Справа № 373/649/24
УХВАЛА

25 березня 2024 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретарки судових засідань ОСОБА_2 , розглянув в судовому засіданні с каргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000351 від 13.08.2021.

21.03.2024 до суду надійшла зазначена скарга, яка була передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

В скарзі зазначено, що на виконання ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2021 слідчим СВ ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 09.07.2021 внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000351.

У скарзі зазначено, що слідчий невірно вказав обставини щодо дій ОСОБА_5 , який не був допитаний, в діях ОСОБА_5 наявні склад злочину, передбачений ст. 352 та ст. 190 КК України, оскільки він шляхом зловживання довірою скаржника обманним шляхом заволодів його коштами.

У скарзі висловлено прохання скасувати постанову слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області від 13.08.2021 у кримінальному провадженні №0000351.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою скаргу, просив задовольнити її. Зазначив, що двічі звертався до слідчого щодо кримінального провадження. Перший раз йому про постанову про закриття кримінального провадження у відповіді не вказали, а другий раз не відповіли. Також він двічі звертався до ДВС щодо примусового виконання судового рішення, але двічі повертали виконавчий лист через відсутність в боржника майна. Протягом двох років не цікавився кримінальним провадженням, оскільки почалася війна та думав, що там щось відбувається у справі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 13.08.2021 зазначене кримінальне провадження було закрито з посиланням на ч.1 ст.382 КК України, ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

З досліджених доказів вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження від 13.08.2021 отримана скаржником 14.03.2024.

У зазначеній постанові підставою для закриття кримінального провадження вказано те, що в ході досудового розслідування встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виникли цивільно-правові відносини, які вирішуються у судовому порядку. ОСОБА_6 ніде не працює, не має змоги повернути грошові кошти.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08.07.2021, якою було задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 29.07.2021, суть його заяви зводилася до умисного невиконання рішення суду. Питання щодо шахрайських дій не ставилося.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.12.2019 у справі № 373/1310/19 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 задоволено та стягнуто з останнього на користь першого несплачену суму боргу - 63850 грн, пеню - 36266,8 грн, компенсацію індексу інфляції - 3791,41 грн та судовий збір - 1039,08 грн.

ОСОБА_3 двічі звертався із виконавчим листом для примусового виконання цього рішення суду. Вдруге - 25.05.2022 йому повернуто виконавчий лист у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Строк пред`явлення виконавчого листа для виконання - 25.05.2025.

З рішення суду від 20.12.2019 вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики.

Зазначене дає підстави для висновку про безпідставність скарги у частині кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 190 КК України.

Крім того, відповідно до висновку, зробленого у постанові ВС від 12.02.2020 у справі № 659/1012/18 кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, може бути вчинений як у формі невиконання судового рішення, так і шляхом перешкоджання його виконанню. Використання законодавцем у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказує на необхідність у кожному конкретному випадку звертатися як до тексту самого судового рішення, так і до норм законодавства, які визначають порядок виконання вироків, рішень, ухвал та постанов суду. Обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення є встановлення у ньому вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам. Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок про виконання рішення суду. Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні. За умови, що невиконання судового рішення виявляється в формі бездіяльності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності обов`язковим є з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

Відповідно до способу виконання, визначеному в рішенні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.12.2019 у справі № 373/1310/19, та згідно із Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про виконавче провадження» обов`язок виконання цього рішення покладено на спеціально створені в Україні органи державної виконавчої служби та/або приватних виконавців. Отже, притягнення боржника за цим рішенням суду до кримінальної відповідальності за умисне невиконання цього рішення за ч. 1 ст. 382 КК України і, відповідно, за невиконання обов`язку, покладеного на інших спеціально уповноважених осіб, є безпідставним.

Умовами кримінальної відповідальності за будь-яку суспільно-небезпечну поведінку, зокрема і за невиконання судового рішення за ч. 1 ст. 382 КК України, є встановлена і доведена наявність у особи обов`язку вчинити певні дії (виконати судове рішення), а також реальна можливість виконати покладений на неї обов`язок. Встановлення підстави кримінальної відповідальності за умисне невиконання судового рішення обов`язково передбачає з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати. Проте, у разі встановлення відсутності самого обов`язку вчиняти певні дії (утримуватись від їх вчинення) питання про наявність реальної можливості їх вчинити вирішувати немає сенсу, оскільки дослідження такої можливості в цьому разі перебуває поза межами доказування в кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 3, 303, 304, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000351 від 13.08.2021.

2.Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1