Справа №463/871/23
Провадження №1-кп/463/185/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження №0000382 від 15 серпня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не судимого, без зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 не пізніше 8 червня 2022 року незаконно придбав за невстановлених органом досудового розслідування обставин (час, місце, спосіб) порошкоподібні речовини та таблетки, які містять МДМА (3,4-метил-діоксиметамфетамін), який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, в особливо великих розмірах, загальною масою 44,3199 грам, які незаконно перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав без мети збуту.

8 червня 2022 року, під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2022 року, за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено порошкоподібні речовини та таблетки, які містять МДМА (3,4-метил-діоксиметамфетамін), який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, в особливо великих розмірах, загальною масою 44,3199 грам.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України не визнав, а саме заперечив мету збуту психотропних речовин. Однак визнав, що незаконно придбав, перевіз і зберігав без мети збуту психотропні речовини в особливо великому розмірі, тобто визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України. Пояснив суду, що під час проведеного в нього вдома обшуку було виявлено та вилучено психотропні речовини, які він придбав через мережу Інтернет для власного вживання без мети збуту. Вказав, що вигідніше було купити більшу кількість, оскільки надавалась доволі велика знижка, тому він купив певну кількість, однак скільки точно вказати не може. Зберігав психотропні речовини в тумбочці по місцю проживання. Зазначив, що в 2021 році хворіла його мати на онкологічне захворювання, мала шалені болі, не могла спати, а тому з метою полегшити її страждання, запропонував їй вжити наявні в нього речовини та повідомив їй, що сам їх вживав і вони можуть полегшити її болі, однак мати від цього відмовилась. Крім того, пояснив, що в розмові з мамою, після того як його сестра знайшла психотропні речовини та спробувала їх, сказав їй, що продасть такі, однак жодних дій для цього не вчиняв, так повідомив в телефонній розмові, бо перебував за межами м. Львова. Також пояснив, що вживав наявні в нього психотропні речовини один, два рази в місяць, а той в два місяці. Вказав, що розумів, що зберігання психотропних речовин є незаконним.

Окрім того, пояснив, що коли був в Амстердамі в одному з бутіків купив сигарету з марихуаною, яку скуштував, однак від такої йому стало погано. Крім того, купив також цукерки з наркотичним засобом, які по зовнішньому вигляду не можна було відрізнити від звичайних, які привіз з собою в Україну та які взяла його дівчина, у зв`язку з чим їх міг скуштувати її батько.

Щиро розкаявся, вказав, що пройшов курс лікування від наркозалежності, більше не вживає наркотичні та психотропні речовини та дуже жаліє про скоєне, просив перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 307 на ч. 3 ст. 309 КК України та суворо не карати, а розмір внесеної застави перерахувати на допомогу Збройним Силам України.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великому розмірі без мети збуту, його винуватість підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду.

Зокрема, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 15 серпня 2022 року, виділено з матеріалів кримінального провадження №0000926 від 18 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України, в окреме провадження №0000382 від 15 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України матеріали щодо ОСОБА_5 .

Протоколом обшуку від 8 червня 2022 року (проведеного на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2022 року, справа №461/628/22), відповідно до якого, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено зіп-пакет, в якому знаходяться чотири таблетки синього кольору та вісім таблеток сірого кольору, зіп-пакет з кристалічною речовиною світло коричневого кольору, зіп-пакет з таблетками сірого, червоного та синього кольорів, зіп-пакет в якому знаходиться зіп-пакет з невідомою речовиною сірого кольору разом з таблетками, зіп-пакет в якому знаходиться зіп-пакет з невідомою речовиною сірого кольору разом з таблетками, зіп-пакет в якому наявний зіп-пакет з невідомою порошкоподібною речовиною сірого кольору.

Висновком експерта №СЕ-19/114-22/9804-НЗПРАП від 30 червня 2022 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого в наданих на дослідження речовинах: кристалоподібній речовині бежевого кольору, двох таблетках світло-жовтого кольору, речовинах сірого, блакитного, фіолетового, світло-сірого, світло-фіолетового кольорів, що містяться в полімерних пакетах з герметичними застібками, виявлено 3,4-метилдіоксиметамфетамін (МДМА), який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Загальна маса 3,4-метилдіоксиметамфетамін (МДМА) становить 44,3199 грам.

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 5 липня 2022 року додатком до такого оптичним диском, об`ємом 4,7 Gb за вих. №37т, відповідно до яких під час розмови обвинуваченого ОСОБА_5 з його матір`ю ОСОБА_6 йде мова про виявленні по місцю їх проживання за адресою АДРЕСА_2 психотропні речовини, які знайшла сестра обвинуваченого ОСОБА_7 та спробувала. Під час розмови підтверджується факт придбання та зберігання ОСОБА_5 особливо небезпечних психотропних речовин, що ним не заперечувалось в судовому засіданні.

Показами свідка ОСОБА_6 , яка є матір`ю обвинуваченого, однак від дачі показів не відмовилась та пояснила в судовому засіданні, що її син ОСОБА_5 вживав наркотичні засоби. Психотропні речовини, які були вилучені під час обшуку належать йому. Пакети та магнітики, які були вилучені під час обшуку належать її дочці ОСОБА_7 , оскільки вона творча людина та займається рукоділлям. Крім того, вказала, що весною 2021 року захворіла на онкологічне захворювання, пройшла три хімії, операцію та знову три хімії. У зв`язку з болями син пропонував їй якісь таблетки, що полегшать болі. Спершу не зрозуміла, що це таке, а коли усвідомила, що це можуть бути заборонені речовини, то відмовилась від вживання таких і просила сина їх викинути. Одного разу виявила, що донька вжила ті ж таблетки, які виживав ОСОБА_8 , після чого розмовляла з сином по телефону та сказала йому, що знайшла таблетки в кульку, питала його про вартість таких, бо вразила їх кількість.

Показами свідка ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою обвинуваченого, однак від дачі показів не відмовилась та пояснила в судовому засіданні, що під час проведеного обшуку вилучені таблетки належать її братові ОСОБА_5 , інші вилучені речі, зокрема пакетики та магнітики належать їй, оскільки вона займається рукоділлям і виготовлену продукцію пакує в пакетики та продає через соціальні мережі. Вказала, що підозрювала про вживання її братом наркотичних засобів. Одного разу 2 червня знайшла таблетки, через мережу Інтернет з`ясувала, що такі можуть бути екстазі та одну вжила сама без відома матері чи брата. Пояснила, що і раніше знаходила вдома таблетки, однак думала, що такі належать її матері, оскільки остання є онкохворою та в неї часто були дуже сильні болі.

Як вбачається із пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, яке підтримав прокурор під час судового розгляду, останній незаконно придбав, перевозив і зберігав з метою збуту особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великому розмірі.

Однак, такий висновок органу досудового розслідування є невірним, оскільки не ґрунтується на об`єктивних і беззаперечних доказах у кримінальному провадженні.

Як вбачається з показів обвинуваченого ОСОБА_5 наданих суду, він дійсно придбав, перевіз і зберігав психотропні речовини для власного вживання, проте умислу збувати їх не мав.

Відповідно до статті 307 КК України збут психотропних речовин вважається закінченим з моменту відчуження цих засобів.

Згідно з вимогами вказаної норми закону, органом досудового розслідування не встановлено час, місце та осіб, яким ОСОБА_5 відчужував психотропні речовини, тобто слідством не доведено об`єктивну сторону злочину, що підлягає обов`язковому доказуванню. Також, органом досудового розслідування, відповідно до ст. 91 КПК України не доведено і суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України у пред`явленому ОСОБА_5 обвинуваченні.

Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України характеризується прямим умислом, і наявність мети збуту є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення.

Пред`являючи ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 3 ст. 307 КК України, орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначив, що обвинувачений незаконно придбав, перевіз і зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах з метою збуту та ця мета встановлена зважаючи на розмір психотропних речовин.

Таким чином, основним доказом обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України на думку сторони обвинувачення, є вилучення в обвинуваченого особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великому розмірі.

Разом з тим, у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.

Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо, пункт 4 Постанови). Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Згідно з правовою позицією сформованою в постанові Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі №712/13128/16-к (провадження №51-388км18) про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути дослідженні обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно і т. ін.), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут.

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України не містить жодної інформації щодо факту збуту особливо небезпечних психотропних речовин обвинуваченим жодній особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі психотропних речовин не проводилися.

Зі змісту описаної вище постанови прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 15 серпня 2022 року про виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження вбачається, що прокурором вказано, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 причетний до незаконного придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах.

Разом з тим, стороною обвинувачення на підтвердження зазначених обставин таких доказів не подано.

Поряд з цим таких доказів не міститься і в протоколі за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у формі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж по абонентському номеру від 5 липня 2021 року та додатку до такого оптичного диску, об`ємом 4,7 Gb за вих. №193т, оскільки на таких відображено розмови обвинуваченого ОСОБА_5 з двома особа та мова йде про «полку», «фул», «єшку» «голубці», «стаф», однак відсутня відповідна експертиза, в тому числі лінгвістична, щодо значення використаних особами в розмові слів. При цьому відсутні будь-які докази, що після проведених розмов, фігурантами таких були вчиненні будь-які неправомірні дії, в тому числі щодо продажу наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів.

Також таких доказів не містить протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 7 вересня 2021 року та додаток до такого оптичний диск, об`ємом 4,7 Gb за вих. №286т, оскільки в них не йде мова про продаж заборонених наркотичних засобів чи психотропних речовин. Натомість обвинувачений в судовому засіданні визнав, що привіз із закордону цукерки, які містили наркотичні засоби і такі були передані батькові його дівчини, однак без його відома. Останню обставину і може підтверджувати вказана розмова, оскільки обвинувачений в іншого учасника розмови цікавиться його станом здоров`я, однак з самої розмови не можна достовірно встановити про що саме йде мова. При цьому, вказана подія у вину обвинуваченому не інкримінується.

Окрім того, також доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України не містить протокол огляду від 1 липня 2022 року, предметом огляду якого був мобільний термінал марки «Samsung Galaxy S9». Зокрема під час можливого спілкування обвинуваченого з матір`ю ОСОБА_6 . йде мова про поїздку ОСОБА_5 в Амстердам на заробітки, з чого оперативний працівник робить припущення, що обвинувачений буде привозити в Україну наркотичні засоби. Крім того, предметом огляду зазначеного протоколу був засіб для вакуумування та магніти у кількості 75 штук і знову ж таки оперативний працівник робить припущення, що ці предмети використовуються обвинуваченим для продажу наркотичних засобів чи психотропних речовин. Проте під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого заборонені психотропні речовини були вилучені не в розфасованому вигляді. Свідок ОСОБА_7 пояснила, що це її речі, які вона використовує в рукоділлі та подальшому продажі своїх виробів. Доказів на спростування даних обставин стороною обвинувачення не надано. Окрім того, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а тому вказаний протокол не може бути взято судом як доказ вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Також не містить протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 5 липня 2022 року і додаток до такого оптичний диск, об`ємом 4,7 Gb за вих. №37т доказів збуту обвинуваченим наркотичних засобів чи психотропних речовин. Хоча в розмові обвинуваченого з матір`ю ОСОБА_6 , яка відбувалась 2 червня 2022 року, він повідомив матір, що заборонені речовини, які вона знайшла він продасть згодом, однак будь-яких доказів цим обставинам щодо продажу наркотичних засобів чи психотропних речовин, в тому числі здійснення контрольної закупки, стороною обвинувачення не надано. Також суд звертає увагу, що вже 8 червня 2022 року відбувся обшук по місцю проживання обвинуваченого, де були вилучені психотропні речовини і за цей період (між 2 і 8 червня 2022 року) не надано стороною обвинувачення доказів збуту обвинуваченим наркотичних засобів чи психотропних речовин. Крім того, в розмові обвинуваченого з ОСОБА_10 , яка відображена в даному протоколі, також не містить відомостей в підтвердження здійснення обвинуваченим продажу наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 309 КК України, містить вичерпний перелік альтернативних форм злочинної поведінки, до якого з-поміж інших входить незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу,

привласнення знайденого. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків наркотиковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях. Не визнається незаконним придбання наркотичних засобів,

психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, якщо воно здійснено у відповідності до вимог статті 27 Закону «Про наркотичні засоби ...» (60/95-ВР), а також згідно зі статтею 5 Закону «Про заходи протидії незаконному обігу ...» (62/95-ВР) (під час оперативної закупівлі). У таких випадках у діях осіб, які придбали ці засоби й речовини, складу злочину немає.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості.

Незаконне перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів полягає в умисному переміщенні їх будь-яким видом транспорту в межах території України з порушенням порядку і правил, установлених чинним законодавством.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, незаконно придбав, перевіз по місцю свого проживання і там зберігав особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, в особливо великих розмірах

Таким чином, вилучена кількість особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, за відсутності інших доказів, не може бути визначальним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Одночасно слід зауважити, що психотропні речовини не було розфасовано, зокрема в пакунки, з певною масою, тобто підготовлені до збуту (продажу).

Щодо кількості вилученої особливо небезпечної психотропної речовини, а саме 44,3199 грам, у суду немає сумніву, що саме така маса була виявлена та вилучена в обвинуваченого під час обшуку, так як психотропна речовина були упакована у присутності понятих, опечатана. Крім того, як вбачається з висновку зазначеної вище судової експертизи при надходженні об`єкта дослідження до експертної установи цілісність пакувань не була порушена. Маса психотропної речовини визначалася експертним шляхом. Крім того, обвинуваченим не заперечується розмір виявленої в нього особливо небезпечної психотропної речовини.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 370 КПК України та ч. 1 ст. 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91, 92 КПК України, обов`язок доказування винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, висловлену у п. 60 Рішенні у справі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, відповідно до якої Європейський суд з прав людини в черговий раз звертає увагу на те, що «при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява № 25).

Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту», вимоги норм статті 62 Конституції України та статті 17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину в частині наявності такої кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, як мети збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

Приписами ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Пунктом 21 цієї постанови також зазначено, що суди мають орієнтуватися на те, що відповідно до вимог КПК «виправдувальний вирок постановляється: за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинністю діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо; за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо), діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність; за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним».

Отже, при наявності іншого складу кримінального правопорушення, на підставі ст. 337 КПК України, суд має право вийти за межі пред`явленого обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 309 КК України.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до переконання, що вони доводять факт того, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великому розмірі без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений є особою молодого віку, раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, добровільно пройшов з 6 по 14 червня 2023 року лікування в стаціонарному відділенні №1 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», його волевиявлення допомогти Збройним Силам України матеріально, перерахувавши розмір застави, що становить 248100 гривень, на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, про що свідчить його поведінка щодо засудження своїх дій з приводу незаконного придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великому розмірі та проходження добровільно лікування в стаціонарному відділенні №1 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 309 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід обвинуваченому у виді застави після набрання вироком законної сили скасувати.

При цьому з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави слід стягнути витрати за проведення експертизи в розмірі 4530,72 гривень.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішити, відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 9 червня 2022 року в справі № 461/2769/22.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та заставодавця ОСОБА_11 про перерахунок застави в розмірі 248100 гривень, задовольнити та перерахувати вказані кошти на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, а саме UA0992708.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати час його перебування під вартою з 29 серпня 2022 року до 24 листопада 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді застави після набрання вироком законної сили - скасувати.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та заставодавця ОСОБА_11 про скерування застави на рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України - задовольнити.

Заставу в розмірі 248100 (двісті сорок вісім тисяч сто) гривень внесену на депозитний рахунок Львівського апеляційного суду ОСОБА_11 за ОСОБА_5 згідно з квитанцією №1 від 2 грудня 2022 перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, а саме UA0992708.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 (сімдесят дві) копійки.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 9 червня 2022 року в справі № 461/2769/22 на майно вилучене під час обшуку за адресою АДРЕСА_2 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 ; пакети для вакуумування; жорсткий диск sn:WBECB0BT, LC PN:SH20L22184; зіп-пакет з маленькими магнітиками, сім-карту з серійним номером НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Самсунг», який перебуває у вимкненому стані, екран і задня кришка якого пошкодженні; стартовий пакет «Водафон» з номером телефону НОМЕР_5 ; черевики марки «Nike»; довгу куртку фірми «House Band» - повернути законним власникам; психотропні речовини, пристрій для куріння із залишками речовини рослинного походження, який знаходиться в металевому футлярі - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1