Справа № 333/6991/23
Провадження № 1-кп/333/374/24
ВИРОК

Іменем України

13 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого: 12.12.2022 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік,

за обвинуваченням його у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановленої в ході судового розгляду особи, а також невстановленому місці та часу, але не пізніше 20 год. 00 хв. 09.06.2023 року, незаконно придбав психотропну речовину у зіп-пакеті, обіг якої обмежено метамфетамін.

У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно зберігаючи при собі вказаний придбаний зіп-пакет з речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - метамфетамін, маса якого складає 0,7902 г (в перерахунку на основу), яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця ІІ, Список №2), переніс його до ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_3 , де 09.06.2023 року, приблизно о 20 год. 00 хв., шляхом передачі з рук в руки, збув його ОСОБА_7 , за що отримав від останньої грошову винагороду у сумі 4 000 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановленої в ході судового розгляду особи, а також невстановленому місці та часу, але не пізніше 14 год. 40 хв. 26.06.2023 року, незаконно придбав психотропну речовину у зіп-пакеті, обіг якої обмежено метамфетамін.

У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно зберігаючи при собі вказаний придбаний зіп-пакет з речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - метамфетамін, маса якого складає 0,74805 г (в перерахунку на основу), яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця ІІ, Список №2), переніс його до ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_4 , де 26.06.2023 року, приблизно о 14 год. 40 хв., шляхом передачі з рук в руки, збув його ОСОБА_7 , за що отримав від останньої грошову винагороду у сумі 8 000 гривень.

Також, ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановленої в ході судового розгляду особи, а також невстановленому місці та часу, але не пізніше 14 год. 40 хв. 26.06.2023 року, незаконно придбав психотропну речовину у 3 зіп-пакетах, обіг якої обмежено метамфетамін.

У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно зберігаючи при собі вказані придбані 3 зіп-пакети з речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - метамфетамін, маса якого складає 1,0282 г (в перерахунку на основу), яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця ІІ, Список №2), переніс їх до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_5 , де 26.06.2023 року, у період часу з 15 год. 55 хв. по 16 год. 47 хв. під час обшуку вказаного житла зазначена психотропна речовина була вилучена із кишені шортів ОСОБА_6 .

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_6 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за ознаками:

- незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України (епізоди від 09.06.2023 року та 26.06.2023 року);

- незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України (епізод від 26.06.2023 року (за результатами проведення обшуку).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, фактично визнав частково, пояснивши, що у травні 2023 року він випадково на вулиці зустрів свого однокласника ОСОБА_8 із жінкою, яку останній представив як ОСОБА_9 . Під час розмови ОСОБА_10 запитав у нього, чи є можливість для ОСОБА_9 десь придбати психотропну речовину метамфетамін. Так як він раніше проживав на ОСОБА_11 мікрорайоні районі («Пісках»), то там познайомився із чоловіком на ім`я ОСОБА_12 , який він знав, що займався збутом вказаної психотропної речовини. Враховуючи це, він відповів, що є така можливість придбати метамфетамін. Після цього, ОСОБА_10 надав ОСОБА_9 номер його мобільного телефону і вони домовилися, що у разі необхідності придбання вказаної психотропної речовини, йому передзвонять.

Приблизно через місяць після вказаної зустрічі, йому зателефонував ОСОБА_10 та запропонував зустрітися, на що він погодився. Під час зустрічі ОСОБА_10 був разом із ОСОБА_9 , яка попрохала придбати для неї 0,5 грам метамфетаміну. Він відійшов, подзвонив ОСОБА_12 та дізнався, що можливо придбати психотропну речовину. Після цього, ОСОБА_9 передала грошові кошти у сумі 1000 грн. ОСОБА_10 , останній з цією суми взяв собі 200 грн., а йому вже передав 800 грн. для придбання ОСОБА_9 психотропної речовини. Також, ОСОБА_9 перерахувала йому на рахунок 1000 грн. У подальшому, він разом із ОСОБА_13 (який не був на цій зустрічі) на автомобілі останнього « ОСОБА_14 » поїхали до ОСОБА_12 на Південний мікрорайон, де він придбав за 1800 грн. зіп-пакет з метамфетаміном та у подальшому передзвонив ОСОБА_10 , щоб зустрітися та передати психотропну речовину. Під час зустрічі по АДРЕСА_3 (неподалік зупинки громадського транспорту «АТК») з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , він психотропну речовину передав ОСОБА_10 , а останній передав його ОСОБА_9 .

26.06.2023 року йому передзвонила ОСОБА_9 і запропонувала в той же день зустрітися, на що він погодився. Приблизно о 10-00 год. він зустрівся з ОСОБА_9 біля магазину «Варус», розташованого по вул. Північнокільцевій у м. Запоріжжі, під час якої остання попрохала придбати їй на 8000 грн. метамфетаміну. При цьому, вона передала тільки 5 000 грн., а решту повідомила, що віддасть при отриманні психотропної речовини.

При цій зустрічі також був присутній ОСОБА_15 , який після отримання ним грошей, зателефонував ОСОБА_12 , так як також знав останнього, та домовився про придбання психотропної речовини. Передача метамфетаміну була біля магазину «АТБ» на мікрорайоні «Південний» у м. Запоріжжі. При цьому, ОСОБА_16 доплатив невистачаючі 3000 грн. та придбав і для себе три зіп-пакети з метамфетаміном.

У подальшому, він особисто зустрівся на том ж самому місці з ОСОБА_9 (біля магазину «Варус», розташованого по вул. Північнокільцевій у м. Запоріжжі), де передав їй психотропну речовину, а вона йому повернула решту грошових коштів 3000 грн. Після цього, він повернувся у машину «Шкода Фабія» до ОСОБА_17 , якому і передав 3000 грн.

Проте, вони не змогли нікуди поїхати, так як до них підійшли працівники поліції, обшукали автомобіль (без понятих), знайшли у ОСОБА_17 3000 грн. та три зіп-пакети з психотропною речовиною. ОСОБА_18 зазначив, що ці речі (гроші та зіп-пакети не його), тому працівники поліції передали їх йому, зазначивши, що нехай у нього вони побудуть.

Після цього, він та працівники поліції по їхали за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_5 , де провели обшук, під час якого з кишені його шортів вилучили три зіп-пакети з метамфетаміном, який ОСОБА_16 придбавав для себе та 3000 грн., які передавала ОСОБА_9 як решту за придбання психотропної речовини. У вказаній квартирі вони з ОСОБА_19 проживала майже місяць: він у великій кімнаті, а ОСОБА_18 - у меншій. Під час обшуку були також знайдені пусті зіп-пакети, але вони йому не належали.

Придбання та передачу для ОСОБА_9 психотропних речовин він здійснював безкоштовно, також собі не залишав жодної кількості метамфетаміну. З якою метою він здійснював ці дії, пояснити не може, але у своїх діях щиро кається.

Він взагалі наркотичні засоби та психотропні речовини не вживає, але 26.06.2023 року він дійсно знаходився у стані наркотичного сп`яніння, так як вранці з ОСОБА_19 вони вживали метамфетамін. Також, у 2022 році він був засуджений за зберігання метамфетаміну, так як його зупинили працівники поліції та виявили вказану психотропну речовину.

Він неофіційно працював на будівництві, тому на аудіозаписах телефонних розмов, наданих прокурором у судовому засіданні він дійсно впізнає свій голос, де вказує про «чебурек» та «цілу», але це назва продукту харчування та можливо ємкість якоїсь фарби.

Незважаючи на вказані показання обвинуваченого, вважаю, що вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила суду, що вона 26.06.2023 року йшла до районного відділу міграційної служби Комунарського району, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 і була зупинена працівниками поліції, які запросили її бути присутньою понятим під час проведення певних слідчих дій, на що вона погодилася.

Спочатку вона разом із працівниками поліції піднялася на 2 поверх адміністративної будівлі, де розташований ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. У одному із кабінетів була жінка на прізвище ОСОБА_21 , якій працівник поліції вручив 8000 грн. для того, щоб вона придбала психотропні речовини.

Після цього, вони усі разом поїхали до магазина «Варус», розташованого по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_21 кудись пішла і коли повернулася, то надала працівникам поліції невеликий зіп-пакет з порошком, зазначивши, що саме це вона придбала за 8000 грн.

У подальшому, в цей же день вона разом із працівниками поліції поїхали на квартиру, де проводився обшук, точної адреси квартири вона не пам`ятає, але у АДРЕСА_7 . Під час обшуку, працівники поліції спочатку оглядали велику кімнату, а потім меншу кімнату і кухню. Безпосередньо у квартирі працівники поліції знайшли та вилучили пусті зіп-пакети, але з якої саме кімнати, вона вже не пам`ятає. Коли вони приїхали на квартиру, обвинувачений вже перебував біля неї і під час обшуку у нього з кишені шортів працівники поліції вилучили пакетики з речовиною жовтого кольору та 3000 гривень. З приводу пакетів обвинувачений повідомив, що це його, а щодо грошових коштів, вона не пам`ятає пояснення останнього.

Під час вказаних дій разом з нею також перебував й інший понятий чоловік, прізвище якого вона не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який надав аналогічні по змісту показання як і свідок ОСОБА_20 щодо видачі грошових коштів ОСОБА_7 , придбання останньою речовини у пакетику та обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 .

Додадково пояснив, що він є особою з І групою інвалідності. 26.06.2023 року він перебував біля церкви, неподалік від відділу поліції, до нього підійшли працівники поліції, які запропонували бути понятим під час проведення певних слідчих дій, на що він погодився. Обшук проводили у квартирі АДРЕСА_7 . Коли у обвинуваченого під час обшуку вилучали три пакети з порошком, останній зазначив, що це його речовина, яку він придбав. Під час обшуку разом з ним також приймав участь ще один понятий дівчина;

- даними висновку експерта від 19.06.2023 року № СЕ-19/108-23/8999-НЗПРАП, згідно якого на експертне дослідження надано спецпакет WAR0087496, що містить полімерний пакет із застібкою Zip lock із речовиною. надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору в середині зіп-пакета містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,7902 г (перерахунку на основу);

- даними протоколу огляду від 26.06.2023 року (час складання: 11 год. 30 хв. 12 год. 00 хв.) по кримінальному провадженню №0000695, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.05.2023 року, згідно яких місцем огляду є приміщення службового кабінету №3, розташованого в адміністративній будівлі ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_6 . На момент огляду у кабінеті знаходиться ОСОБА_7 , якій слідчим ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 були надані грошові кошти у сумі 8000 грн. для проведення оперативної закупівлі. Вказана слідча дія проводилася за участю понятих: ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , а також - ОСОБА_7 та оперуповноваженого ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_24 ;

- даними протоколу огляду від 26.06.2023 року (час складання: 12 год. 00 хв. 12 год. 20 хв.) по кримінальному провадженню №0000695, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.05.2023 року, згідно яких місцем огляду приміщення службового кабінету №3, розташованого в адміністративній будівлі ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд.40. На момент огляду у кабінеті знаходиться ОСОБА_7 , у присутності якої слідчим ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 було оглянуто грошові кошти у сумі 8000 грн. для проведення оперативної закупівлі. Вказана слідча дія проводилася за участю понятих: ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , а також - ОСОБА_7 та оперуповноваженого ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_24 ;

- даними протоколу огляду від 26.06.2023 року (час складання: 14 год. 30 хв. 14 год. 45 хв.) по кримінальному провадженню №0000695, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.05.2023 року, згідно яких місцем огляду є земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_7 . слідчому ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 добровільно видала зіп-пакет з порошкоподібною речовиною кристалічної форми (упаковано у спецпакет WAR0087292), зазначивши, що вказаний зіп-пакет вона придбала ймовірно з психотропною речовиною «метамфетамін» у чоловіка на ім`я ОСОБА_10 за грошові кошти у сумі 8 000 грн. Вказана слідча дія проводилася за участю понятих: ОСОБА_20 та ОСОБА_25 а також - ОСОБА_7 ;

- даними висновку експерта від 27.06.2023 року № СЕ-19/108-23/9882-НЗПРАП, згідно якого на експертне дослідження було надано спецпакет WAR0087292, що містить полімерний пакет із застібкою Zip lock із речовиною. У складі наданої речовини виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,74805 г (перерахунку на основу);

- даними протоколу обшуку від 26.06.2023 року (у період часу з 15 год.55 хв. до 16 год. 47 хв.) за адресою: АДРЕСА_2 у присутності ОСОБА_6 , понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , за участі оперуповноважених СКП ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 із використанням відеокамери «Panasonic Full HD HC-V 260» зі змінним носієм інформації , об`ємом 32 Gb, згідно яких було виявлено та вилучено у кімнаті №1: банківську карту «Монобанк» №444…. (далі номер стертий), порожні зіп-пакети; зіп-пакет із невідомою речовиною; полімерний фрагмент трубки із залишками невідомої речовини. Крім того, у ОСОБА_29 із кишені шортів вилучено: 3 зіп-пакета з невідомою речовиною кристалічного походження біло-жовтого кольору та 11 порожніх зіп-пакетів (упаковано до спецпакету WAR0087501); три купюри номіналом 1000 грн.: серії НОМЕР_2 ; серії НОМЕР_3 ; серії НОМЕР_4 (упаковано до спецпакету WAR0087499); мобільний телефон «Tecno CC6» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 ;

- даними відеозапису на DVD-R диску як додатку до протоколу обшуку від 26.06.2023 року за місцем проживання обвинуваченого, з якого вбачається, що грошові кошти та зіп-пакети були вилучені безпосередньо у ОСОБА_6 , який їх добровільно видав;

- даними висновку експерта від 29.06.2023 року № СЕ-19/108-23/9878-НЗПРАП, згідно якого на експертне дослідження було надано 3 полімерних зіп-пакета із речовиною та 11 порожніх зіп-пакетів. Надані порошки коричневого кольору містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,9954 г (перерахунку на основу). В складі наданих нашарувань на внутрішніх поверхнях зіп-пакета міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,0323 г (перерахунку на основу). В складі наданих нашарувань на поверхнях одинадцяти зіп-пакетів міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,0005 г (у перерахунку на основу);

- даними протоколу огляду мобільного телефону «Tecno CC6» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , згідно яких у вказаному телефоні було виявлено спілкування обвинуваченого ОСОБА_6 з невстановленими абонентами з приводу придбання пакетів;

- речовими доказами: психотропною речовиною - метамфетаміном, вилученою у ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: масою 0,7902 г (міститься у спецпакеті WAR0087496); масою 0,74805 г (міститься у спецпакеті WAR0087292), масою, 0,9954 г.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що кожен окремо та у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

На думку суду під час судового розгляду було доведено винуватість ОСОБА_6 доказами, які у своїй сукупності свідчать, що обвинувачений займався збутом психотропної речовини впродовж певного періоду часу. Переписка ОСОБА_6 з іншими абонентами свідчить про те, що процес збуту психотропної речовини відбувався не тільки під контролем працівників поліції. Тобто, перед залученням ОСОБА_7 до операції по виявленню обвинуваченого як особи, яка збуває психотропну речовину, у працівників поліції була об`єктивна підозра щодо протиправних дій ОСОБА_6 .

Даних про те, що працівники дії поліції або ОСОБА_7 відносно обвинуваченого мали провокативний характер, під час судового розгляду, здобуто не було.

В даному випадку, на думку суду, дії правоохоронних органів не були активними; їхні дії не свідчили про спонукання ОСОБА_30 до вчинення збуту психотропної речовини; обвинувачений відразу погоджувався на пропозицію ОСОБА_7 придбати їй психотропну речовину; вказаний злочин (збут) ОСОБА_6 вчинив би і без втручання правоохоронних органів.

Обвинувачення ОСОБА_6 саме у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (зберігання з метою збуту), а не ч.2 ст.309 КК України, вважаю доведеним, виходячи з такого.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26 квітня 2002 року про умисел на збут наркотичних засобів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Про умисел ОСОБА_6 на збут наркотичних засобів свідчить його поведінка до моменту виявлення такої психотропної речовини. Так, він двічі збував аналогічні психотропні речовини ОСОБА_7 , наявність за місцем мешкання аналогічних зіп-пакетів, в які була упакована психотропна речовина і позиція самого обвинуваченого, згідно якої він не вживає наркотичні засоби та психотропні речовини.

Отже, з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд вважає, що зберігання ОСОБА_6 трьох зіп-пакетиків з психотропною речовиною було направлено саме з умислом останнього на його збут.

До показань ОСОБА_6 , що він придбавав психотропну речовину для ОСОБА_7 виключно безкоштовно, суд відноситься критично, так як сам обвинувачений не зміг пояснити чому він так робив, знаючи, що така діяльність заборонена та за неї особи притягаються до кримінальної відповідальності. Відомості щодо вартості психотропної речовини, яку придбавав ОСОБА_6 у невстановленого під час судового розгляду чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , також відсутні.

Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що він не вживає психотропні речовини, хоча під час його затримання відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду в метою виявлення стану сп`яніння у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради знаходився у стані наркотичного сп`яніння (метамфетамін).У такому стані ОСОБА_6 перебував саме після придбання для ОСОБА_7 психотропної речовини.

Також, суд не приймає до уваги показання ОСОБА_6 щодо належності трьох пакетиків із психотропною речовиною та 3000 грн., вилучених у нього під час обшуку свідку ОСОБА_31 , так як згідно показань свідків ОСОБА_32 та ОСОБА_22 , які були присутніми під час обшуку як поняті, обвинувачений на питання слідчого, кому належить вилучене у останнього з кишені шортів, ОСОБА_6 зазначив, що йому. Дані, які б вказували, що вилучені у обвинуваченого зазначені речі належали іншими особам, відсутні.

На думку суду показання ОСОБА_6 в частині безкоштовного придбання психотропної речовини для ОСОБА_7 , неналежність йому вилученої психотропної речовини та грошових коштів у сумі 3000 грн., обвинувачений надав з метою встановлення судом обставини, які б могли пом`якшувати його покарання, а також щоб частково уникнути кримінальної відповідальності за епізод зберігання психотропної речовини.

Судом також перевірялися доводи захисника обвинуваченого щодо визнання окремих доказів недопустимими, які частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Щодо показань свідків, до яких були застосовані вимоги, передбачені

ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»

За клопотанням прокурора у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_33 пояснив, що знає ОСОБА_6 як особу, яка продає амфетамін. Спочатку він отримав психотропну речовину від обвинуваченого як «закладку», але потім, коли ближче познайомилися, ОСОБА_6 почав довіряти, тому передача амфетаміну двічі відбувалася під час особистої зустрічі із рук в руки. Ці зустрічі були у травні-червні 2023 року, на зупинці громадського транспорту біля автовокзалу, придбавав психотропну речовину за 700-800 грн.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_6 знає, приблизно два роки як людину, яка продає психотропні речовини. Спочатку вона познайомилася з ним по телефону, але при яких обставинах, вже не пам`ятає. Потім почала спілкуватися безпосередньо при зустрічах. Вона про діяльність ОСОБА_6 розказала працівникам поліції, з якими періодично працює. Тому, під контролем правоохоронних органів вона двічі у ОСОБА_6 влітку 2023 року придбала психотропні речовини за суму 3000 грн. та 5000 грн. біля магазина «Варус» по вул. Північнокільцевій та по вул. Космічній у м. Запоріжжі. Психотропні речовини ОСОБА_6 передава безпосередньо під час зустріч.

Перед допитом вказаних свідків, від ОСОБА_34 та ОСОБА_7 до суду надійшли заяви, в яких останні прохали їх допитати по відеоконференції з іншого приміщення, враховуючи, що від обвинуваченого ОСОБА_6 їм поступили телефонні дзвінки з певними погрозами фізичної розправи та спричинення тілесних пошкоджень, а також відмови від дачі показань.

Суд вказане клопотання задовольнив, і свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_7 були допитані з іншого приміщення без відео зображення, а лише з аудіозвуком.

Під час допиту вказаних свідків судом встановлено, що до них при здійсненні досудового розслідування були застосовані заходи, передбачені ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», а саме: нерозголошення відомостей про осіб, взятих під захист, шляхом заміни в процесуальних документах прізвища, імені, по батькові особи псевдонімом за постановою органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Тобто, документи, що підтверджують застосування вказаних заходів, є засекреченими і на час судового розгляду не були розсекречені відповідними органами.

Згідно вимог ч.2 ст.342 КПК України секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників кримінального провадження прибув у судове засідання та хто бере участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, встановлює їх особи.

Відповідно частини 1 статті 352 КПК України перед допитом свідка головуючий встановлює відомості про його особу.

За вказаних обставин в даному випадку у секретаря судового засідання та у судді не було реальної можливості встановити особи свідків та справжні відомості про їх особи, відповідно. Отже, під час допиту ОСОБА_34 та ОСОБА_7 суду не були відомі справжні прізвища, ім`я та по-батькові цих свідків, враховуючи відсутність доступу судді до державної таємниці.

Клопотань прокурора з приводу допиту ОСОБА_34 та ОСОБА_7 з іншого приміщення, наприклад, з Запорізького апеляційного суду, де судді мають доступ до державної таємниці і змогли б встановити особи свідків, не надходило. На пропозицію суду провести таку відеоконференцію, під час якої провести допит свідків, до яких застосовані заходи, передбачені ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», прокурор відмовився від неї.

Таким чином, суд не зміг при допиті свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_7 ідентифікувати їх належним чином, через відсутність у допитуваних осіб можливості перевірити документи.

Особа свідка не повинна викликати розумних сумнівів у сторін, а за наявності таких сумнівів відомості про особу повинні бути підтверджені документально під час судового розгляду.

Згідно вимог ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, коли під час допиту свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_7 не вдалося їх ідентифікувати, суд вважає їхні показання недопустимими доказами.

Щодо даних протоколів проведення негласних (розшукових) слідчих дій.

За клопотанням прокурора під час судового розгляду були досліджені наступні протоколи проведення негласних (розшукових) слідчих дій:

- протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи від 28.06.2023 року, в якому вказано, що зазначений протокол було складено ст. оперуповноваженим СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_35 відповідно до вимог ч.2 ст.8 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_36 від 09.05.2023 року №10/2022т терміном 60 днів відносно ОСОБА_6 . У результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій було отримано інформацію (оптичний носій), що має оперативний інтерес та в подальшому не може бути використана у якості доказів в ході досудового розслідування щодо злочинної діяльності ОСОБА_6 . До вказаного протоколу долучено додаток DVD-R диск №78/23т від 22.05.2023 року (матеріали розсекречені 19.07.2023 року);

- протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій візуальне спостереження за особою від 12.07.2023 року, в якому вказано, що зазначений протокол було складено ст. оперуповноваженим СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_35 відповідно до вимог ч.2 ст.8 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_36 від 09.05.2023 року №10/2022т терміном 60 днів відносно ОСОБА_6 . У результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій було отримано інформацію (оптичний носій), що має оперативний інтерес та в подальшому може бути використана у якості доказів в ході досудового розслідування щодо злочинної діяльності ОСОБА_6 . До вказаного протоколу долучено додаток DVD-R диск №79/23т від 22.05.2023 року (матеріали розсекречені 18.08.2023 року);

- протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі від 09.06.2023 року, в якому вказано, що зазначений протокол було складено ст. оперуповноваженим СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_35 відповідно до вимог ч.2 ст.8 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», на підставі постанови прокурора ОСОБА_4 від 09.06.2023 року відносно ОСОБА_6 . У результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій було встановлено, що ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_8 , в ході проведення оперативної закупівлі перерахувала через термінал грошові кошти у сумі 1000 грн. на банківську картку № НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_6 , після чого останній прийшов та якому ОСОБА_7 передала грошові кошти у сумі 3000 грн. з метою придбання психотропної речовини метамфетамін. У подальшому, ОСОБА_7 придбала за грошові кошти у сумі 4000 грн. у ОСОБА_6 зі-пакет з психотропною речовиною метамфетамін, який потім видала працівникам поліції разом із фіскальним чеком (матеріали розсекречені 04.07.2023 року);

- протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі від 26.06.2023 року, в якому вказано, що зазначений протокол було складено ст. оперуповноваженим СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_35 відповідно до вимог ч.2 ст.8 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», на підставі постанови прокурора ОСОБА_37 від 26.06.2023 року відносно ОСОБА_6 . У результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій було встановлено, що ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , в ході проведення оперативної закупівлі за грошові кошти у сумі 8000 грн. ОСОБА_7 у ОСОБА_6 придбала зіп-пакет з психотропною речовиною метамфетамін, який потім видала працівникам поліції (матеріали розсекречені 19.07.2023 року);

- протокол за результатами проведення негласних слідчих дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13.07.2023 року, в якому вказано, що зазначений протокол було складено ст. оперуповноваженим СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_35 відповідно до вимог ч.2 ст.8 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_36 від 09.05.2023 року №10/2022т терміном 60 днів щодо радіоелектронного засобу мобільного зв`язку НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_6 . У результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій було отримано інформацію (оптичний носій), що має оперативний інтерес та в подальшому може бути використана у якості доказів в ході досудового розслідування щодо злочинної діяльності ОСОБА_6 . До вказаного протоколу долучено додаток DVD-R диск №77т/23 від 22.05.2023 року (матеріали розсекречені 18.08.2023 року).

Згідно зі ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В даному випадку вважаю, що дані, отримані під час проведення вказаних негласних слідчих (розшукових) дій є недопустимими доказами, так як вони зібрані з порушенням вимог ч.6 ст. 246 КПК України, згідно вимог якої проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням уповноважені оперативні підрозділи.

Відповідно до ст.41 КПК України оперативні підрозділи здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора. Співробітники оперативних підрозділів не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора.

Водночас, пунктом 5 ч. 2 ст. 36 КПК України передбачено повноваження прокурора доручати проведення слідчих (розшукових) дій та НСРД відповідним оперативним підрозділам.

Згідно до підпунктів 1.7.1, 1.7.2 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 року № 114/1042/516/1199/936/1687/5, уповноважений оперативний підрозділ - оперативний підрозділ, який входить до складу державного органу, визначеного у ст. 246 КПК України, залучений за рішенням керівництва органу до здійснення або участі у проведенні НСРД; уповноважена особа - співробітник (працівник) уповноваженого оперативного підрозділу, залучений за рішенням керівника до проведення або участі у проведенні НСРД, інші особи, залучені за рішенням слідчого, прокурора, оперативного підрозділу.

Пунктами 4.1, 4.5 цієї Інструкції визначено, що протокол про хід і результати проведеної НСРД (або її етапів) складається слідчим, якщо вона проводиться за його безпосередньою участю, в інших випадках - уповноваженим працівником оперативного підрозділу, і повинен відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження. Конкретний виконавець щодо складання протоколу про проведення НСРД визначається керівником уповноваженого оперативного підрозділу, який проводив такі дії на підставі доручення слідчого, прокурора.

Згідно з положеннями п. 3.12 вищевказаної Інструкції контроль за дотриманням строків і повноти виконання доручення слідчого, прокурора здійснюється начальником уповноваженого оперативного підрозділу. За результатами виконання доручення оперативний співробітник (працівник) складає рапорт із зазначенням результатів виконаного доручення, залучених при цьому сил і засобів, а також їх результатів. Начальник уповноваженого оперативного підрозділу приймає рішення шляхом накладення резолюції на рапорті стосовно можливості направлення протоколу та додатків до нього прокурору чи вжиття заходів до належного виконання доручення.

Таким чином, проведення НСРД у кримінальному провадженні належить до повноважень оперативних підрозділів, які за дорученням відповідного суб`єкта (слідчого чи прокурора) забезпечують їх проведення. При цьому під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого.

Відповідно до змісту статей 104, 106 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі, в якому, зокрема, відображаються послідовність дій та отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження. Протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.

Як установлено в судовому засіданні в даному кримінальному провадженні негласні слідчі (розшукові) дії були проведені та у подальшому складені відповідні протоколи ст. оперуповноваженим СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_38 .

Досліджені матеріали кримінального провадження свідчать, що будь-яких письмових доручень на проведення слідчих дій та НСРД слідчий чи прокурор оперативному працівнику не давав, і таких доручень прокурор у суді першої інстанції не надав, стороні захисту не відкрив.

Таким чином, всупереч вимогам ст.41, ч.6 ст.246 КПК України, вказані докази сторони обвинувачення збирались не слідчим, а оперативним підрозділом, який не мав письмового доручення на проведення слідчих дій та який діяв за власною ініціативою, що суперечить вимогам вказаних норм.

Крім того, прокурором під час судового розгляду не було долучено до матеріалів кримінального провадження ухвали слідчих суддів та постанови прокурорів, якими надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також ці документи не відкривалися у порядку ст.290 КПК України стороні захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Частина 11 ст. 290 КПК передбачає, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Згідно з ч. 12 ст. 290 КПК у в разі, якщо сторона кримінального провадження не здійснила відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові 16 січня 2019 року (провадження 13-37кс18) в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 442 КПК, за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.

Згідно правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 640/6847/15-к, у тому випадку, коли сторона обвинувачення під час досудового розслідування своєчасно вжила всі необхідні та залежні від неї заходи, спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, однак такі документи не були розсекречені з причин, що не залежали від волі й процесуальної поведінки прокурора, то суд не може автоматично визнавати протоколи НСРД недопустимими доказами з мотивів невідкриття процесуальних документів, якими санкціоноване їх проведення.

Так, під час безпосереднього дослідження доказів у змагальній процедурі судового розгляду суд має оцінити докази, отримані в результаті НСРД із перевіркою процесуальних підстав для проведення НСРД, в тому числі у випадках, коли такі матеріали не були надані стороні захисту у порядку, передбаченому ст. 290 КПК через їх фактичну відсутність у сторони обвинувачення на час завершення досудового розслідування. Водночас сторона обвинувачення повинна вживати необхідних і достатніх заходів для розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД з метою найшвидшого надання їх стороні захисту, в т.ч. і для відкриття матеріалів іншій стороні у відповідності зі ст. 290 КПК. Якщо відповідні процесуальні документи були отримані стороною обвинувачення після передачі справи в суд, вона зобов`язана здійснити їх відкриття згідно з ч. 11 ст. 290 КПК.

Системне тлумачення ст. 290 КПК дозволяє зробити висновок, що відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, які є в її розпорядженні, то відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. В ухвалі слідчого судді про проведення НСРД немає жодних відомостей, які можуть бути доказами у конкретному кримінальному провадженні. Ця ухвала за своєю правовою природою є процесуальною підставою для отримання доказів. Але сам доказ вона не підміняє і у доказ не трансформується.

Ухвала слідчого судді про проведення НСРД повинна досліджуватися судом під час розгляду справи у суді першої інстанції з метою оцінки допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.

На етапі досудового розслідування сторони у відповідності до ст. 290 КПК повинні розкрити всі докази, які є у їхньому розпорядженні. Однак, оцінка належності, допустимості кожного із доказів буде здійснюватися судом, і суд, аналізуючи кожен із доказів, повинен дослідити процесуальні підстави (ухвали, клопотання тощо), які стали підставою для отримання будь - якого з доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Таким чином, докази у вигляді результатів НСРД повинні бути безумовно відкриті стороні захисту у порядку, визначеному ст. 290 КПК. Однак процесуальні документи, а саме ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД можуть бути надані і під час судового розгляду справи у суді першої інстанції.

Невідкриття таких процесуальних документів до моменту передачі кримінального провадження до суду не може стати безумовною підставою для визнання всіх результатів НСРД недопустимими доказами. Лише у випадку відсутності у сторони обвинувачення і ненадання суду під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідних ухвал слідчих суддів про дозвіл на проведення НСРД, суд може поставити під сумнів допустимість отриманих результатів НСРД, як доказів.

Якщо відповідні ухвали будуть надані суду, що розглядає кримінальне провадження, суд на основі оцінки доказів у їх сукупності, а також з урахуванням процесуальних підстав для проведення НСРД, з урахування позицій сторін, в тому числі, з урахуванням позиції сторони захисту, може прийняти рішення про їх допустимість.

Зважаючи на наведене, ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД не є доказом у розумінні статей 84, 99 КПК, в ній не містяться відомості, які можуть бути використані як докази. Водночас, така ухвала є процесуальною підставою для отримання доказу, а тому повинна бути надана стороні захисту для забезпечення принципу змагальності не пізніше, ніж під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Процесуальні підстави для проведення НСРД повинні бути враховані судом першої інстанції під час всебічної оцінки доказів, отриманих в результаті проведення НСРД. Суд, на основі комплексної оцінки доказів, отриманих в результаті НСРД, за умови дотримання принципу змагальності, повинен перевірити процесуальну підставу для їх отримання та вирішити питання про їх допустимість.

У даному кримінальному провадженні на питання сторони захисту прокурору щодо наявності ухвал слідчих суддів та постанов прокурорів, якими надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також доручень слідчого на проведення НСРД, прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні 23.04.2024 року зазначив, що вони маються, але дійсно не були відкриті стороні захисту під час виконання вимог ст.290 КПК України та зобов`язався їх надати у наступному судовому засіданні. Водночас, у наступному судовому засіданні, прокурор пояснив, що вказані документи він не приніс та у нього не має заяв та клопотань щодо відкладення судового засідання або заперечень по закінченню з`ясування обставин та перевірки їх доказами і він не заперечує перейти до судових дебатів.

За таких обставин, враховуючи пояснення прокурора щодо наявності у нього вже розсекречених ухвал слідчих суддів та постанов прокурорів, якими надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також доручень слідчого на проведення НСРД, але невідкриття їх стороні захисту та ненадання їх під час судового розгляду з незрозумілих причин, вважаю, що докази, зібрані під час проведення зазначених вище негласних слідчих (розшукових) дій необхідно визнати недопустимими доказами, у порядку ст.87 КПК України.

Щодо даних протоколів оглядів від 09.06.2023 року

Також, за клопотанням прокурора під час судового розгляду були досліджені наступні протоколи оглядів:

- від 09.06.2023 року (час складання: 17 год. 10 хв. 17 год. 20 хв.) по кримінальному провадженню №0000695, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.05.2023 року (склав оперуповноважений СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_39 за дорученням слідчого ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 ), згідно даних якого місцем огляду є приміщення службового кабінету №39, розташованого на другому поверсі адміністративної будівлі ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_6 . На момент огляду у кабінеті знаходиться ОСОБА_7 , якій були надані грошові кошти у сумі 4000 грн. для проведення заходів по отриманню фактичних даних щодо незаконного збуту ОСОБА_6 наркотичних засобів та психотропних речовин. Вказана слідча дія проводилася за участю понятих: ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , а також - ОСОБА_7 та ОСОБА_23 ;

- від 09.06.2023 року (час складання: 20 год. 10 хв. 20 год. 20 хв.) по кримінальному провадженню №0000695, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.05.2023 року (склав оперуповноважений СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_39 ), згідно даних якого місцем огляду є земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 працівникам поліції видала: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною кристалічної форми (упаковано у спецпакет WAR0087496), зазначивши, що його вона придбала у ОСОБА_6 за 4000 грн. у ході оперативної закупівлі; фіскальний чек на суму 1000 грн. Як зазначила ОСОБА_7 вказану суму вона перерахувала ОСОБА_6 на банківську картку № НОМЕР_7 через термінал як частину оплати за придбання психотропної речовини (всього сплатила 4000 грн.). Вказана слідча дія проводилася за участю понятих: ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , а також - ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Отже, законодавець у КПК України чітко визначив коло суб`єктів, які можуть провести огляд слідчий, прокурор.

З досліджених у судовому засіданні протоколів оглядів від 09.06.2023 року, вбачається що їх проводив оперуповноважений СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_39 , який і склав вказані протоколі.

Згідно вимог п.3 ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Співробітник оперативного підрозділу не є самостійним у своїй процесуальній діяльності, діє виключно за ініціативою та в межах письмового доручення слідчого та прокурора і у нього відсутні повноваження на прийняття рішень у кримінальному провадженні.

Водночас, до матеріалів кримінального провадження прокурором не долучено будь-яких доручень слідчого на проведення вказаних оглядів від 09.06.2023 року.

Аналіз реєстру матеріалів кримінального провадження свідчить, що вказані процесуальні документи (доручення) не приймалися слідчими під час досудового розслідування.

Вимогами ст. 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

В даному випадку, на думку суду, дані під час проведення оглядів від 09.06.2023 року отримані не у порядку вказаних вище вимог, що стосуються проведення такої слідчої дії як огляд і відповідно вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, тобто вони є недопустимими.

Також, у судовому засіданні були досліджені наступні документи:

- витяг з кримінального провадження №0000695, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.05.2023 року, згідно якого слідчими, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження є слідчі ВП №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 та ОСОБА_44 ; прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво: ОСОБА_45 , ОСОБА_4 , ОСОБА_46 ; кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.307 КК України; Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «02.05.2023 року до відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт ст. оперуповноваженого СКП ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те, що група осіб займається незаконним збутом наркотичних засобі та психотропних речовин на території Комунарського району м. Запоріжжя; підозрюваний ОСОБА_6 .

У зазначеному Витязі також маються:

- відомості №2, внесені до ЄРДР 26.06.2023 року, а саме: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «26.06.2023 року до відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 26.06.2023 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_6 збув особі Т. зіп-пакет з невідомою речовиною кристалічного походження біло-жовтого кольору, за що він отримав винагороду у розмірі 8 000 грн.»;

- відомості №4, внесені до ЄРДР 25.07.2023 року, а саме: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «В ході проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000695 встановлено, що під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 виявлено та вилучено 3 зіп-пакети з кристалічною речовиною невідомого походження біло-жовтого кольору, що відповідно висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфетамін, загальна маса якої складає 1,0282 г (в перерахунку на основу), яку ОСОБА_6 зберігав з метою збуту»;

- рапорти ст. оперуповноваженого СКП ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_26 від 02.05.2023 року, згідно яких на території Комунарського району м. Запоріжжя громадянин ОСОБА_6 організував збут психотропної речовини метафетаміну мешканцям м. Запоріжжя та виконує роль оператора;

- клопотання про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 за місцем проживання ОСОБА_6 ;

- ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2024 року про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 за місцем проживання ОСОБА_6 ;

- протокол затримання ОСОБА_6 у порядку ст.208 КПК України (обшук ОСОБА_6 ) не проводився.

Вказані процесуальні документи, на думку суду, безпосередньо не вказують на винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, проте дають підстави для висновку про дотримання слідчими належної процедури внесення відомостей до ЄРДР, отримання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 та належної процедури проведення вказаної слідчої дії.

Судом вживалися усі можливі засоби для виклику у судове засідання свідка ОСОБА_47 , а саме: вказаний свідок неодноразово повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, призначених, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення, які повернулися на адресу суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, ухвалами від 01.11.2023 року, 22.11.2023 року, 27.11.2023 року, 29.01.2024 року суд зобов`язував ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області примусово доставити до суду ОСОБА_47 у судові засідання, призначені 22.11.2023 року, 27.11.2023 року, 06.12.2023 року та 12.02.2024 року.

Згідно рапортів працівників поліції під час неодноразових виїздів за місцем мешкання ОСОБА_47 , останнього виявити не надалося можливим, тому у суду була відсутня можливість допитати вказаного свідка.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

В обвинувальному акті зазначено, що слідчим виявлено обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , а саме: щире каяття. Водночас, суд не погоджується з позицією органу досудового розслідування з приводу наявності у обвинуваченого такої обставини, виходячи з такого.

Щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини і готовність підлягати кримінальній відповідальності. ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому кримінальним правопорушенням фактично визнав частково, намагався суду довести, що вилучені у нього психотропні речовини та грошові кошти під час обшуку за місцем його проживання належать не йому, а ОСОБА_48 . Жодних фактів, які б свідчили про активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, що підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 26.06.2023 року, згідно якого обвинувачений 26.06.2023 року знаходився у стані наркотичного сп`яніння (метамфетамін)

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, суспільну небезпечність та характер скоєних злочинів (без застосування фізичного насильства, але дії обвинуваченого були направлені фактично на поширення впливу наркоманії на мешканців м. Запоріжжя, зумовлені тяжкими наслідками для них), особу обвинуваченого: раніше судимий за скоєння умисного кримінального правопорушення, має постійне місце мешкання, не одружений, не має на утриманні жодної особи, до затримання офіційно не працював, його вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра). Крім того, суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений скоїв злочини фактично через шість місяців після оголошення йому вироку Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України, яким суд звільнив його від відбування покарання, надавши останньому 1 рік випробування, яке ОСОБА_6 не витримав.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Враховуючи особистість ОСОБА_6 , конкретні обставини кримінального провадження, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставини, що обтяжує покарання, з урахуванням вимог ч.1 ст.71 КК України, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_6 необхідно призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.2 ст.307 КК України з конфіскацією усього майна.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Підстави для застосування у даному випадку вимог ст.69 КК України та інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, відсутні.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 3 824 грн. за залучення експертів на проведення судових хімічних експертиз.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати на проведення експертиз № СЕ-19/108-23/8999-НЗПРАП від 19.06.2023 року, № СЕ-19/108-23/9882-НЗПРАП від 27.06.2023 року, № СЕ-19/108-23/9878-НЗПРАП від 29.06.2023 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 зазначених витрат на користь держави.

Постановами слідчого від 04.07.2023 року вилучені під час оглядів місць подій та обшуку зіп-пакети з психотропною речовиною «метамфетамін» у спец пакетах №3053823 та 5848023 визнано речовими доказами.

Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом знищується. Таким чином, вилучені об`єкти, а саме: психотропну речовину необхідно знищити.

Враховуючи, що суд приймає рішення про призначення відносно ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації усього майна обвинуваченого, тому вилучений у останнього мобільний телефон «Tecno CC6» у корпусі чорного кольору необхідно конфіскувати у власність держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна обвинуваченого.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2022 року і остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 26.06.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- спецпакети №3053823 та №5848023 із психотропною речовиною метамфетамін, що зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Конфіскувати у власність держави як майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон «Tecno CC6» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , що перебуває на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП №4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3 824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. за залучення експертів на проведення судових хімічних експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та захисникам.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні під час його оголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1