Справа № 591/3698/24
Провадження № 1-кп/591/131/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, одруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.08.2012 за ст.ст. 185 ч.2 та ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4-х років позбавлення волі;

- вироком Сумського районного суду Сумської області від 27.08.2013 за ст.ст. 185 ч.2 та ч.3, 70 ч.1 та ч.4 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.11.2016 за ст. 186 ч.2, 71, 72 ч.5 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільнено з під варти як такого, що відбув покарання;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2019 за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.1, 70 ч.1 та ч.4, 72 ч.5 КК України до 5-ти років позбавлення волі, визнано таким, що відбув покарання за вироком;

- вироком Сумського районного суду Сумської області від 28.06.2022 за ст. 186 ч.3, 70 ч.4 КК України, 72 ч.5 КК України до 5-ти років 4-х місяців позбавлення волі, звільнено з під варти як такого, що відбув покарання;

- вироком Зарічного районного суду м.Суми від 28.10.2022 року за ст.ст. 185 ч.3, 189 ч.2, 190 ч.2, 263 ч.1 та 289 ч.2, 70 ч.ч.1,4 КК України, до 5-ти років 4-х місяців позбавлення волі, визнано таким, що відбув покарання за вироком,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2014 року у період часу з 16-00 год. до 17-30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_2 , достеменно знаючи, що остання займається продажем тютюнових виробів і спиртних напоїв та має у володінні грошові кошти, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , відкрито заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: несподівано для потерпілої бризнув їй у очі з газового балончику, що мав при собі, та штовхнув, від чого ОСОБА_8 впала на підлогу, після чого безперешкодно, відкрито для потерпілої заволодів належними їй грошовими коштами на суму 200 грн.

Не зупиняючись на вчиненому, 03.12.2014 року близько 18 год. ОСОБА_7 у м.Суми зустрівся зі своїми знайомими: іншою обвинуваченою особою, матеріали відносно якого виділені судом в окреме провадження, та ОСОБА_9 , відносно якого судом було ухвалено вирок від 27.12.2023 року, та запропонував разом вчинити злочин відносно ОСОБА_8 , на що останні дали свою згоду. Тобто, таким чином ОСОБА_7 з вказаними особами попередньо змовилися між собою на скоєння злочину, при цьому не розподіляючи функції між собою.

04.12.2014 року, близько 01-00 год., ОСОБА_7 разом з іншим обвинуваченим, матеріали відносно якого виділені судом в окреме провадження, та ОСОБА_9 , відносно якого судом було ухвалено вирок від 27.12.2023 року, діючи за попередньою змовою, підійшли до домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , під приводом придбання тютюнових виробів викликали ОСОБА_8 з будинку, після чого з метою маскування обличчя надягли на голову шапки з прорізями для очей, та, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинили напад на ОСОБА_8 , поєднаний з погрозою насильства, що було небезпечним для її життя та здоров`я,а саме ОСОБА_7 після демонстрації і погроз ОСОБА_8 пістолетом, вдарив руків`ям вищевказаного пістолету потерпілу по голові, від чого остання впала, втративши таким чином можливість чинити опір, та отримала легкі тілесні ушкодження. Після цього, вони проникли до її житла, де ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 та іншим обвинуваченим, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, відшукали в будинку та відкрито для потерпілої ОСОБА_8 заволоділи належним їй майном на загальну суму 367,00 грн., а саме: грошима в сумі 85 гривень; мобільним телефоном «Самсунг» вартістю 200 грн; цигарками «Ватра червона» у кількості 3 пачки вартістю 42 грн; цигарками «Бонд синій» у кількості 2 пачки вартістю 28 грн; пляшкою пива «ТМ Вигідна ціна» у кількості 1 пляшка ємністю 1,25 л вартістю 12 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснивши, що, дійсно, спочатку 01.11.2014 року він здійснив грабіж, заволодівши грошима потерпілої ОСОБА_8 на суму 200 грн. А через декілька днів, попередньо домовившись про вчинення злочину з іншими обвинуваченими, вони разом здійснили розбійний напад на потерпілу, заволодівши її майном: телефоном, цигарками, пляшкою пива та грошима на суму 85 грн. В подальшому під час судового розгляду просив у потерпілої пробачення та відшкодував завдану їй матеріальну шкоду. На даний час він змінився, у нього є сім`я, діти на утриманні, про вчинене шкодує, щиро кається.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати:

-за ч.2 ст.186 КК України, так як він повторно вчинив відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 на суму 200 грн. із застосуванням насильства, що було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої;

-за ч.3 ст.187 КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб, здійснив напад на потерпілу ОСОБА_8 з метою заволодіння її майном на суму 367 грн., поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, а також з проникненням у житло останньої.

Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини; дані про особу обвинуваченого, який є судимою особою, на обліку в нарко- та псих диспансерах не перебуває, має позитивні характеристики, одружений та утримує неповнолітніх дітей, є членом Добровольчого формування Сумської міської територіальної громади № 5 з перших днів російської агресії, характеризується керівництвом виключно позитивно, уклав відповідний контракт, виконує завдання територіальної оборони на постійній основі, був нагороджений грамотою міського голови.

Крім того, суд вважає, що на даний час відсутні обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 .

Так, у обвинувальному акті, який надійшов до суду у 2015 році, було зазначено про обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , а саме: вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст. 67 КК України, суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироці.

На переконання суду, дійсно, на момент вчинення ОСОБА_7 злочинів та направлення до суду обвинувального акту обставини свідчили про існування значних ризиків для суспільства, що створив обвинувачений саме своїми вольовими діями, тобто, такі обставини були обтяжуючими на той час.

Водночас, з дня вчинення ОСОБА_7 злочину до дня ухвалення судом вироку по даній справі пройшов значний проміжок часу. За цей період ОСОБА_7 перебував під вартою та повністю відбув покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці за інші злочини.

Такі фактори, на переконання суду, не можливо залишити поза увагою, оскільки вони вказують на істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого по даній справі злочину через тривалість часу, який пройшов з моменту вчинення злочину. І, відповідно, зменшення суспільної небезпеки злочину та особи, яка його вчинила, зумовлює необхідність здійснення судом під час винесення вироку оцінки на даний час тих обставин, які були обтяжуючими на момент вчинення злочину.

Враховуючи вищезазначене та згідно ч.2 ст.67 КК України в даному випадку суд не визнає ті обставини, що зазначені в обвинувальному акті, як такі, що обтяжують покарання ОСОБА_7 .

До пом`якшуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, виходячи з наявності таких обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: повне визнання вини ОСОБА_7 , щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, з урахуванням особи обвинуваченого, який на обліку в диспансерах не перебуває, має дитину на утриманні, одружений, суд вважає: що основне покарання за ч.3 ст.186 КК України слід призначити в межах санкції статті у виді позбавлення волі; за ч.3 ст.187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції - у виді позбавлення волі, і не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції зазначеної статті, як обов`язкове, а остаточне призначити за правилами ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим: у виді позбавлення волі, без призначення додаткового покарання.

Доцільність застосування у даному випадку положень ст.69 КК України зумовлено ще й такими обставинами.

Так, хоча ОСОБА_7 і вчинив у 2014 році тяжкий та особливо тяжкий злочин, але покарання у виді позбавлення волі навіть, на мінімальний строк 7 років, що передбачений санкцією статті за ч.3 ст.187 КК України, було б ефективним лише тоді, коли притягнення відбулося б невдовзі після вчинення ним такого злочину. Проте, з дня вчинення ОСОБА_7 злочину до дня ухвалення судом вироку пройшов значний проміжок часу, що, як вказувалось вище, на переконання суду, призвело до істотного зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину, оскільки через тривалий проміжок часу ця справа має значно менший суспільний резонанс, і це суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Також вагомим фактором, який суд враховує в даному випадку для можливості застосування ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 , є те, що в Україні оголошено воєнний стан і обвинувачений, як член Добровольчого формування Сумської міської територіальної громади № 5 з перших днів приймав участь у відсічі російської агресії, характеризується керівництвом виключно позитивно. За таких обставин, він буде набагато кориснішим, знаходячись на волі, а не відбуваючи покарання за рахунок утримання його державою.

Наведені обставини, на переконання суду, є суттєвим для досягнення мети а індивідуалізації покарання.

Також, оскільки ОСОБА_7 був засуджений вироком Зарічного районного суду м.Суми від 28.10.2022 року, то остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.

Крім того, слід зарахувати у строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_7 під вартою по даній справі за правилами ч.5 ст.72 КК Українив редакції Закону №838 VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: у період з 10.12.2014 по 05.03.2015 та з 26.03.2024 по день набрання вироком законної сили.

Також суд вважає, що ОСОБА_7 слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У справі потерпілою було заявлено цивільний позов, у тому числі до ОСОБА_7 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином. Проте, оскільки матеріальна шкода ОСОБА_8 була відшкодована за її життя під час судового розгляду, а право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, то у зв`язку зі смертю потерпілої та на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження у справі за вказаним позовом в частині, що пред`явлена до ОСОБА_7 , слід закрити.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.186, ч.3 ст.187 КК України і призначити йому покарання за цим законом:

-за ч.2 ст.186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 28.10.2022 року,більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з 26.04.2024 року.

В строк покарання у виді позбавлення волі, яке остаточно призначене ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати повністю відбуте ним покарання за попереднім вироком Зарічного районного суду м.Суми від 28.10.2022 року у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі, а також - періоди його перебування в установі попереднього ув`язнення: з 10.12.2014 по 05.03.2015, та з 26.03.2024 по день набрання вироком законної сили - із розрахунку, передбаченого ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838?VIII від 26.11.2015 року, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін в межах строку призначеного покарання.

Закрити провадженні у справі за цивільним позовом ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у зв`язку зі смертю позивача.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Судді