Справа № 569/5976/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання начальника Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року відносно засудженого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

27 березня 2024 року начальник Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року відносно засудженого ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_8 відбуває покарання у виді 2 місяців арешту за вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2024 року. Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року, який набрав законної сили 28 березня 2024 року, передбачено нову редакцію ст. 60 КК України, якою визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Отже, покарання у виді арешту може бути застосовано не інакше, як до військовослужбовців, через що таке покарання до осіб, що не є військовослужбовцями, скасовується. Одночасно у ч. 2 та ч. 9 виключено поняття «арештний дім». А тому, враховуючи вимоги ст.. 5 КК України, просить замінити невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_5 на більш м`яке пробаційний нагляд або громадські роботи.

Представник Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, викладених в ньому та просила суд його задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив суд його задоволити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 29 січня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

Вирок суду набрав законної сили 28.02.2024 року.

Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_5 було затримано о 10 год. 00 хв. 27 березня 2024 року та поміщено до Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» для відбування призначеного судом покарання.

Станом на дату розгляду клопотання, невідбута частина покарання становить 2 місяці 29 днів.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року, який набрав законної сили 28.03.2024 року (далі Закон від 23.08.2023 року), викладено ст. 60 КК України у новій редакції, якою визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Таким чином, засуджений, який не є військовослужбовцем, не може на даний час відбувати покарання у виді арешту.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Пунктом 154 Закону від 23.08.2023 року внесено зміни до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Кримінального кодексу України, який доповнено пунктом 23 такого змісту: «З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу».

Згідно вимог ст. 51 КК України, більш м`яким покаранням відносно арешту є пробаційний нагляд та громадські роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_5 замінити на пробаційний нагляд.

Підпунктом в пункту 2 частини 1 статті 72 КК України визначено, що одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: два дні пробаційного нагляду.

Відповідно до частини 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Таким чином, оскільки засудженим на даний час не відбуто 2 місяці 29 днів арешту, слід замінити вказане покарання, з врахуванням ст. 72 КК України, 5 місяцями 28 днями пробаційного нагляду.

Керуючись ст.ст. 5, 51, 59-1, 72 КК України, ст.ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року, суд

у х в а л и в:

Клопотання начальника Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року відносно засудженого ОСОБА_5 задоволити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину призначеного, на підставі вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 29 січня 2024 року, покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці 29 (двадцять дев`ять) днів, покаранням у виді 5 (п`яти) місяців 28 (двадцять вісім) днів пробаційного нагляду, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 з Державної установи «Рівненськийслідчий ізолятор» негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_9