Справа № 577/1721/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2024 р. Кролевецький районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0001006 від 05.10.2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта професійно-технічна, непрацюючої, не заміжньої, в силу ст.89 КК України не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кролевецького районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.4 ст.321 КК України, ОСОБА_11 за ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317, ч.4 ст.321, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України.

За ухвалою слідчого судді від 11.01.2024 року на досудовому слідстві ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, який продовжено до 06.06.2024 року.

Прокурор пропонує продовжити цей запобіжний захід до двох місяців без визначення застави, на обгрунтування чого вказав, що судове провадження не може бути завершено до спливу строку раніше обраного запобіжного заходу, що обумовлює необхідність його продовження внаслідок наявності певних ризиків, зокрема, визначених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, як то можливість переховування від правосуддя, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується, про що свідчить тяжкість інкримінованих підсудній злочинів, що мають підвищену суспільну небезпечність, суворість покарання, яке загрожує у випадку визнання винною, відсутність родини, близьких та соціальних зв`язків, спроба вплинути на свідка, існування за рахунок незаконного збуту наркотичних засобів, а також наркотична залежність. Крім того, просив відмовити за передчасністю у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу в порядку ст.616 КПК України, так як вважає, що, оскільки право проходити військову службу поширюється на засуджених осіб, вироки щодо яких набрали законної сили, а ОСОБА_8 перебуває у статусі обвинуваченої, то остання не може проходити військову службу до розгляду справи по суті.

Обвинувачена ОСОБА_8 заперечує проти задоволення клопотання, просить скасувати обраний щодо неї запобіжний захід для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Адвокат ОСОБА_4 в свою чергу заперечує задоволенню клопотання і вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням засобу електронного контролю цілком забезпечить виконання покладених на підсудну обов`язків, при цьому посилається також на незадовільний стан здоров`я обвинуваченої, яка є дуже хворою.

Вислухавши доводи учасників процесу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Враховуючи, що судове провадження не може бути завершено до спливу строку запобіжного заходу, а ризики, наведені прокурором, зокрема можливість переховування від правосуддя, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується, про що свідчать тяжкість інкримінованих підсудному злочинів, що мають підвищену суспільну небезпечність, суворість покарання, яке загрожує у випадку визнання виним, наркотична залежність, а також наявність непогашених судимостей, зокрема за правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів до теперішнього часу не перестали існувати і не зменшилися, слід дійти висновку про продовження саме раніше обраного запобіжного заходу.

Суд також бере до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст.131 КПК), з огляду на необхідність попередження наведеного вище ризику, зокрема переховування ОСОБА_8 від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Зокрема судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання суду, продовження ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу, відповідно до пп.«с» п.1 ст.5 Конвенції відповідатиме принципу пропорційності, оскільки застосований до нього запобіжний захід буде необхідним за встановлених обставин, унеможливить переховування обвинуваченого від суду.

За положеннями п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, а також відсутність підстав для визначення застави.

За таких обставин пропозиція сторони захисту про пом`якшення запобіжного заходу, не заслуговує на увагу суду.

Клопотання ОСОБА_8 щодо скасування запобіжного заходу суд розглянув у відповідності з вимогами ст.616 КПК України і дійшов висновку про відмову у такому клопотанні в силу таких обставин.

Згідно ст.616 КПК України, у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених у тому числі статтями 305-321 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану; 2) виклад обставин, які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, а також ризик ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Слідчий суддя або суд, який розглядає кримінальне провадження, розглядає клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період невідкладно.

Право звернутися з таким клопотанням закон не пов`язує з набуттям статусу засудженої, а надає як підозрюваним, так і обвинуваченим особам.

Однак ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, а тому вона в силу ч.1 ст.616 КПК України, не входить до кола осіб, яким законом надано таке право. Відповідно у задоволенні клопотання необхідно відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 315 ч.3, 369-372, 616 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 24.00 години 28 липня 2024 року без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу, обраного відносно неї, для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в порядку ст.616 КПК України, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а для обвинуваченого протягом того ж строку з дня отримання копії.

Суддя ОСОБА_1