Справа № 404/1874/23
Номер провадження 1-кп/404/114/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому кримінальне провадження № 0001009 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Трудолюбівка Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором приватного вищого навчального закладу «ІНФОРМАЦІЯ_2», одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-3, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 368-3, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням власника від 10.09.2013 року було утворено приватний вищий навчальний заклад « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Засновником ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » є Класичний приватний Університет (далі - КПУ).

Згідно з наказом засновника (ректора) Класичного приватного університету від 26.08.2014 року ОСОБА_5 був призначений на посаду проректора з науково-педагогічної роботи - директора ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 26.08.2014 року.

31.05.2016 року назву посади, яку обіймав ОСОБА_5 було змінено на - «директор ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

21.02.2017 року засновником було прийнято рішення про перейменування ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - Інститут), директором якого є ОСОБА_5 .

Інститут діє на підставі статуту, затвердженого рішенням засновника № 7 від 21.02.2017 року.

Відповідно до посадової інструкції директора Інституту № 2, затвердженої наказом Інституту від 21.03.2017 року, директор Інституту: організовує діяльність Інституту; видає накази, розпорядження дає обов`язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами Інституту доручення; формує контингент осіб, які навчаються в Інституті; укладає договори, видає довіреності; призначає на посади та звільняє з посад працівників.

Крім того, відповідно до наказу ректора Класичного приватного університету № 01 від 10.01.2022 року «Про склад відбіркової комісії Класичного приватного університету на базі приватного вищого навчального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на 2022 рік», було утворено відбіркову комісію Класичного приватного університету на базі приватного вищого навчального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », до якої увійшли: ОСОБА_6 (голова комісії), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є викладачами Інституту.

Метою утворення відбіркової комісії є ведення на базі Інституту профорієнтаційної роботи, приймання заяв та документів, оформлення особових справ вступників до Класичного приватного університету.

Так, у червні 2022 року до директора приватного вищого навчального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_9 , який мав намір здобути вищу освіту у Класичному приватному університеті.

В ході зустрічі зі ОСОБА_9 , в червні 2022 року, точний час не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Інституту, по АДРЕСА_2 , повідомив ОСОБА_9 , що він, будучи учасником бойових дій, має спеціальні умови на вступ до вищевказаного університету відповідно до «Порядку прийому на навчання до закладів фахової перед вищої освіти в 2022 році, затвердженого Наказом МОН України від 20.04.2022 року. Зокрема, відповідно до вказаного порядку, ОСОБА_9 , як учасник бойових дій, мав пройти вступні випробування у формі індивідуальної усної співбесіди або творчого конкурсу та в разі отримання позитивної оцінки мав бути рекомендований до зарахування на навчання за кошти державного або місцевого бюджету. Крім того вказав, що він має можливість вирішити питання про зарахування останнього на навчання до Класичного приватного університету.

В подальшому ОСОБА_5 , в ході подання ОСОБА_9 документів на вступ до Класичного приватного університету, супроводжував останнього з приводу організації оформлення та подання необхідних документів для успішного вступу.

26.07.2022 року відбірковою комісією Інституту було прийнято рішення «Про реєстрацію вступників, які мають спеціальні умови вступу (пільги)», згідно з яким ОСОБА_9 було віднесено до категорії «Особи зі спеціальними умовами».

Відповідно до акту приймання-передачі особових справ абітурієнтів з Інституту до Класичного приватного університету № 1 від 03.08.2022 року, документи ОСОБА_9 були передані до Класичного приватного університету.

Згідно з рішенням приймальної комісії Класичного приватного університету «Протокол № 5» від 02.09.2022 року, ОСОБА_9 було рекомендовано до зарахування на навчання на І курс освітнього ступеня « Бакалавр » на заочну форму навчання.

Відповідно до рішення приймальної комісії Класичного приватного університету «Протокол № 6» від 05.09.2022 року, наказом ректора Класичного приватного університету від 05.09.2022 року, ОСОБА_9 було зараховано на навчання на І курс Класичного приватного університету (освітній ступінь «Бакалавр», заочна форма навчання).

В подальшому, 05.12.2022 року, ОСОБА_5 , переслідуючи мету заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом обману, зателефонував останньому на особистий номер телефону та повідомив йому, що його можуть відрахувати з Класичного приватного університету внаслідок того, що він систематично не з`являється на заняття у вказаному університеті. Крім того, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 про необхідність сплати ним 10000 грн. за вирішення питання про вступ на навчання у Класичному приватному університеті, в інакшому випадку ОСОБА_9 може бути відраховано.

У зазначений спосіб ОСОБА_5 ввів ОСОБА_9 в оману, достовірно знаючи про те, що жодної необхідності в наданні неправомірної вигоди службовим особам Класичного приватного університету немає, та не маючи наміру передавати таку неправомірну вигоду вказаним особам.

В подальшому, 14.12.2022 року, близько 14-00 години, ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_5 прибув до приміщення Інституту по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , в черговий раз повідомив про необхідність надання ОСОБА_9 неправомірної вигоди в сумі 10000 грн. за успішне вирішення питання про вступ на навчання, яку ОСОБА_5 в свою чергу начебто передасть службовим особам Класичного приватного університету.

Після цього, ОСОБА_5 дав ОСОБА_9 вказівку пройти з ним в окреме господарське приміщення Інституту, розташоване на його території, перебуваючи у якому вказав на місце між матрацами, де ОСОБА_9 залишив кошти в сумі 10000 грн., необхідні начебто для їх передання службовим особам Класичного приватного університету. У вказаний спосіб ОСОБА_5 , не маючи дійсного наміру передавати будь-кому вказані кошти, заволодів грошовими коштами в сумі 10000 грн., належними ОСОБА_9 .

Вказаними діями ОСОБА_5 скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, згідно індивідуальної відомості підсумкового семестрового контролю № 22/23з.140, ОСОБА_9 був допущений до складання заліково-екзаменаційної сесії за перший семестр 2022/2023 навчального року з наступним зарахуванням на ІІ курс з терміном складання до 24.12.2022 року.

В цей час у ОСОБА_5 повторно виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 під приводом надання йому неправомірної вигоди для подальшого її передання службовим особам Класичного приватного університету.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_9 в тому, що він має можливість вирішувати питання щодо складання сесії зі службовими особами Класичного приватного університету.

Зокрема, 10.01.2023 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_9 на його мобільний телефон та повідомив, що останній має «закрити друге питання», тобто надати ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 7500 грн. за нібито вирішення питання зі службовими особами Класичного приватного університету щодо успішного складання ОСОБА_9 заліків та іспитів під час чергової сесії. Водночас, дійсного наміру передавати грошові кошти таким службовим особам ОСОБА_5 не мав.

19.01.2023 року, близько 12-00 години, ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_5 прибув до приміщення Інституту, по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 в черговий раз повідомив ОСОБА_9 про необхідність надання останнім неправомірної вигоди в сумі 7500 грн. Після цього ОСОБА_5 надав ОСОБА_9 вказівку пройти з ним в приміщення бухгалтерії Інституту, а саме в кабінет № 103, що розташований на першому поверсі Інституту, де ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_5 надав останньому грошові кошти у сумі 7500 грн. для подальшого їх передання службовим особам Класичного приватного університету з метою успішного складання сесії, які залишив на підвіконні під картонною коробкою. У вказаний спосіб ОСОБА_5 , не маючи дійсного наміру передавати будь-кому вказані кошти, заволодів грошовими коштами в сумі 7500 грн., належними ОСОБА_9 .

Вказаними діями ОСОБА_5 скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень не визнав та пояснив суду, що він обіймає посаду директора « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Засновником вказаного інституту є Класичний приватний Університет. Разом з тим вказані навчальні заклади є окремими юридичними особами, а їх взаємодія полягає виключно у проведенні спільних конференцій, наукових заходів, тощо. Будь-якої посади в КПУ він не обіймав та не обіймає дотепер. Крім того, додав, що наказом ректора КПУ в Інституті утворено відбіркову комісію, яка приймає документи від охочих навчатись в КПУ, після чого направляє їх на опрацювання до вказаного університету. Пояснив, що зі ОСОБА_9 він знайомий з 2015 року, крім того тісно спілкується із усією його сім`єю. Вказав, що у 2021 році ОСОБА_9 приходив до Інституту та просив допомогти йому вступити до вищого навчального закладу. Водночас на той час ОСОБА_9 не мав результатів складання зовнішнього незалежного оцінювання (ЗНО), а тому такий вступ був неможливим. З початком повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України ОСОБА_9 приєднався до лав ЗСУ, після чого неодноразово пропонував йому придбати в нього приціл нічного бачення та боєприпаси. В серпні 2022 року ОСОБА_9 знову прийшов до нього та повідомив, що бажає здобути вищу освіту. На це він пояснив ОСОБА_9 , що наразі учасники бойових дій мають право на вступ до вищих навчальних закладів без складання ЗНО. В подальшому ОСОБА_9 подав документи на вступ до КПУ до відбіркової комісії, яка знаходилась в Інституті , після чого у вересні 2022 року його було зараховано на навчання в КПУ. Після цього він неодноразово спілкувався зі ОСОБА_9 по телефону, однак далі зв`язок з останнім було втрачено. Зазначив, що КПУ двічі на рік, перед складанням сесії (у листопаді та квітні-травні) надсилає до Інституту перелік студентів-боржників із сплати за навчання. При цьому така інформація надається виключно щодо студентів, які подавали документи через відбіркову комісію Інституту. Так йому стало відомо, що серед вказаних боржників у 2022 році значився і ОСОБА_9 , у зв`язку з чим він зателефонував йому та повідомив про необхідність сплати коштів за перший семестр навчання. 12.12.2022 року ОСОБА_9 прийшов до Інституту, де він в черговий раз наголосив йому на необхідності сплати за навчання. 14.12.2022 року ОСОБА_9 знову прийшов до Інституту. Так, в ході розмови він допоміг під`єднати ОСОБА_9 до електронної системи КПУ, що було необхідно для складання іспитів, після чого провів його до приміщення спортивної зали та почав демонструвати йому речі (в тому числі і матраци), а також продукти харчування, які він мав намір передати на потреби ЗСУ. Після цього він повідомив ОСОБА_9 , що в разі, якщо той бажає також допомогти ЗСУ, він може залишити якусь допомогу в цьому приміщенні. Далі він вийшов з приміщення, а ОСОБА_9 залишився всередині. Чи залишав останній будь-що, зокрема і грошові кошти, в приміщенні серед матраців, йому не відомо, про вказане ОСОБА_9 йому нічого не повідомляв. Наступного разу ОСОБА_9 прийшов до його службового кабінету 19.01.2023 року. Переглянувши в документах суму заборгованості ОСОБА_9 , він повідомив йому про необхідність сплати 9500 грн. за навчання. Крім того, ОСОБА_9 запитував у нього про вартість складання практики, у зв`язку з чим ним була озвучена приблизна можлива вартість написання практики з огляду на пропозиції, наявні в мережі Інтернет. Крім того, він міг допомогти ОСОБА_9 у відшуканні особи, яка могла б за певну плату написати йому необхідні матеріали практики. Після цього вони увійшли до приміщення бухгалтерії, двері якого були відчинені, де ОСОБА_9 залишив грошові кошти, що були призначені для оплати з навчання в КПУ. При цьому при собі в нього було лише 7500 грн., а решту він зобов`язався доплатити потім. Додав, що за загальним правилом оплата за навчання здійснюється в безготівковій формі, однак з огляду на введення воєнного стану, нестабільне електропостачання та загрози обстрілів, бухгалтер Інституту у поодиноких випадках приймає кошти готівкою, після чого самостійно відвозить їх до банку та вносить на відповідний розрахунковий рахунок. Жодним документом вказане не передбачено, однак такі дії вчиняються з огляду на бажання допомогти студентам. В подальшому йому стало відомо, що його заступник ОСОБА_11 залишала в КПУ 10000 грн. в рахунок оплати за навчання ОСОБА_9 . При цьому сам він не просив останню вчиняти такі дії. Щодо розмов, зафіксованих в ході проведення НСРД, зазначив, що достовірно їх зміст пригадати не в змозі, однак впевнений, що спілкування між ним та ОСОБА_9 велось виключно щодо коштів, що мали бути сплачені останнім за навчання, а також, ймовірно, розмова могла вестись і щодо вартості прицілу нічного бачення. Крім того, він цікавився і про перебування ОСОБА_9 біля будівлі УСБУ в Кіровоградській області, оскільки неодноразово бачив його у вказаному місці, при цьому запевнив, що запитував про це виключно з цікавості.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, його вина у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він є військовослужбовцем, а тому з метою отримання офіцерського звання перед ним постала необхідність у здобутті вищої освіти. Вказав, що мав намір вступати на факультет «Правознавство» до Класичного приватного університету, який розташований у місті Запоріжжя. Водночас, на його переконання, філія вказаного університету розташована в місті Кропивницькому. Так у вказаній філії працює його тесть - ОСОБА_12 , який на його прохання познайомив його з директором Інституту - ОСОБА_5 для того, щоб «вирішити питання про вступ». Так, влітку 2022 року він прибув до Інституту, після чого ОСОБА_12 провів його до кабінету ОСОБА_5 та залишив їх. Зазначив, що ініціатором такої зустрічі був саме він. В ході спілкування він пояснив ОСОБА_5 , що він є військовослужбовцем, а тому не матиме змоги навчатися в університеті, при цьому йому необхідна вища освіта для здобуття звання офіцера. На це ОСОБА_5 повідомив йому, що все можна вирішити та сказав йому, що для учасників бойових дій передбачена можливість вступу без складання зовнішнього незалежного оцінювання, а також наголосив на необхідності сплати за навчання. Водночас, щодо сплати коштів за вступ ОСОБА_5 в ході вказаної зустрічі нічого йому не повідомляв. Так, він був впевнений, що вказане питання буде вирішене «по знайомству». Вказав, що він розумів, що це «неправильно», однак не мав часу на навчання. За результатами вказаної зустрічі ОСОБА_5 провів його в канцелярію, де він написав заяву на вступ та залишив свої документи, після чого залишив територію Інституту. Хто саме формував пакет його документів та писав мотиваційний лист йому не відомо. В подальшому, після того, як його було зараховано на навчання, ОСОБА_5 зателефонував йому з іншого номеру телефону та в грубій формі повідомив, що йому необхідно сплатити кошти за навчання, а також віддати йому грошові кошти в сумі 10000 гривень за вступ. При цьому ОСОБА_5 повідомив, що військовослужбовці заробляють багато, а тому «або даєш гроші, або не навчаєшся». Про це він повідомив до Служби безпеки України, написавши заяву про вимагання ОСОБА_5 неправомірної вигоди. При цьому вказав, що після вказаної розмови він сплатив 7500 грн. за навчання в університеті на його розрахунковий рахунок. В подальшому він, співпрацюючи з працівниками СБУ, приїхав до Інституту , де зустрівся з ОСОБА_5 , який повідомив про необхідність надати йому грошові кошти за вступ в розмірі 10000 грн., які вказав покласти між матрацами, що він і зробив. Через деякий час йому знову зателефонував ОСОБА_5 та в ході телефонної розмови почав вимагати надати йому грошові кошти в сумі 7500 грн. за складання сесії. При цьому самостійно складати сесію він можливості не мав, оскільки в цей час виконував бойові завдання. Які саме іспити необхідно було скласти в період сесії та яким чином ОСОБА_5 буде вирішувати це питання, йому було невідомо. В подальшому він, отримавши кошти від працівників СБУ, прийшов до приміщення Інституту, де, перебуваючи в кабінеті ОСОБА_5 , обговорив з останнім остаточну вартість складання іспитів, що становила 7500 грн. Після цього ОСОБА_5 відвів його до кабінету бухгалтерії, де вказав на коробку, що знаходилась на підвіконні ліворуч від вхідних дверей, під яку він і поклав обумовлену суму грошових коштів та залишив приміщення Інституту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона працює на посаді бухгалтера ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У зв`язку з цим їй відома особа ОСОБА_5 , з яким вони перебувають в робочих відносинах. Вказала, що Класичний приватний університет є засновником « ІНФОРМАЦІЯ_2 », водночас останній є самостійним у своїй господарській діяльності. Так, вона, як бухгалтер веде розрахунки лише щодо « ІНФОРМАЦІЯ_2 », при цьому їй не відомо яким чином здійснюються розрахунки в КПУ. Щодо взаємодії між «Кропивницьким Інститутом державного та муніципального управління» та КПУ щодо оплати за навчання, вказала, що вона, або ж ОСОБА_5 , мають змогу надати студентам реквізити для оплати за навчання в КПУ, після чого останні сплачують такі кошти на рахунок університету в безготівковій формі. Крім цього вказала, що у виняткових випадках, у зв`язку з запровадженням на території України карантину, а в подальшому і воєнного стану, студенти, які не мали змоги самостійно сплатити за навчання в безготівковій формі, надавали їй такі кошти готівкою. В подальшому вона відвозила такі кошти до банку, де вносила їх на відповідний рахунок, після чого надавала студентам квитанцію про оплату за навчання. Додала, що ОСОБА_5 не уповноважений отримувати оплату за навчання. Крім того, зазначила, що КПУ, починаючи з листопада, зазвичай надає Інституту дані про заборгованість з оплати за навчання щодо тих студентів, які подавали документи на вступ через Інститут, після чого останній може довести до відома таких боржників про необхідність сплати коштів на рахунок КПУ. При цьому зателефонувати таким студентам може як вона сама, так і ОСОБА_5 . Крім того зазначила, що особа ОСОБА_9 їй не відома. Щодо проведення обшуку в приміщенні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зазначила, що вказана слідча дія відбувалась 19.01.2023 року. Цього дня вона прийшла на роботу, залишила свої речі в кабінеті бухгалтерії, після чого пішла в храм, який знаходиться на території університету. При цьому двері кабінету на ключ не замикала. Зазначила, що кабінет бухгалтерії зазвичай не замикає, якщо залишає його на короткий час. В подальшому, слідчий покликав її і попросив відкрити двері до кабінету бухгалтерії, які при цьому не були зачинені на ключ. Після цього працівники поліції увійшли до її кабінету та виявили на підвіконні під коробкою грошові кошти в сумі 7500 грн. (купюрами по 500 грн.), походження яких їй не відоме. Вказала, що ключі від кабінету бухгалтерії є в неї, у чергового та у ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він перебуває на посаді завідувача кафедри публічного та приватного права ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У зв`язку з цим йому відома особа ОСОБА_5 , з яким вони перебувають у дружніх відносинах, водночас, про особу ОСОБА_9 йому не відомо нічого. Вказав, що « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є самостійним відокремленим навчальним закладом, який водночас співпрацює з «Класичним приватним університетом», розташованим у місті Запоріжжі. Так, взаємодія між вказаними навчальними закладами полягає у їх науковій співпраці, крім того на базі Інституту з метою проведення профорієнтаційної роботи утворено відбіркову комісію, яка здійснює приймання документів від осіб, які бажають навчатись у «Класичному приватному університеті». Вказана відбіркова комісія діє на підставі наказу КПУ. Зазначив, що він, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , входить до складу такої відбіркової комісії. Так, відбіркова комісія уповноважена проводити агітаційну роботу щодо вступу в КПУ, отримувати документи від охочих навчатися у вказаному навчальному закладі та відправляти їх засобами поштового зв`язку до КПУ. Відбіркова комісія слідкує за тим, щоб усі охочі подали необхідні документи, а в разі відсутності окремих документів - додали їх. Єдиним рішенням, яке приймає відбіркова комісія є рішення про відправку документів абітурієнтів до КПУ. Водночас, рішення щодо зарахування студентів приймає виключно екзаменаційна комісія КПУ за результатами опрацювання документів, проведення іспитів, співбесід, тощо. Про те, як саме проходять іспити та співбесіди в КПУ, йому не відомо. Аналогічно, йому достовірно не відомо і про те, яким чином студентами КПУ здійснюється оплата за навчання, однак припускає, що вона здійснюється на рахунок КПУ в безготівковій формі.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він перебуває на посаді першого проректора Класичного приватного університету, що розташований у місті Запоріжжі. У зв`язку з займаною ним посадою він знайомий з ОСОБА_5 , який є директором « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вказав, що КПУ є засновником Інституту, але вказані навчальні заклади здійснюють окрему господарську діяльність. Відтак, ОСОБА_5 не займає жодної з посад в КПУ. Водночас, Інститут допомагає КПУ в здійсненні набору студентів. Так, Інститут приймає від охочих навчатися в КПУ документи, допомагає в їх оформленні, після чого направляє їх до КПУ. При цьому рішення про зарахування приймає виключно приймальна комісія КПУ за результатами приймання іспитів, перевірки мотиваційних листів, тощо. Так, в КПУ утворена загальна приймальна комісія, до якої у 2022 році входив в тому числі і він, а також приймальні комісії на кожну спеціальність. Повідомив, що він не значився серед членів приймальної комісії на спеціальність «Правознавство» та не мав жодного відношення до зарахування студентів на цю спеціальність. Рішення про зарахування студента на цю спеціальність приймається приймальною комісією спеціальності «Правознавство», яке після цього затверджується рішенням вченої ради. У зв`язку з цим йому не відомо як саме проходить зарахування на спеціальність «Правознавство»: за результатами іспитів, шляхом складання зовнішнього незалежного оцінювання, проходження творчого конкурсу тощо. Разом з тим вказав, що в разі, якщо особа є учасником бойових дій, єдиною підставою для її зарахування на навчання в КПУ є написання мотиваційного листа, який оцінює приймальна комісія. Випадків незарахування таких студентів він пригадати не може. Щодо оплати за навчання в КПУ зазначив, що вона може здійснюватися в два способи: шляхом сплати на рахунок КПУ, або ж в касу університету. Сплачувати кошти за навчання в касу Інституту студенти КПУ не можуть, а тому ОСОБА_5 не уповноважений приймати від таких студентів кошти за навчання готівкою.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що близько року тому він разом зі своїм товаришем - ОСОБА_16 пив каву біля магазину одягу в місті Кропивницькому. В цей час до них на автомобілі під`їхали раніше незнайомі чоловіки та запропонували їм бути свідками вручення грошових коштів в приміщенні УСБУ в Кіровоградській області, на що вони погодились. В подальшому працівники УСБУ в Кіровоградській області привезли його та ОСОБА_16 до приміщення УСБУ та провели їх в один із службових кабінетів, де в їх присутності було оглянуто грошові кошти, відзнято їх на копіювальному апараті та вручено невідомому їм раніше чоловіку. При цьому додав, що такі грошові кошти попередньо було порівняно ними з їх ксерокопіями. Після цього вони поставили власні підписи на наданих їм документах, засвідчивши факт вручення грошових коштів особі. Повідомив, що в проведенні вказаної слідчої дії брав участь вперше. Щодо пояснень ОСОБА_16 з приводу того, що останній не був свідком вручення коштів у приміщенні УСБУ в Кіровоградській області, зазначив, що ОСОБА_16 знайомий з ОСОБА_5 , а тому міг повідомити суду неправдиву інформацію.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується і іншими належними, допустимими та достовірними доказами по справі, а саме:

- заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.12.2022 року, згідно з якою 05.12.2022 року директор ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 в телефонній розмові повідомив йому про необхідність надання йому неправомірної вигоди в розмірі 10000 грн. за сприяння в продовженні його навчання, в інакшому випадку - подальше навчання ОСОБА_9 буде неможливим (а.п. 10, т. 1);

- копією квитанції від 13.12.2022 року, долученої до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 в ході проведення його допиту від 16.12.2022 року, згідно з якою 13.12.2022 року останнім на користь Класичного приватного університету було сплачено грошові кошти в розмірі 7500 грн., як оплату за навчання у вказаному навчальному закладі (а.п. 40, т. 1);

- копією договору про навчання № 18044 від 27.09.2022 року, долученого до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 в ході проведення його допиту від 20.01.2023 року, згідно з яким останнього зараховано на І курс Класичного приватного університету на заочну форму навчання, освітній ступінь «Бакалавр», спеціальність «Право» (а.п. 45-46, т. 1);

- заявою ОСОБА_9 , згідно з якою останній просить прийняти документи на вступ на навчання до Класичного приватного університету на заочну форму навчання, освітній ступінь «Бакалавр», спеціальність «Право» (а.п. 79, т. 1);

- заявою ОСОБА_9 про допущення його до участі в конкурсному доборі на заочну форму навчання, освітній ступінь «Бакалавр», спеціальність «Право», у Класичному приватному університеті (а.п. 78, т. 1);

- відомістю з оплати за навчання студентів Класичного приватного університету, відповідно до якої ОСОБА_9 на розрахунковий рахунок Класичного приватного університету було сплачено грошові кошти в розмірі 7500 грн. як оплату за навчання у вказаному навчальному закладі (а.п. 80, т. 1);

- копією рішення про створення ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 10.09.2013 року, відповідно до якого директором новоутвореного навчального закладу було призначено ОСОБА_5 (а.п. 83, т. 1);

- копією рішення про перейменування та внесення змін до Статуту ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 7 від 21.02.2017 року та наказом про перейменування Інституту № 16 від 20.03.2017 року, згідно з якими вказаний навчальний заклад було перейменовано на ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.п. 84-85, т. 1);

- відомістю про вартість навчання студентів-бакалаврів Класичного приватного університету, 2022-2023 навчальний рік (перший семестр), згідно з якою вартість навчання здобувачів освітнього ступеню «Бакалавр», спеціальність «Право», заочної форми навчання, становить 7500 грн. (а.п. 100, т. 1);

- протоколом огляду офіційного сайту вищого навчального закладу «Класичний приватний університет» від 20.01.2023 року, згідно з яким при відкритті розділу «Архів» було виявлено перелік рішень приймальної комісії 2022 року, серед яких в тому числі містилось рішення від 05.09.2022 року про зарахування ОСОБА_9 на навчання до «Класичного приватного університету» (а.п. 87-112, т. 2);

- протоколом огляду офіційного сайту вищого навчального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 20.01.2023 року, згідно з яким при відкритті розділу «Приймальна комісія» було виявлено перелік документів, серед яких містилось Положення про приймальну комісію ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також рішення від 26.07.2022 року про внесення ОСОБА_9 до категорії «Особи зі спеціальними умовами вступу» (а.п. 113-118, т. 2);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів «Класичного приватного університету» від 09.03.2023 року, з описом вилучених речей і документів до нього, під час проведення якого було виявлено та вилучено копії документів щодо взаємодії «Класичного приватного університету» та ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в тому числі копію наказу про склад відбіркової комісії КПУ на базі ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на 2022 рік; копію Положення про відбіркові комісії КПУ; рішення про створення ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; копію ліцензії ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; копію наказу від 29.11.2022 року КПУ про посилення фінансової дисципліни здобувачів вищої освіти; копію списку боржників станом на 09.03.2023 року; копію положення про предметну екзаменаційну комісію КПУ; копію наказу про затвердження складу приймальної комісії КПУ на 2022 рік; копію правил прийому до КПУ у 2022 році; копію статуту КПУ (а.п. 130-235, т. 2);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів «Класичного приватного університету» від 09.03.2023 року, з описом вилучених речей і документів до нього, під час проведення якого було виявлено та вилучено копії документів із реєстраційної справи КПУ (а.п. 248-250, т. 2);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 22.02.2023 року, з описом вилучених речей і документів до нього, під час проведення якого було виявлено та вилучено копії документів із реєстраційної справи ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.п. 263-264, т. 2);

- наказом № 333-с від 05.09.2023 року та витягом з вказаного наказу; довідкою КПУ від 20.01.2023 року, наданими КПУ у відповідь на запит відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Національної поліції ГУНП в Кіровоградській області, згідно з якими ОСОБА_9 з 05.09.2022 року було зараховано на перший курс заочної форми навчання в «Класичному приватному університеті» за спеціальністю «Право». Станом на 20.01.2023 року ОСОБА_9 сплачено в повному обсязі за перший семестр навчання у вказаному університеті (а.п. 7-8, т. 6);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_5 від 20.01.2023 року з відеозаписом та стенограмою до нього, з яких вбачається, що 12.12.2022 року, 14.12.2022 року та 19.01.2023 року ОСОБА_9 телефонував ОСОБА_5 , в ході розмови з яким вони домовлялись про зустрічі у вказані дні в приміщенні Інституту (а.п. 220-223, т. 5);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_9 від 20.01.2023 року з відеозаписом та стенограмою до нього, за результатами якої отримано відомості аналогічні вищенаведеним (а.п. 224-228, т. 5);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_5 від 14.12.2022 року, з відеозаписом та стенограмою до нього (а.п. 164-173, т. 5), з яких вбачається, що:

12.12.2023 року ОСОБА_9 прибув до приміщення ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де увійшовши до службового кабінету ОСОБА_5 , зустрівся з останнім. Починаючи спілкування ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_17 , чи буде він навчатись, на що отримав ствердну відповідь. Після цього ОСОБА_5 повідомив , що «сейчас ОСОБА_11 зайде, вона десять отдала в Запорожье, когда тебя не было» (ймовірно маючи на увазі ОСОБА_11 , яка є його заступником). На питання ОСОБА_9 «За що?» ОСОБА_5 відповів: «Когда ты поступал, что тебя не было, за тебя подставляли другого человека, я ж с тобой разговаривал. Десять учеба…». Далі ОСОБА_17 вказав, що він бажає сплатити спочатку за перший семестр навчання та попросив з цією метою надати йому розрахунковий рахунок університету», на що ОСОБА_5 відповів: «Это в бухгалтерии. Не, десять тысяч отдельно». При цьому далі між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відбулась розмова наступного змісту: ОСОБА_9 : «Ага, десятку я сегодня-завтра перекину, ну а это давайте…» ОСОБА_5 : «Не перекину! Куда перекину? Надо наличку». ОСОБА_9 «Не, я за учебу имею ввиду». ОСОБА_5 : «То в бухгалтерии возьмешь». ОСОБА_9 : «Там же вы еще говорили что-то за сессию». ОСОБА_5 : «Ну да, сейчас же сессия и праткика. Пять и две с половиной це так я тебе говорю. Це сессия.» ОСОБА_9 : «Пять и две с половиной?» ОСОБА_5 : «Пять и две с половиной тысячи практика». При цьому ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_9 може складати сесію і самостійно, на що той відповів, що він не має на це змоги, оскільки в будь-який час може поїхати, ймовірно, маючи на увазі виконання ним бойових завдань. На це ОСОБА_5 вказав, що «люди, які не ходять, оставляют деньги…». Далі між ними відбулась розмова щодо порядку здійснення оплати за навчання, на що ОСОБА_5 повідомив, що бухгалтер надасть ОСОБА_9 всі необхідні реквізити. В подальшому, після спілкування ОСОБА_9 з бухгалтером Інституту та іншими працівниками він повернувся до кабінету ОСОБА_5 , де останній знову повідомив ОСОБА_9 : «п`ять тисяч - сесія, дві з половиною тисячі - практика. І ми з тобою прощаємося до мая.» На запитання ОСОБА_9 , скільки він винен ОСОБА_5 «помимо учебы», ОСОБА_5 вказав: «Десять і сім з половиною…..Вообще-то це стояло п`ятсот доларів. Це учітуя, що ти прийшов, Вова тут працює. то тобі зробили за половину». Після цього ОСОБА_5 запитав: «Коли гроші?», на що ОСОБА_9 відповів, що сьогодні-завтра йому прийдуть «бойові», і тоді він одразу зможе розрахуватись, після чого запитав: «ЭТО надо на cчет перевести, а ТО вам налично занести?» ОСОБА_5 відповів: « Конечно , то наличка неучтьонна», крім того зазначив, що в разі переказу таких коштів на рахунок, йому доведеться сплатити з них податки, а також наголосив, що кошти необхідно занести до четверга, після чого ОСОБА_9 , залишив приміщення Інституту.

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_9 від 14.12.2022 року, з відеозаписом та стенограмою до нього, за результатами якої отримано відомості аналогічні вищенаведеним (а.п. 174-183, т. 5);

- протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 14.12.2022 року з фототаблицею до нього, згідно якого співробітником УСБУ в Кіровоградській області було отримано від фінансово-економічного управління СБУ грошові кошти в сумі 10000 гривень, а саме 20 купюр номіналом по 500 гривень кожна, для документування злочинної діяльності ОСОБА_5 , які були оглянуті, відзняті на копіювальному апараті і врученні ОСОБА_9 для передання ОСОБА_5 на вимогу останнього (а.п. 239-248, т. 5);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_9 від 14.12.2022 року, з відеозаписом та стенограмою до нього (а.п. 184-193, т. 5), з яких вбачається, що:

14.12.2022 року ОСОБА_9 прибув до приміщення ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де зустрівся з ОСОБА_5 . При цьому під час розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що його бачили біля будівлі УСБУ, вказавши, що «…нам сказали, що тебе прихватили на чомусь і ти зливаєш нас…», на що ОСОБА_9 заперечив вказане. В подальшому до їх розмови приєдналась ОСОБА_11 , в ході розмови з якою ОСОБА_5 вказав «Я не вірю, щоб ОСОБА_9 ( ОСОБА_9 ), міг здать» та запитав у ОСОБА_9 , чи точно ніхто про це не знає, на що той відповів, що про це знають лише вони вдвох. Крім того ОСОБА_9 повідомив, що вчора він перерахував кошти за навчання. Через деякий час ОСОБА_5 , вкзав: «Перечисляй за учобу і все. Потому шо ну як… Нинішнє время….» Разом з тим після цього ОСОБА_5 запросив ОСОБА_9 , пройти до окремого господарського приміщення, щоб показати йому матраци, які він має змогу передати на потреби Збройних сил України. Так, під час того, як ОСОБА_9 фотографував наявні матраци, ОСОБА_5 знову поцікавився в нього, чи не співпрацює він з працівниками СБУ. Отримавши відповідь про те, що ОСОБА_9 не співпрацює з ними, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 : «…Ти можеш тут остаться і от там ТЕ остав, я потом… Вийдеш. Під оцею…оставляй його», вказавши на місце під матрацами. На це ОСОБА_9 поклав щось у місце, визначене ОСОБА_5 , зазначивши: «Смотрите, ОСОБА_5….Куда ложить, что б вы потом не сказали, что я ничего…Чуєте, тут десятка». При цьому ОСОБА_5 поспіхом вийшов з приміщення сказавши, що він не бажає на це навіть дивитись. Після цього, перебуваючи на подвір`ї Інституту ОСОБА_9 , запитав у ОСОБА_5 , що йому робити з сесією. На це ОСОБА_5 запитав: «Ти ж оставив?», на що ОСОБА_9 вказав: «Там десятка, еще ж сем с половиной сессия?». Після цього їх розмова продовжилась у присутності інших невстановлених осіб, після чого ОСОБА_9 залишив територію Інституту.

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_5 від 14.12.2022 року, з відеозаписом та стенограмою до нього, за результатами якої отримано відомості аналогічні вищенаведеним (а.п. 194-203, т. 5);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_9 від 20.01.2023 року, з відеозаписом та стенограмою до нього (а.п. 205-212, т. 5), з яких вбачається, що:

19.01.2023 року ОСОБА_9 прибув до приміщення ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де зустрівся з ОСОБА_5 , який запросив його пройти до свого кабінету. Так, в ході розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що за другий семестр навчання йому необхідно сплатити 9495 грн., крім того вказав: «У нас так… сесія…плюс дві і п`ять практика. Ти будеш сам робить це все? Сесію сам будеш здавать?» На це ОСОБА_9 сказав, що не бажає здавати сесію самостійно. При цьому ОСОБА_5 повідомив останньому: «Сім з половиною сесія коли буде. Слідуюча сесія коли буде - п`ять (показав п`ять пальців лівою рукою), в кінці мая…Практики вже не буде. Потом слідуючий год сесія, і в декабрі опять сесія і практика». ОСОБА_9 перепитав: «На сеcсию вы же тогда говорили, что семь с половиной, правильно?» ОСОБА_5 відповів: «Ну, сесія і практика… Сім з половиной. Сейчас готов?», на що ОСОБА_9 повідомив, що готовий. Після цих слів ОСОБА_5 провів ОСОБА_9 до кабінету бухгалтерії, відчинив ключем двері та запросив ОСОБА_9 в середину приміщення. При цьому останній почав рахувати грошові кошти, зазначивши, що він має 7500 грн. На це ОСОБА_5 вказав на підвіконня, куди ОСОБА_9 і поклав вищезазначену суму грошових коштів. В подальшому вони залишили кабінет, ОСОБА_5 , зачинив його ключем та повідомив ОСОБА_9 , щоб той нічого не говорив по телефону. Після цього їх розмова була завершена.

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_5 від 20.01.2023 року, з відеозаписом та стенограмою до нього, за результатами якої отримано відомості аналогічні вищенаведеним (а.п. 213-219, т. 5);

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 20.01.2023 року, згідно з яким 12.12.2022 року ОСОБА_17 зустрівся з ОСОБА_5 в приміщенні ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_5 наголосив на необхідності надання йому коштів в розмірі 10000 грн. за зарахування ОСОБА_17 на навчання до КПУ, та 7500 грн. за здачу іспитів та практики під час сесії. В подальшому, 14.12.2022 року, ОСОБА_9 , знову прийшов до ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де на вимогу ОСОБА_5 , перебуваючи в окремому господарському приміщенні, залишив грошові кошти в сумі 10000 грн. в місці, на яке йому вказав ОСОБА_5 . Після цього, 10.01.2023 року на телефон ОСОБА_9 надійшов дзвінок від ОСОБА_5 з телефонного номера НОМЕР_1 . В ході розмови ОСОБА_5 повідомив йому про необхідність закриття другого питання. В подальшому, 19.01.2023 року ОСОБА_9 знову зустрівся з ОСОБА_5 в приміщенні ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де на вимогу ОСОБА_5 залишив на підвіконні кабінету бухгалтерії грошові кошти в розмірі 7500 грн. з метою успішної здачі сесії (а.п. 229-232, т. 5);

- протоколом обшуку від 19.01.2023 року з відеозаписом до нього, з яких вбачається, що 19.01.2023 року старший слідчий СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_21 , перебуваючи у приміщенні ПВНЗ «ІНФОРМАЦІЯ_2», ознайомив ОСОБА_5 зі змістом ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку у вказаному навчальному закладі. Після цього працівники поліції та УСБУ в Кіровоградській області пройшли до службового кабінету № 103, де знаходиться бухгалтерія Інституту. Так, бухгалтер Інституту відчинила зачинені на ключ вхідні двері кабінету, після чого всередині кабінету на підвіконні під коробкою було виявлено грошові кошти в сумі 7500 грн., а саме 15 купюр номіналом по 500 грн. Далі зазначені грошові кошти (ВХ 1410294, СБ 3401846, ЛВ 0477494, ВФ 4994906 , ВД 4438803, ХЄ 1842107, ХИ 4852722, ЦА 1341076 , ЗД 0074870, МБ 3480340, ЗГ 3542307, ФЗ 2651475, УД 4778806, ВЗ 8997454, ЗГ 4677059) були оглянуті слідчим та вилучені. В подальшому обшук було продовжено, зокрема у приміщенні бухгалтерії та службовому кабінеті ОСОБА_5 , де серед іншого було виявлено і вилучено документи, підтверджуючі зарахування, та проходження навчання у навчальному закладі ОСОБА_9 , у тому числі підтверджуючі документи про оплату останнім навчання (а.п. 57-70, т. 1);

- протоколом огляду предметів від 19.01.2023 року, під час якого було оглянуто, в тому числі: грошові кошти в сумі 7500 грн., купюрами номіналом 500 грн. кожна, в кількості 15 одиниць: ВХ 1410294, СБ 3401846, ЛВ 0477494, ВФ 4994906, ВД 4438803, ХЄ 1842107, ХИ 4852722, ЦА 1341076, ЗД 0074870, МБ 3480340, ЗГ 3542307, ФЗ 2651475, УД 4778806, ВЗ 8997454, ЗГ 4677059; та документи, підтверджуючі зарахування, проходження навчання у навчальному закладі ОСОБА_9 , у тому числі підтверджуючі документи про оплату навчання останнім, які були виявлені та вилучені 19.01.2023 року під час проведення обшуку в приміщенні ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 (а.п. 130-132, т. 1);

- висновком судової технічної експертизи документів від 02.02.2023 року № СЕ-19/112-23/1043-ДД, згідно з якою грошові банкноти НБУ в кількості 15 одиниць, номіналом 500 грн. кожна, які були виявлені та вилучені 19.01.2023 року в ході проведення обшуку в ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідають аналогічним банкнотам, які знаходяться в офіційному обігу на території України(а.п. 5-15, т. 5).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому суд зауважує, що в ході судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що на початку 2023 року він не брав участі у проведенні будь-яких негласних слідчих (розшукових) дій, в тому числі і не був присутнім в ході проведення огляду особи та вручення грошових коштів. Водночас, оглянувши протокол проведення огляду особи та вручення грошових коштів від 19.01.2023 року, вказав, що на ньому дійсно наявні його підписи. Так, в одну із п`ятниць 2023 року, точну дату він пригадати не в змозі, близько 08-00 години, перебуваючи поблизу магазину одягу, який розташований біля Автовокзалу в місті Кропивницькому, він зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_22 , прізвище якого йому не відоме. При цьому він помітив, що ОСОБА_22 тримав у руках папку з великою кількістю документів. В ході їх спілкування ОСОБА_22 попросив допомогти йому «по роботі», а саме поставити власні підписи на документах, які знаходились при ньому, на що він погодився. Де саме працював ОСОБА_22 він не цікавився. Далі ОСОБА_22 надав йому аркуші паперу, на яких він поставив власний підпис, після чого поїхав у власних справах. Які саме документи він підписував, йому було не відомо, оскільки він бачив лише ту частину аркуша, де необхідно було поставити підписи. Додав, що до приміщення УСБУ в Кіровоградській області як понятого його не запрошували, будь-яких осіб в його присутності не оглядали, грошові кошти не вручали. Особа ОСОБА_9 йому не відома, раніше він його ніколи не бачив. Водночас вказав, що ОСОБА_5 народився в тому ж селі, де і він, а тому вони знають один одного протягом тривалого часу, проте між собою не спілкуються.

Так, суд має обґрунтовані сумніви у достовірності такого доказу, як протокол огляду особи та вручення грошових коштів від 19.01.2023 року, з огляду на наведені показання ОСОБА_16 про те, що, незважаючи на підписання ним вказаного протоколу, він не був свідком проведення огляду ОСОБА_9 та вручення йому грошових коштів, як понятий працівниками СБУ не запрошувався. У зв`язку з цим суд не посилається на зазначений доказ, як на такий, що підтверджує винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Водночас вказані обставини, на переконання суду, не впливають та жодним чином не спростовують факт заволодіння ОСОБА_5 майном ОСОБА_9 шляхом його обману. Більше того, визнання зазначеного доказу таким, що не береться до уваги судом внаслідок обґрунтованих сумнівів у достовірності зафіксованих у ньому відомостей, не спростовує інших доказів, які визнані судом належними, допустимими та достовірними.

Крім того, судом в ході судового розгляду допитано в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Так, свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона перебуває на посаді заступника директора з навчально-наукової роботи ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». При цьому директором Інституту є ОСОБА_5 . Вказала, що до її основних обов`язків входить, в тому числі, організація освітнього процесу у вказаному Інституті. Зазначила, що засновником Інституту є Класичний приватний університет, водночас Інститут є самостійним у своїй господарській діяльності. При цьому рішенням ректора Класичного приватного університету ОСОБА_25 на базі ІНФОРМАЦІЯ_2 було утворено відбіркову комісію Класичного приватного університету. Так, до повноважень відбіркової комісії входить проведення профорієнтаційної роботи, консультування щодо умов вступу до КПУ, формування особових справ та направлення документів осіб, які виявили бажання навчатися в КПУ, до вказаного університету. Головою відбіркової комісії є ОСОБА_6 , а її членами - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Натомість ОСОБА_5 не має жодного відношення до відбіркової комісії. Після передання справ до КПУ робота відбіркової комісії закінчується. До приймання іспитів викладачі Інституту не залучаються. Крім того, вказала, що в листопаді 2022 року до неї звернувся ОСОБА_12 , який працює електриком в Кропивницькому Інституті державного та муніципального управління. Так, в ході спілкування ОСОБА_12 повідомив їй, що його зять - ОСОБА_9 є студентом КПУ, разом з тим він є військовослужбовцем, а тому не має змоги наразі сплатити за навчання. У зв`язку з цим ОСОБА_12 попросив її заплатити власні кошти за ОСОБА_9 , на що вона погодилась. В подальшому, наприкінці листопада 2022 року вона була у власних справах у місті Запоріжжі, де розташований КПУ, у зв`язку з чим мала змогу внести кошти за ОСОБА_9 . Так, вона увійшла до приміщення бухгалтерії КПУ, де залишила конверт з грошовими коштами в розмірі 10000 грн. касиру ОСОБА_26 . В цей час у приміщенні КПУ було відсутнє електропостачання, а також по місту Запоріжжя була оголошена повітряна тривога. На питання касира, що їй робити з цими коштами, вона повідомила, що вказані кошти призначені для оплати за навчання студента ОСОБА_9 . Однак, ОСОБА_26 відповіла, що не буде залишати вказані кошти в себе, а тому вона попросила її передати кошти ОСОБА_23 , яка теж працює в КПУ. Через деякий час ОСОБА_23 зателефонувала на її мобільний телефон та запитала, що вона має робити з залишеними нею коштами. Так, вона пояснила, що в разі, якщо студент ОСОБА_9 з`явиться в наказі на відрахування, зазначену суму необхідно буде внести в рахунок оплати за його навчання. До цього моменту ОСОБА_23 мала залишити кошти у сейфі. Крім того, зазначила, що оплата за навчання в КПУ здійснюється двома способами: або на розрахунковий рахунок КПУ, або ж, в разі увімкнення повітряних тривог, відключення світла, тощо, студенти можуть залишити кошти готівкою, про що вони отримують відповідні квитанції. У таких виняткових випадках студенти КПУ можуть залишити грошові кошти в Кропивницькому Інституті, після чого бухгалтер відвозить їх в банк та вносить в рахунок оплати студента КПУ за його навчання у вказаному закладі. Щодо плати за вступ, зазначила, що він здійснюється на безоплатній основі відповідно до рейтингових списків вступників. Додала, що ОСОБА_9 мав сплатити за навчання протягом 10 днів з дня зарахування. Крім того, КПУ двічі на рік до початку сесії направляє списки боржників до Інституту з метою недопущення фінансової заборгованості. Зокрема, до Інституту надходить наказ про усунення заборгованості, до якого в якості додатків надсилаються списки боржників. Так, наказ, в якому ОСОБА_9 значився серед боржників, вона побачила лише в грудні. Вона особисто наголошувала ОСОБА_9 на необхідності сплати з навчання, на що він відповів їй, що сплатить кошти сьогодні-завтра. Конкретну суму вона йому не повідомляла. Будь-які кошти від ОСОБА_12 та ОСОБА_9 не отримувала. Самому ОСОБА_9 про те, що залишила за нього кошти в КПУ, вона не повідомила. В подальшому, вона побачила, що серед студентів, які значились в наказі на відрахування з КПУ, ОСОБА_9 не було. Як їй стало відомо, він сплатив за навчання на розрахунковий рахунок університету. Перед Новим Роком вона знову була в Запоріжжі, де ОСОБА_23 , повернула залишені нею кошти в сумі 10000 грн. Повідомила, що в грудні 2022 року вона бачила, що ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні Інституту, розмовляв з ОСОБА_5 , однак зміст їх розмови їй невідомий. Спілкуватися зі ОСОБА_9 в неї бажання не було. Щодо обставин проведення в приміщенні Інституту обшуку, вказала, що 19.01.2023 року всі працівники Інституту перебували в храмі, який розташований на території Інституту. В цей час до приміщення храму увійшли працівники Служби безпеки України та повідомили про проведення обшуку. Так, працівники СБУ увійшли до кабінету № 103 - бухгалтерії, де на підвіконні під коробкою знайшли грошові кошти, походження яких їй невідоме. Чи були відчинені вхідні двері кабінету бухгалтерії до початку проведення обшуку та хто має ключі від них, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він працює електриком в ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В один із днів 2022 року, точної дати не пам`ятає, він звернувся до заступника директора з навчально-наукової роботи - ОСОБА_11 з проханням погасити заборгованість щодо оплати за навчання студента ОСОБА_9 , який є його зятем. На це ОСОБА_11 погодилась, пообіцявши сплатити за навчання ОСОБА_9 з власних коштів. Побачивши на стенді в приміщенні Інституту вартість навчання на різних напрямках, та достовірно не знаючи, на якому саме навчається ОСОБА_9 , він обрав найбільшу суму - 10000 грн., про необхідність сплати якої і повідомив ОСОБА_11 . Пізніше йому стало відомо, що вона сплатила вказані кошти за ОСОБА_9 . При цьому додав, що сам ОСОБА_9 є військовослужбовцем і на той час протягом тривалого часу не виходив на зв`язок, а тому про таку домовленість його та ОСОБА_11 йому було не відомо. Вказані дії вчинялися ним з метою недопущення відрахування ОСОБА_9 . Допомогти зятю - було суто його, як тестя, рішенням. При цьому, він розраховував, що ОСОБА_9 в подальшому поверне кошти ОСОБА_11 . В подальшому, наприкінці грудня 2022 року ОСОБА_9 вийшов на зв`язок, після чого він повідомив йому про необхідність сплати за навчання, водночас про те, що ОСОБА_11 внесла за нього власні кошти, він ОСОБА_9 не повідомив. Чи сплачував ОСОБА_9 за навчання пізніше та чи повертав він ОСОБА_11 кошти, йому не відомо. Крім того, додав, що про заборгованість ОСОБА_9 він дізнався або від бухгалтера, або від ОСОБА_5 , точно пригадати не в змозі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що до 2022 року вона працювала головним бухгалтером Класичного приватного університету, після чого стала обіймати посаду доцента кафедри фінансового обліку і оподаткування вказаного університету. Водночас, з початком війни в КПУ лишилось лише три бухгалтери, а тому вона, будучи викладачем, продовжувала допомагати бухгалтерії на рівні консультацій. У зв`язку із займаною нею посадою вона знайома з ОСОБА_5 , який є ректором « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». При цьому особа ОСОБА_9 їй стала відома лише через відкриття даного кримінального провадження. З приводу його вступу на навчання до КПУ їй нічого не відомо. Водночас, ОСОБА_9 станом на 01.12.2022 року був у переліку боржників за перший семестр навчання в КПУ. Ця інформація стала відома їй від ОСОБА_11 , яка є заступником ОСОБА_5 . Додала, що оплата за навчання здійснюється протягом п`яти днів з початку семестру. При цьому список боржників формується кафедрами в кінці кожного семестру, доступу до переліку боржників вона не має. Так, наприкінці листопада - на початку грудня 2022 року, коли в КПУ було відсутнє енергопостачання, до її кабінету увійшла касир - ОСОБА_24 , та передала їй конверт з грошовими коштами в сумі 10000 гривень, які їй залишила ОСОБА_11 , зазначивши, що в разі появи ОСОБА_9 у списках на відрахування через заборгованість, ці кошти необхідно внести як оплату за навчання і погашення боргу ОСОБА_9 . До появи вказаного студента в списках на відрахування кошти мали залишатись в її сейфі. Зазначила, що кошти у такий спосіб їй залишали вперше. Разом з тим, 13.12.2022 року ОСОБА_9 сплатив кошти за навчання на розрахунковий рахунок університету, а тому не потрапив у списки на відрахування. Саме тому залишені ОСОБА_11 кошти в сумі 10000 гривень, вона на рахунок університету не сплачувала.

Свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що восени 2022 року вона перебувала на посаді бухгалтера-касира Класичного приватного університету, який розташований у місті Запоріжжі. У зв`язку з цим їй відома особа директора ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , з яким вона іноді бачилась у приміщенні бухгалтерії КПУ. Крім того, їй відома і особа ОСОБА_11 , яка також є працівником вказаного Інституту, оскільки вони іноді спілкуються з приводу бухгалтерських документів. Водночас, яку саме посаду займає ОСОБА_11 , їй не відомо. Так, наприкінці осені - на початку зими 2022 року ОСОБА_11 приїжджала до КПУ, де перебуваючи у приміщенні бухгалтерії університету, надала їй грошові кошти в розмірі 10 000 грн., які попросила оприбуткувати в касу за одного із студентів, прізвище якого не назвала. Разом з тим, в цей час у місті Запоріжжі була оголошена повітряна тривога, а також було відсутнє електропостачання, а тому каса, до якої потрібно було внести кошти, не працювала. Саме тому вона відповіла ОСОБА_11 , що згідно з касовою дисципліною не може лишити кошти собі. На це ОСОБА_11 попросила її передати такі кошти ОСОБА_23 , яка також працювала в КПУ, на що вона погодилась. При цьому ОСОБА_11 сказала, що зателефонує останній та розповість, що саме необхідно робити з залишеними грошовими коштами. В подальшому, після обіду, коли ОСОБА_23 з`явилась на робочому місці, вона віддала їй кошти в розмірі 10 000 грн. та повідомила, що їх залишила ОСОБА_11 , яка пізніше має в телефонному режимі розповісти, для чого вони призначені. Про що в подальшому спілкувались ОСОБА_23 та ОСОБА_11 , їй не відомо. В подальшому такі грошові кошти в касу нею не оприбутковувались, їх подальша доля їй не відома. Додала, що такий випадок стався з нею вперше. Крім того зазначила, що якби в КПУ було наявне електропостачання, то кошти на прохання ОСОБА_11 були б одразу оприбутковані до каси, після чого вона віддала б останній чек про оплату.

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 про те, що грошові кошти у сумі 10000 грн. є офіційною платою за навчання в КПУ та були сплачені за навчання ОСОБА_9 . ОСОБА_11 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 і наголошував останньому про необхідність повернення таких коштів, а також до показань обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що залишені ОСОБА_9 14.12.2022 року грошові кошти були призначені для допомоги ЗСУ, а кошти, залишені ним 19.01.2023 року, призначались для оплати за навчання, з огляду на наступне.

Так, наведені показанняспростовується протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_5 від 14.12.2022 року, з відеозаписами та стенограмами до них, а також показаннями ОСОБА_9 , наданими останнім в судовому засіданні, з яких вбачається, що 12.12.2022 року ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , про необхідність сплати за навчання, а також, крім цього, надання йому 10000 грн. готівкою. Так на запитання ОСОБА_9 , скільки він винен ОСОБА_5 «помимо учебы», ОСОБА_5 вказав: «Десять і сім з половиною...», вочевидь маючи на увазі 10000 грн. - за сприяння у вступі та 7500 грн. - за складання сесії. Більше того, в подальшому ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_9 : «Коли гроші?» та у відповідь на питання ОСОБА_9 про те, яким чином необхідно перерахувати такі кошти, повідомив, що гроші необхідні саме готівкою, оскільки «то налічка неучтьонна». При цьому, в ході зустрічі 14.12.2022 року ОСОБА_5 запросив ОСОБА_9 пройти у відокремлене господарське приміщення, де зберігались матраци, належні Інституту. Водночас, суд звертає увагу на те, що відеозаписом чітко зафіксовано надання ОСОБА_5 вказівки ОСОБА_9 залишити грошові кошти у місці між матрацами - «…Ти можеш тут остаться і от там ТЕ остав, я потом… Вийдеш. Під оцею…оставляй його». Більше того, на прохання ОСОБА_9 подивитись та переконатись, що він дійсно залишив кошти в розмірі 10000 грн., ОСОБА_5 вказав, що не бажає навіть на це дивитися та поспіхом вийшов з приміщення. При цьому суд зазначає, що наведена поведінка ОСОБА_5 носить характер приховування та не узгоджується з показаннями останнього щодо правомірності його дій. Більше того, в ході спілкування зі ОСОБА_9 . ОСОБА_5 неодноразово запитував у нього, чи не співпрацює той з працівниками УСБУ, цікавився, чому останнього помічали біля будівлі УСБУ та був занепокоєний тим, що його дії можуть бути викриті працівниками правоохоронних органів. При цьому в подальшому, перебуваючи на подвір`ї Інституту, ОСОБА_5 поцікавився у ОСОБА_9 , чи залишив він «щось», вочевидь маючи на увазі грошові кошти в розмірі 10000 грн., на що ОСОБА_9 відповів, що він залишив кошти в розмірі 10000 грн. у відведеному місці.

Аналогічно, спростовуються і показання ОСОБА_5 про те, що він не отримував від ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 7500 грн. Так, з протоколів про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_5 від 20.01.2023 року, з відеозаписами та стенограмами до них, вбачається, що в ході спілкування зі ОСОБА_9 . ОСОБА_5 говорить про вартість складання іспитів та практики, які коштують 5000 грн. та 2500 грн. відповідно. Більше того, ведучи вказану розмову, ОСОБА_5 запитує: Сейчас готов?», вочевидь запитуючи, чи готовий ОСОБА_9 надати йому кошти прямо зараз, після чого, отримавши ствердну відповідь останнього, проводить його до кабінету бухгалтерії, від якого має при собі ключі, та вказує на місце на підвіконні, куди ОСОБА_9 і поклав грошові кошти в сумі 7500 грн., які в подальшому були виявлені та вилучені працівниками поліції. При цьому, суд в черговий раз звертає увагу на те, що поведінка ОСОБА_5 в ході вказаної зустрічі носила характер приховування. Так, говорячи про розмір плати за складання іспитів, ОСОБА_5 демонструє 5 пальців лівої руки, повідомляючи у вказаний спосіб вартість ОСОБА_9 . В подальшому, після залишення останнім коштів на підвіконні, ОСОБА_5 наголошує ОСОБА_9 на тому, щоб той нічого не говорив по телефону, вочевидь побоюючись власного викриття.

Крім того, за твердженням сторони захисту та свідка ОСОБА_13 , перед початком проведення обшуку у приміщенні Інституту двері кабінету бухгалтерії були відчиненими, а тому виявлені кошти у сумі 7500 грн. на підвіконні міг залишити будь-хто незалежно від волі ОСОБА_5 . Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до вищезгаданого відеозапису після залишення у приміщенні бухгалтерії грошових коштів ОСОБА_9 , двері до кабінету були зачинені ОСОБА_5 . В подальшому згідно з відеозаписом, яким зафіксовано хід проведення обшуку, слідчим було запрошено бухгалтера - ОСОБА_13 , яка, підійшовши до дверей кабінету, відчинила їх власним ключем, що свідчить про те, що вказані двері, всупереч твердженню сторони захисту, до проведення обшуку були зачинені, а тому суд виключає можливість залишення коштів у розмірі 7500 грн. будь-якою особою поза волею на те ОСОБА_5 . Більш того, матеріалами негласної слідчої (розшукової) дії зафіксовано, що саме ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_5 , поклав вищевказані гроші на підвіконня кабінету бухгалтерії, що виключає можливість їх вкладення сторонніми особами у спосіб, незалежний від волі ОСОБА_5 .

Суд не приймає до уваги твердження захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про недопустимість та неналежність ряду процесуальних документів у вказаному кримінальному провадженні, оскільки, на переконання суду, вказані докази стосуються предмета доказування у вказаному кримінальному провадженні та отримувалися органом досудового розслідування у встановленому законодавством порядку, а також за відсутності порушень прав обвинуваченого.

Крім того, захисником стверджується, що ОСОБА_9 неодноразово брав участь у проведенні слідчих дій як понятий, свідок, викривач, що може свідчити про провокацію правоохоронних органів відносно ОСОБА_5 . На підтвердження вказаного, наведено приклад його участі в ході проведення слідчих дій у справі № 391/729/15-к. При цьому суд зауважує, що одиничний випадок участі ОСОБА_9 , як понятого, в ході проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, жодним чином не може бути обставиною, що доводила б факт провокування ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення. Відомості ж про участь ОСОБА_9 як викривача, свідка, понятого в інших кримінальних провадженнях в розпорядженні суду відсутні та захисником не надані.

Більше того, твердження захисника щодо провокації правоохоронних органів відносно ОСОБА_5 є вочевидь таким, що суперечить позиції обвинуваченого, який повідомив, що взагалі не отримував будь-які кошти за вступ ОСОБА_9 до КПУ.

Суд зазначає, що такі суперечності вказують на явну необґрунтованість доводів захисту щодо провокації злочину.

Так у справі «Берлізев проти України», відхиляючи скаргу заявника як явно необґрунтовану ЄСПЛ зазначив, що «вважає непослідовними посилання заявника, який заперечував, що він вчинив злочин і одночасно скаржився на те, що він був втягнутий у цей злочин. Захист проти провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає, що діяння, у вчиненні якого його звинувачують, було вчинено, але стверджує, що це відбулось внаслідок незаконного підбурювання зі сторони поліції. Однак, як вбачається з пояснень заявника, він повністю заперечував свою причетність до злочинної діяльності, що на думку суду, позбавляло його можливості висувати доводи щодо агента - провокатора».

З огляду на викладене, суд не має сумнівів у винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Водночас суд вважає неправильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України за такою ознакою як заволодіння чужим майном «шляхом зловживання довірою», оскільки з обставин, встановлених судом, вбачається, що заволодіння ОСОБА_5 грошовими коштами відбулось виключно завдяки введенню ОСОБА_9 в оману щодо необхідності надання ним таких коштів, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у :

- закінченому замаху на підбурювання до надання неправомірної вигоди службовим особам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми за вчинення зазначеними службовими особами дій з використанням наданих їм повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду;

- закінченому замаху на підбурювання до надання неправомірної вигоди службовим особам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми за вчинення зазначеними службовими особами дій з використанням наданих їм повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, вчиненому повторно, за наступних обставин (відтворюється дослівно мовою оригіналу).

« ОСОБА_9 , влітку 2022 року для консультації із вступу до навчального закладу звернувся до ОСОБА_5 .

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на підбурення ОСОБА_9 до надання неправомірної вигоди службовим особам КПУ, якими буде розглядатись питання про його зарахування до вказаного навчального закладу, як способу подальшого заволодіння його грошовими коштами.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 у ході зустрічі у червні 2022 року (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) у приміщенні Інституту, за адресою: АДРЕСА_2 , запевнив ОСОБА_9 , що варіантів із його зарахування на навчання до КПУ без надання неправомірної вигоди, немає. За вказане ОСОБА_9 має передати грошові кошти ОСОБА_5 , які останній надасть службовим особам КПУ, які вирішують питання зі вступу.

З цією метою ОСОБА_5 , будучи безпосереднім керівником працівників, які Засновником Інституту були затверджені та включені до складу відбіркової комісії КПУ, запевнив ОСОБА_9 про можливість вирішення питання про його зарахування на навчання до згаданого навчального закладу.

Так, під час подання ОСОБА_9 документів про вступ до КПУ, ОСОБА_5 супроводжував останнього з приводу організації оформлення та подання необхідних документів для успішного вступу, надаючи своїм підлеглим вказівки сприяння ОСОБА_9 .

26.07.2022 року ОСОБА_5 під приводом сприяння ОСОБА_9 у вступі до КПУ, діючи в інтересах останнього, організував прийняття та видачу рішення приймальної комісії Інституту «Про реєстрацію вступників, які мають спеціальні умови вступу (пільги)», за яким було прийнято рішення про внесення ОСОБА_9 до категорії «Особи зі спеціальними умовами». Таким чином ОСОБА_5 створив у ОСОБА_9 уявлення, що він дійсно може вирішувати питання щодо вступу та подальшого безперешкодного навчання у навчальному закладі.

В подальшому, відповідно до акту-передачі особових справ абітурієнтів до КПУ з Інституту від 03.08.2022 року № 1 документи ОСОБА_9 , а саме: заява, фото (4 шт.), копія паспорту, копія ІН, копія військового квитка, копія посвідчення УБД, копія довідки про мобілізацію, копія атестату та додатка, заява про відсутність оригіналів, передання до КПУ. Відповідно до рішення приймальної комісії «Протокол № 5» від 02.09.2022 року рекомендовано до зарахування на навчання на І курс освітнього ступеня « Бакалавр » на заочну форму навчання ОСОБА_9 .

Відповідно до рішення приймальної комісії «Протокол № 6» від 05.09.2022 року зараховано на навчання на І курс освітнього ступеня « Бакалавр » в 2022 році вступників, які виконали вимоги до зарахування на І курс освітнього ступеня « Бакалавр » на заочну форму навчання ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою створення у ОСОБА_9 бажання та рішучості надати неправомірну вигоду службовим особам КПУ, використовуючи свій авторитет як директора Інституту 05.12.2022 року зателефонував на особистий номер телефону ОСОБА_9 та користуючись необізнаністю останнього з процедурою та порядком зарахування та подальшого навчання, шляхом усного умовляння та погрозами спонукав його до необхідності надання неправомірної вигоди службовим особам КПУ в сумі 10000 грн. за вчинення вказаними особами на його користь дій, щодо зарахування його на навчання до КПУ.

Так, в ході вказаної розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 не з`являється на заняття, то його можуть відрахувати. Крім того, під час розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 про необхідність сплати ним 20000 грн., з яких 10000 грн. це офіційний платіж за послуги з навчання, а інші 10000 грн. це неправомірна вигода службовим особам КПУ за вирішення питання про вступ на навчання, інакше, як повідомив ОСОБА_5 , ОСОБА_9 можуть відрахувати із навчального закладу.

З огляду на сформоване у ОСОБА_9 уявлення, що лише за умови надання ним неправомірної вигоди службовим особам КПУ він був зарахований на навчання та у разі ненадання неправомірної вигоди його відрахують із навчального закладу, маючи довіру до ОСОБА_5 як директора Інституту, вимушено погодився на умовляння та погрози ОСОБА_5 .

Після цього, 14.12.2022 року ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_5 близько 14-00 години прибув до Інституту за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, спрямований на підбурювання ОСОБА_9 до надання неправомірної вигоди службовій особі юридичної особи приватного права, продовжуючи свої злочинні дії з метою підтримання у ОСОБА_9 рішучості та бажання до надання неправомірної вигоди, продовжив усно умовляти та переконувати його в необхідності надати неправомірну вигоду та в черговий раз повідомив про необхідність надання ОСОБА_9 неправомірної вигоди в сумі 10000 грн. за успішне вирішення питання про вступ на навчання. Після цього, ОСОБА_5 дав вказівку ОСОБА_9 пройти з ним в окреме приміщення - господарське приміщення Інституту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у якому вказав ОСОБА_9 місце між матрацами, де необхідно залишити грошові кошти в сумі 10000 грн., які в подальшому будуть передані службовим особам КПУ. Після чого, ОСОБА_9 ,, розуміючи, що надає грошові кошти службовим особам КПУ, залишив грошові кошти під матрацом у місці, визначеному ОСОБА_5 . Однак, в подальшому вказані грошові кошти ОСОБА_5 службовим особам КПУ не передав, оскільки 19.01.20223 року був викритий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на підбурювання ОСОБА_9 до надання неправомірної вигоди службовим особам юридичної особи приватного права - членам відбіркової комісії КПУ, у т.ч. створеної на базі Інституту, у сумі 10000 грн. за вирішення питання про зарахування ОСОБА_9 на навчання до КПУ.

Крім того, до робочого навчального плану затвердженого Ректором КПУ ОСОБА_25 , на навчальний рік 2022-2023, заочна форма навчання 1 курсу, 1 семестру, визначено ряд дисциплін, які винесено на екзаменаційну сесію та складено розклад занять зі складання екзаменів та заліків в період з 10.12.2022 до 24.12.2022 та затверджено склад екзаменаційної комісії до якої увійшли викладачі КПУ, а саме: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 .

Даний склад екзаменаційної комісії був уповноважений на оцінку знань від студентів Університету, у тому числі й ОСОБА_9 з винесених на заліково-екзаменаційну сесію дисциплін, за результатами якої екзаменатор приймає об`єктивне рішення про рівень набутих студентом знань та вмінь та виставляє відповідну оцінку студенту.

Одночасно, згідно ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, члени заліково-екзаменаційної комісії КПУ, були особами, які наділені організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, у зв`язку з чим, відповідно до частини 3 статті 18 мали статус службових осіб.

Відповідно до рішення приймальної комісії «Протокол № 6» від 05.09.2022 року зараховано на навчання на І курс освітнього ступеня « Бакалавр » в 2022 році вступників, які виконали вимоги до зарахування на І курс освітнього ступеня « Бакалавр » на заочну форму навчання ОСОБА_9 ..

Згідно індивідуальної відомості підсумкового семестрового контролю №22/23з.140, ОСОБА_9 був допущений до складання заліково-екзаменаційної сесії за перший семестр 2022/2023 н.р. з наступним зарахуванням на другий курс з терміном складання до 24.12.2022 року.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, маючи на меті повторно підбурити ОСОБА_9 до надання неправомірної вигоди для службових осіб заліково-екзаменаційної комісії КПУ, використовуючи своє службове становище, став на шлях протиправних дій у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

При цьому, ОСОБА_5 , будучи директором Інституту, запевнив ОСОБА_9 про можливість вирішення питання про успішну здачу заліково-екзаменаційної сесії в КПУ.

ОСОБА_5 продовжив свою протиправну діяльність у відношенні ОСОБА_9 та повторно вчинив дії з підбурення останнього до надання неправомірної вигоди за вирішення питання про успішне складання заліків та іспитів під час чергової сесії в КПУ, при цьому зазначивши, що він знає членів екзаменаційної комісії КПУ, на що ОСОБА_9 вимушений був погодитись.

Так, в подальшому ОСОБА_5 , засвідчивши перед ОСОБА_9 можливість вирішувати питання зі службовими особами КПУ, у тому числі викладачами, які уповноважені Ректором КПУ на прийняття заліків та іспитів під час сесії у ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою створення у ОСОБА_9 , бажання та рішучості надати неправомірну вигоду службовим особам КПУ, використовуючи свій авторитет як директора інституту ОСОБА_5 . 10.01.2023 зателефонував ОСОБА_9 на його мобільний телефон та повідомив, що останній має «закрити друге питання», тобто надати ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 7500 грн. за вирішення питання зі службовими особами Класичного приватного університету щодо успішного складання заліків та іспитів під час чергової сесії ОСОБА_9 .

19.01.2023 ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_5 , близько 12.00 години прибув до Інституту, за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , бажаючи повторно довести до кінця свій злочинний умисел, спрямований на підбурювання ОСОБА_9 до надання неправомірної вигоди службовим особам, юридичної особи приватного права, та користуючись необізнаністю останнього з процедурою та порядком складання сесії, шляхом усного умовляння спонукав його до необхідності надання неправомірної вигоди службовим особам КПУ та в черговий раз повідомив про необхідність надання ОСОБА_9 неправовірної вигоди службовим особам КПУ в сумі 7 500 гривень за вирішення питання щодо успішного складання заліків та іспитів під час чергової сесії.

Далі, ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_9 пройти з ним в окреме приміщення - приміщення бухгалтерії Інституту, яке розташоване на І поверсі, кабінет під номером 103, в якому знову повідомив останньому про необхідність передати йому, шляхом залишення в цьому приміщенні, грошові кошти в сумі 7500 грн. в якості неправомірної вигоди, які в подальшому будуть передані членам заліково-екзаменаційної комісії КПУ. ОСОБА_9 у такий спосіб за вказівкою ОСОБА_5 у присутності останнього надав неправомірну вигоду у сумі 7500 грн., які залишив у приміщенні бухгалтерії Інституту на підвіконні під картонною коробкою, яке розташоване на І поверсі, кабінет під номером 103.

Однак, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від ОСОБА_5 , оскільки після одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, у сумі 7500 грн. за вирішення питання щодо успішного складання заліків та іспитів під час чергової сесії в КПУ ОСОБА_5 , було викрито та затримано в порядку ст. 208 КПК України працівниками правоохоронного органу. Разом з цим, в ході проведення обшуку на місці вчинення кримінального правопорушення, де здійснювалась передача грошових коштів, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні бухгалтерії Інституту, розташованого на І поверсі, кабінет під номером 103, на підвіконні під картонною коробкою, виявлено та вилучено неправомірну вигоду в сумі 7500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , повторно вчинив закінчений замах на підбурювання до надання ОСОБА_9 неправомірної вигоди, у сумі 7500 грн. службовим особам юридичної особи приватного права - членам екзаменаційної комісії КПУ, за вирішення питання щодо успішного складання ОСОБА_9 заліків та іспитів під час чергової сесії в КПУ».

Отже, стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-3, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 368-3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 368-3, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 368-3 КК України не визнав та пояснив суду, що не підбурював ОСОБА_9 до надання неправомірної вигоди службовим особам КПУ, оскільки взагалі не повідомляв ОСОБА_9 про необхідність надання грошових коштів, окрім тих, що мають бути сплачені ним за навчання. При цьому повідомив обставини, аналогічні тим, що викладені в показаннях, наведених вище.

Стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 368-3, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 368-3 КК України, надані суду для дослідження в порядку, передбаченому ст.ст. 357-358 КПК України, носії інформації, письмові та речові докази, аналогічні доказам, наданим на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, які детально описані судом вище.

Оцінивши надані сторонами судового провадження докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає виправданню за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 368-3, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 368-3 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних кримінальних правопорушень.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» № 5 від 26.04.2002 року (п. 9), дії службової особи, яка, одержуючи гроші чи матеріальні цінності начебто для передачі іншій службовій особі як хабар, мала намір не передавати їх, а привласнити, належить кваліфікувати не за ст. 368 КК, а за відповідними частинами статей 190 і 364 КК як шахрайство та зловживання владою чи службовим становищем, а за наявності до того підстав - і за відповідними частинами статей 27, 15 та 369 КК як підбурювання до замаху на давання хабара.

Водночас, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду в постанові від 13.11.2019 року по справі № 727/5252/15-к, провадження № 51-864км18, дійшла до висновків про те, що в разі, якщо винний отримує від іншої особи гроші чи інші цінності нібито для передачі службовій особі як хабар (неправомірна вигода), маючи намір не передавати їх, а привласнити, вчинене належить розцінювати як шахрайство і кваліфікувати за відповідною частиною ст. 190 КК України. Однак якщо при цьому винний сам схилив хабародавця до передачі йому цінностей, його дії належить також кваліфікувати як підбурювання до закінченого замаху на дачу неправомірної вигоди (хабара), тобто ще за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 і відповідною частиною ст. 369 КК України.

Згідно правової позиції Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України, викладеної у постанові від 07.02.2013 року у справі № 5-27кс12, при кримінально-правовій оцінці діянь, які одночасно посягають і на власність і на належний порядок здійснення службової діяльності, слід виходити передусім із головного об`єкта конкретного посягання, визначившись із метою, мотивом злочинного діяння, спрямуванням основних зусиль винного та врахувавши законодавчо встановлені ознаки відповідних злочинів.

Так, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 27 КК України, підбурювачем є особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином схилила іншого співучасника до вчинення кримінального правопорушення.

Підбурювання - це завжди активні дії, які впливають на інших співучасників і за допомогою яких підбурювач породжує у них рішучість і бажання вчинити кримінальне правопорушення. Важливо, що підбурювач породжує у інших співучасників умисел на вчинення конкретного кримінального правопорушення. Причому підбурюванню притаманне те, що ці дії не пригнічують волю підбурюваного (при погрозах насильством чи фізичному насильстві) і не фальсифікують її (при спонуканні до злочину шляхом омани). Остаточне рішення вчинити злочин належить особі, яку підбурюють, але бажання (умисел) вчинити його породжує в ній саме підбурювач.

Формами підбурювання згідно з ч. 4 ст. 27 КК є: умовляння, підкуп, погроза, примус, інше схиляння співучасника до вчинення злочину.

Так, умовляння - це прохання (переконання) особи про необхідність учинення злочину. Ці дії можуть мати систематичний характер або бути одноразовими.

Підкуп - це схиляння особи до вчинення злочину шляхом обіцянки надання їй матеріальної чи іншої майнової вигоди в разі вчинення нею кримінального правопорушення (надання грошей, майна, житла, передача чи збереження прав на майно, звільнення від майнових зобов`язань тощо).

Погроза - це схиляння особи до вчинення злочину шляхом залякування її заподіянням фізичної шкоди їй чи близькій їй особі (вбивство, тілесні ушкодження, зґвалтування), знищення, пошкодження майна чи вчинення інших протиправних дій, які визнаються злочином.

Примус - це домагання іншої особи вчинити злочин особою, яка перебуває у службовій чи матеріальній залежності від підбурювача.

Схилення до злочину іншим чином - це вчинення інших, крім зазначених вище, дій, за допомогою яких особа схиляє співучасника до вчинення злочину.

Притаманною ознакою всіх цих дій є те, що підбурювач породжує у виконавця чи іншого співучасника умисел на вчинення кримінального правопорушення. Ступінь впливу підбурювача на співучасника не має значення. Головне те, що він повинен породжувати у співучасника умисел на вчинення кримінального правопорушення.

Натомість, суд наголошує на тому, що, як вбачається з показань ОСОБА_9 , наданих останнім в судовому засіданні, ініціатором його зустрічі з ОСОБА_5 був саме він. При цьому ОСОБА_9 , бажаючи здобути вищу освіту для отримання офіцерського звання, чітко розумів, що не матиме змоги навчатися, зокрема і складати іспити та практику, оскільки є військовослужбовцем. Саме тому він і звернувся до ОСОБА_5 , щоб «вирішити питання про вступ». Вказував, що він «розумів, що це неправильно, однак не мав часу на навчання».

Наведені показання ОСОБА_9 свідчать про те, що він, звертаючись до ОСОБА_5 , від самого початку мав намір вступити до університету всупереч порядку, встановленому законодавством. При цьому ОСОБА_5 жодним чином не підбурював його до надання неправомірної вигоди, в тому числі шляхом умовляння, погроз, примусу, тощо. Так, формулювання обвинувачення містить вказівку на те, що серед форм підбурювання ОСОБА_5 обрав саме умовляння та погрози, однак в чому конкретно вони виражались органом досудового розслідування не встановлено та в обвинувальному акті не конкретизовано.

Так, як встановлено судом, рішучість на «вирішення питання вступу» виникла у ОСОБА_9 задовго до спілкування з ОСОБА_5 і була викликана сукупністю двох обставин: бажанням отримати офіцерське звання та неможливістю навчатись з огляду на виконання ним бойових завдань.

Аналогічно, з матеріалів справи, детально описаних судом вище, вбачається, що ОСОБА_9 на повідомлення ОСОБА_5 про необхідність складання іспитів та практики, відповів, що не матиме змоги складати сесію, оскільки в будь-який момент може поїхати з міста за наказом керівництва, у зв`язку з чим заздалегідь був готовий до «вирішення такого питання в незаконний спосіб».

Таким чином, стороною обвинувачення під час судового розгляду не надано суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 підбурив ОСОБА_9 до надання неправомірної вигоди службовим особам Класичного приватного університету, а тому суд приходить до переконання про те, що в діях ОСОБА_5 відсутній факт самого підбурювання, що виключає можливість кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 368-3, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 368-3 КК України.

Вказане повністю підтверджується висновками, викладеними колегією суддів третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 18.01.2021 року по справі №138/3717/16-к, відповідно до якої у разі кваліфікації дій особи як підбурювання до закінченого замаху на скоєння злочину суди мають на підставі дослідження всієї сукупності доказів та оцінки всіх доречних фактичних обставин кримінального провадження зробити належним чином мотивований висновок, що дії обвинуваченого за своїм характером об`єктивно були спрямовані саме на збудження в іншої особи бажання або на зміцнення рішучості й наміру скоїти злочин. Підбурювач має усвідомлювати, що саме його дії мають схилити до скоєння злочину особу, яка до цього або не мала наміру його скоїти, або, крім висловлення наміру, не мала рішучості такий намір реалізувати.

Більше того, суд звертає увагу на те, що органом досудового розслідування в ході формулювання обвинувачення стверджується про підбурювання ОСОБА_5 . ОСОБА_9 до надання неправомірної вигоди «службовим особам Класичного приватного університету». Водночас, яким саме службовим особам мала надаватись така неправомірна вигода в обвинувальному акті не зазначено, їх особи в ході досудового розслідування не встановлено, як свідки у вказаному кримінальному провадженні останні не залучались.

Особливої уваги заслуговує і той факт, що, ОСОБА_5 є директором ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який є самостійним, відокремленим закладом вищої освіти. Жодної з посад у Класичному приватному університеті, де навчався ОСОБА_9 , ОСОБА_5 не обіймає, а тому не має будь-якого відношення до зарахування студентів на навчання до такого університету та складання ними іспитів і практики. При цьому органом досудового розслідування не встановлено, чи був ОСОБА_5 взагалі знайомий з службовими особами Класичного приватного університету, та чи мав з ними будь-які домовленості щодо отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 .

Під час зустрічей зі ОСОБА_9 . ОСОБА_5 жодного разу не повідомляв йому яким конкретно службовим особам необхідно надати неправомірну вигоду та за вчинення яких конкретних дій, а тому підбурювання до надання неправомірної вигоди невстановленим слідством особам має сумнівний, в правовому сенсі, вигляд.

З огляду на це, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_5 були способом шахрайства (вигаданою інформацією), спрямованою виключно на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом обману, та в жодному разі не становили підбурювання до надання неправомірної вигоди невстановленим слідством особам.

Враховуючи викладене, дотримуючись меж висунутого обвинувачення, суд вважає, що ОСОБА_5 підлягає визнанню невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправданню за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 368-3, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 368-3 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу даних кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що він вчинив кримінальний проступок та нетяжкий злочин, особу винного, який характеризується позитивно, є інвалідом третьої групи, раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, у виді штрафу, що з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання.

Процесуальні витрати на залучення експерта, з урахуванням доведеності обвинувачення в суді, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, що відповідає вимогам ст. 124 КПК України. До таких витрат відносяться лише витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової технічної експертизи документів від 02.02.2023 року № СЕ-19/112-23/1043-ДД.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-3, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 368-3 КК України - у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 42500 гривень, та за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі трьох тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 59500 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 59500 гривень.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20.01.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 в розмірі 214720 гривень, яка 23.01.2023 року внесена ОСОБА_11 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області, - повернути заставодавцю після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 4530 гривень 72 копійки.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26.01.2023 року на речі та документи, вилучені 19.01.2023 року під час обшуку, проведеного у ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по АДРЕСА_2,- скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 03.02.2023 року на причіп DETHLEFFS RB-7, номерний знак НОМЕР_4 ; легковий автомобіль HYUNDAI GETZ, номерний знак НОМЕР_5 ; легковий автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, номерний знак НОМЕР_6 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 03.02.2023 року на частини будинку АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:0294, площею 10,4301 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - скасувати.

Речові докази: тексти рішень та положень, оригінали та копії документів - залишити зберігати при матеріалах справи; грошові кошти в сумі 7500 грн. - повернути фінансово-економічному управлінню СБУ; грошові кошти в сумі 24952 грн. з папірцями пояснювальних записів, грошові кошти в сумі 40250 грн., 3 печатки та гербову печатку - повернути ПВНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; мобільний телефон з сім-картками, банківські картки, грошові кошти в сумі 700 грн., купюру номіналом 1000 грн., 18 купюр номіналом по 500 грн., купюру номіналом 1000 грн., купюру номіналом 100 грн., 8 купюр номіналом 500 грн., купюру номіналом 50 доларів США, купюру номіналом 10 доларів США, 33 купюри номіналом 100 доларів США, 6 купюр номіналом 100 Євро, 62 купюри номіналом 50 Євро - залишити ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1900 грн. - повернути ОСОБА_5 ; набої у кількості 16 одиниць, пістолет Макарова, кобуру, два магазини з 16 набоями, довідку про видачу пістолета - залишити ГУНП в Кіровоградській області, як власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд міста Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда ОСОБА_1