Справа № 134/727/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000031 від 07.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця з базовою загальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2020 о 00 год 25 хв у смт Крижопіль Тульчинського району Вінницької області по вул. Залізної дивізії водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом OPEL ZAFIRA д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 18.01.2021 у справі № 134/1781/20, яка набрала законної сили 05.02.2021, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Після чого, ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомлений із вищевказаною постановою, 27.05.2021 о 23 год. 40 хв. у смт Крижопіль Тульчинського району Вінницької області по вул. Чабанюка, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою її невиконання, щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушення вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП, та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 05.06.2021 у справі № 134/1019/21 яка набрала законної сили 26.06.2021, ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки.

У подальшому, 04.12.2022 о 17 год. 41 хв. год. ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на невиконання вказаних постанов Крижопільського районного суду Вінницької області, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, перебуваючи у алкогольному сп`янінні, керував автомобілем марки AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, його притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 07.03.2023 у справі № 134/276/23, яка набрала законної сили 20.03.2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами..

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 ч. 1 України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

У даному кримінальному провадженні 03 липня 2024 року між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 382 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; повністю виконати положення даної угоди. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, в обсязі підозри, дали згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання. Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачені під час кримінального провадження не подавали.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, що передбачені ст. 66 КК України, а саме щире каяття та сприяння розкриттю кримінального провадження, обтяжуючу обставину, що передбачені ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості, із визначеного судом іспитового строку.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні

Керуючись ст. ст.314,369-371,373,374,475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 від 03 липня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 07.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість ) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: