22.10.2022, 26.11.2022, 15.12.2022, 13.01.2023 - за ч.2 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відповідно є кримінальним проступком та нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачена ОСОБА_5 , розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченої є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченої - також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обставинами, відповідно до вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Що стосується особи обвинуваченої, то суд враховує її вік, те що вона не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря -нарколога не перебуває, раніше не судима, частково відшкодувала завдані збитки.

Згідно статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, саме те, що обвинувачена під час досудового розслідування та судового розгляду визнала свою вину, щиро покаялася у вчиненому та висловила жаль з приводу вчиненого, осудила свою поведінку, співпрацювала зі слідством, частково відшкодувала завдані збитки, та з урахуванням особи винної, яка раніше не судима, а також враховуючи індивідуальні особливості вказаного діяння, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, ставлення особи до своїх дій, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій основне покарання з врахуванням положень ст.70 КК України, в межах встановлених санкцією ч.2 ст.190 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки, із застосуванням положень ст.75 КК України, звільнивши останню від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, що запропоновано сторонами угоди.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 16.10.2023, яка укладена між прокурором прокурором - начальником Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою у цьому провадженні - ОСОБА_5 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 роки, із подальшим звільненням її від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме ступені тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченої та буде справедливим, і не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи». Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 жовтня 2023 року між прокурором - начальником Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_5 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0000069 від 16.08.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання:

за ч.1 ст.190 КК України - 2 роки обмеження волі;

за ч.2 ст.190 КК України - 3 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання із випробуванням строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1