Справа № 375/293/24
Провадження № 1-кп/375/101/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у смт. Рокитне Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 04 січня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Насташка Рокитнянського району Київської області, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, старшого солдата навідника військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2024 року біля 23 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходився за місцем свого проживання, а саме за адресою: будинок АДРЕСА_1 , де у приміщенні кімнаті вищевказаного будинку разом з батьком ОСОБА_9 вживали спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязливих відносин, внаслідок чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на завдання ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні кімнати у будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 , який вже ліг відпочивати, та кулаками обох рук наніс останньому не менше п`яти ударів в область голови та тулубу, після чого не зупиняючись, взявши обома руками за одяг потерпілого скинув його на підлогу та наніс йому ще не менше п`яти ударів кулаками обох рук в область грудної клітини та голови, а також наніс обома ногами не менше п`яти ударів в область грудної клітини та голови ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з численними переломами груднини, ребер та ушкодженням правої легені, забоєм міокарду, крові в плевральних порожнинах, що згідно висновку СМЕ № 3 від 21.02.2024, призвели до смерті ОСОБА_9 та за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Всі ушкодження утворилися від дії тупого предмету (ів), могли утворитися в результаті дії рук та ніг людини, про що свідчить характер та локалізація ушкоджень.

Між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_7 01 березня 2024 року укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно п. 4 угоди ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_6 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК Українита КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечувала.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке згідно з ч. 5 ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК Українита інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до п. 1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, 01 березня 2024 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст.121 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 01 березня 2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом визнається вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, за місцем служби характеризується посередньо, бажає в подальшому проходити військову службу у Збройних Силах України, раніше не судимий, беззаперечено визнав свою винуватість у вчиненні злочину, одружений, має місце постійної реєстрації, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Разом з цим, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 04 січня 2024 року по 23 квітня 2024 року включно, а початок строку відбування покарання визначити з дати ухвалення вироку, а саме 24 квітня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Арешт, накладний на речові докази ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2024 підлягає скасуванню.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 березня 2024 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 ..

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 24 квітня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 попереднє ув`язнення починаючи з 04 січня 2024 року до 23 квітня 2024 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2024 року.

Речові докази, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження квитанція № 64 від 19.01.2024 р.:

- підодіяльник з веранди, поміщений до картонної коробки, футболку білого кольору, футболку синього кольору зі слідами речовини бурокого кольору із веранди будинку, поміщені до двох паперових конвертів, шорти зеленого кольору з написом "Puma", футболку сірого кольору, рушник сірого кольору, наволочку зі слідами речовини бурого кольору із спальній кімнати, які поміщені до чотирьох окремих паперових конвертів, два змива речовини, поміщених до двох окремих паперових конвертів,сліди папілярних узорів зі скляних пляшок та дверей будинку, які перекопійовані та поміщені до паперового конверту - знищити;

- мобільний телефон марки Tecno Spark 9 Pro сірого кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , поміщений до спецпакету № НОМЕР_4 , - повернути власнику ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1