справа № 361/1706/18
провадження № 1-кп/361/73/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001362 від 15 квітня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2015 року приблизно у період з 20 год. 10 хв. - 20 год. 30 хв., точний час не встановлено, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним власним легковим автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. О. Онікієнка у м. Бровари Київської області від вул. Ярослава Мудрого у напрямку до с. Димитрове Броварського району Київської області зі швидкістю близько 60 км/год, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, яким передбачено: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Керуючи транспортним засобом, рухаючись по головній дорозі по вул. О. Онікієнка у м. Бровари Київської області, наближаючись до пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не надав перевагу пішоходу ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину зліва направо відносно його руху, чим порушив п. 18.2 Правил допрожнього руху, яким передбачено: «на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідно напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Внаслідок чого здійснив наїзд своєю передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_10 , яка переходила дорогу в межах пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми та була доставлена до Броварської центральної районної лікарні, розташованої у м. Бровари для надання первинної медичної допомоги.

14 квітня 2015 року ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень померла в реанімаційному відділенні Броварської центральної районної лікарні.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 05 червня 2015 року № 09/129 ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній області справа, кровонапливності м`яких тканин голови в правій лобно-тім`яній області; перелому кісток склепіння та основи черепа; субдуральних нашарувань згортків крові в області лобних та тім`яних долей загальним об`ємом близько 30 см куб; дифузних субарахноідальних крововиливів, ділянок забоїв в області полюсів лобних долей, варолієва мосту, зорових бугрів, стінок бокових шлуночків; кров у шлуночках мозку; набряку - набухання та здавлення речовини головного мозку; переломів 3-6 ребер справа по середньо-пахвинній лінії, без пошкодження пристінкової плеври; багатоуламкових переломів правих лонної та сідничої кісток, масивної кровонапливності клітковини тазу, заочеревної клітковини справа та жирової капсули правої нирки; багатоуламкових переломів кісток лівої гомілки на межі середньої та верхньої третини, нерматрозу правого колінного суглобу, масивної кровонапливності м`яких тканин в області переломів; синців в області стегон, правого колінного суглобу, садна в середній третині лівої гомілки.

Згідно зазначеного висновку смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки в речовину та шлуночки головного мозку, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Допущені водієм ОСОБА_8 порушення вимог п. п. 2.3 «б», 18.2 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не визнав у повному обсязі та зазначив, що 14 квітня 2015 року він керував транспортним засобом «Audi A6» та рухався у м. Бровари Київської області з моста в сторону с. Димитрове по вул. Кутузова (після перейменування - вул. О. Онікієнка). У той день була мрячна погода, трішки моросило, для нього горіло зелене світло світлофора, їхав він зі швидкістю приблизно 50-60 км/год, за ним рухався ще один автомобіль. Коли він переїхав світлофор на зелений колір для нього, побачив вже жінку перед його автомобілем, не встиг зреагувати та стався наїзд на неї. Вийшовши зі свого транспортного засобу, побачив, що ця жінка була у темному одязі та лежала біля передніх правих дверей його автомобіля. Відразу на електроопорах освітлення не було, воно розгорілося пізніше, після наїзду на пішохода. На його думку, ДТП трапилася десь о 20 год. 10 хв. - 20 год. 12 хв. Також суду показав, що міст у той час частково був на ремонті, було дві смуги руху. У зустрічній смузі їхав автомобіль, з яким він роз`їхався, після чого і трапилася дорожньо-транспортна пригода, були уламки від його транспортного засобу, які знаходилися біля переднього правого крила. На його транспортному засобі було увімкнено ближнє світло фар, працювали дворники, так як трішки моросило. Він не бачив потерпілу, як вона переходила дорогу, від пішохідного переходу вона була близько 10-15 метрів. Він також здіснював телефонний дзвінок для виклику швидкої допомоги та поліції. Після приїзду цих працівників, він бачив, що навколо жінки було багато людей, він також бачив, що вона була ще жива. Де стояв його автомобіль був осип скла, біля крила транспортного засобу. Суду показав, що після дорожньо-транспортної пригоди він притягувався до адміністративної відповідальності. Відшкодування потерпілим не здійснював, так як на його звертання знайомі чи родичі потерпілих йому відмовили у необхідності здійснення такого. Із ним було проведено слічий експеримент, під час якого він все чітко показав.

Цивільні позови ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не визнав в повному обсязі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Незважаючи на захисну позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , його винуватість у вчиненні за вказаних вище обставин злочину, підтверджується всією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а у взаємозв`язку - є достатніми для таких висновків суду.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 14 квітня 2015 року їхала з села додому, її зустрічала мама - ОСОБА_10 у м. Бровари Київської області близько 20 год. Коли вони разом підходили до дороги, щоб перетнути проїзну частину, то її мама - ОСОБА_10 була попереду метрів на 5 від неї, а вона позаду із дитиною, яка була в колясці. У час, коли вона нахилила голову до дитини, її мама почала робити кроки на пішохідний перехід, тоді вона побачила, як її збив автомобіль «Audi», оскільки почула глухий звук від удару. При цьому гальмування транспортного засобу вона не чула. У час події був дрібний дощик та вуличне освітлення. Після зіткнення обвинувачений вийшов із автомобіля, сказав, що викликав швидку допомогу і поліцію. Надалі їм матеріально обвинувачений не допомагав. Позаду неї йшло ще 2 жінки. Час зіткнення був приблизно о 20 год. 20 хв.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 14 квітня 2015 року ввечері близько 20 год. 20 хв. на місці події вуличне освітлення добре працювало, все було видно. Він бачив, як його мати лежала за пішохідним переходом по ходу руху автомобіля. На автомобілі «Ауді» було розбито переднє праве крило, бампер, фара. Його мати померла на наступний день у лікарні. На мосту проводилися ремонтні роботи, осипи скла були на дорозі, їх було багато, де точно знаходились, то він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що 14 квітня 2015 року близько 20 год., точний час не пам`ятає, оскільки минуло дуже багато часу, він у м. Бровари Київської області їхав на своєму автомобілі в напрямку Торгмашу на вул. Олімпійську, на мосту попереду нього рухався транспортний засіб моделі «Ауді», за кермом якого був обвинувачений, у той час був невеликий дощ, але видимість добра, вуличне освітлення було ввімкнене. Доїжджаючи до пішохідного переходу, він побачив, як почали переходити дорогу пішоходи, спочатку рухався велосипедист, тоді бабуся, жінка з коляскою, - яка є потерпілою, та ще дві жінки. Він тоді почав гальмувати, а водій автомобіля «Ауді» не гальмував, а намагався об`їхати бабусю, проте не встиг, здійснивши наїзд на останню, вдаривши її правою стороною автомобіля. Можливо від удару пошкоджено з правого боку фару та бампер цього транспортного засобу. При цьому швидкість його транспортного засобу була близько 60 км/год, а автомобіля «Ауді» приблизно 65 км/год. На його думку, водію автомобіля «Ауді» нічого не заважало побачити людей на пішохідному переході, оскільки ліхтарі у той час вже горіли. Зауважив, що ліхтарі до моменту наїзду вже горіли хвилин 5-7. Суду свідок показав, що відеореєстратор в його автомобілі не працював, хоча він спочатку і запропонував працівникам поліції його оглянути, після чого було виявлено неполадки у ньому. Після зіткнення автомобіля «Ауді» з пішоходом, він зупинився і пішов для надання допомоги, побачив, що бабуся лежала позаду автомобіля «Ауді», який знаходився близько до неї. Пам`ятає, що на дорозі було чи то скло, чи то пластмаса, проте не може відповісти, де саме воно знаходилося. Свідок суду показав, що на ділянці дороги, де був пішохідний перехід, знаходився знак «Пішохідний перехід», про дорожню розмітку ствердно не зміг відповісти, пояснивши, що відбувалися дорожні роботи на тій ділянці дороги. Також показав, що з ним було проведено слідчий експеримент при аналогічних погодніх умовах у присутності понятих, 2-х чи 3-х бабусь, потерпілої, захисника та працівників поліції. Останні під час слідчого експерименту робили необхідні заміри, він демонстрував обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася у 2015 році. Під час слідчого експерименту також був автомобіль марки «Ауді» білого кольору, освітлення було на дорозі та йшов дощик. Хто саме перший у день події викликав медичну швидку допомогу він наразі не пам`ятає, однак вказав, що ним також була викликана така допомога.

Додатково винуватість ОСОБА_8 підтверджується сукупністю доказів, наданих стороню обвинувачення та безпосередньо досліджених судом, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 15 квітня 2015 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження № 0001362 (т. 1, а. п. 109);

- рапортом чергової частини про реєcтрацію дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14 квітня 2015 року у м. Бровари по вул. Кутузова 22 (т. 1, а. п. 110);

- протоколом огляду місця події від 14 квітня 2015 року зі схемою та фототаблицею до нього, з якого вбачається місце вчинення кримінального правопорушення - перехрестя вулиць у м. Бровари. Автомобіль марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться на смузі руху в напрямку с. Дімітрово передньою правою віссю на відстані (не зазначено м) від правого краю узбіччя (т. 1, а. п. 111-122);

- протоколом огляду транспортного засобу від 14 квітня 2015 року, згідно з яким інспектор ДПС ВДАІ Броварського району ОСОБА_12 оглянув автомобіль марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та виявлено на ньому деформований капот з правої сторони. Розбита права передня блокфара, пошкоджено передній бампер з правої сторони (т. 1, а. п. 123);

- протоколом огляду та затримання транспортного засобу від 14 квітня 2015 року, згідно з яким слідчий СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_13 оглянув автомобіль марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в ході якого виявлено: розбиту передню праву блокфару (т. 1, а. п. 124);

- постановою слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_13 про визнання і приєднання до справи речових доказів від 15 квітня 2015 року, згідно з якою автомобіль марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні № 0001362 визнано речовим доказом (т. 1, а. п. 125);

- рапортом чергової частини про реєcтрацію відомостей про смерть ОСОБА_10 у Броварській ЦРЛ, яка отримала травму внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14 квітня 2015 року у м. Бровари по вул. Кутузова (т. 1, а. п. 127);

- постановою слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_13 від 14 грудня 2015 року про перекваліфікацію, згідно з якою кримінальне провдаження № 0001362 перекваліфіковано з ч. 1 на ч. 2 ст. 286 КК України (т. 1, а. п. 133);

- постановою слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_13 від 15 квітня 2015 року про призначення судово-медичної експертизи, згідно з якою у цьому кримінальному провадженні призначено судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлені запитання (т. 1, а. п. 134);

- висновком експерта Київського обласного бюро судово-медичної експертизи № 09/129 від 15 квітня 2015 року, згідно з яким при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені численні травми, смерть останньої настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку, як небезпечна для життя, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо при автотравмі - зіткненні автомобіля, що рухався, з пішоходом, при обставинах та строк (14.04.15р.), вказаних у постанові. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа спирти та їх ізомери не виявлені (т. 1, а. п. 135-136);

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , серії НОМЕР_3 , виданого 15 квітня 2015 рооку відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного упарвління юстиції у Київській області, згідно з яким ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а. п. 137);

- висновком експерта НДЕКЦ від 18.05.2015 № 05-01/357 та ілюстративною таблицею до нього, згідно з яким система робочого гальма, рульове керування та елементи підвіски автомобіля марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма, в роботі рульового керування, або зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено (т. 1, а. п. 147-151);

- відповіддю на запит КП «Бровари-благоустрій» від 07 травня 2015 року № 01-241/1 та додатком - добовим графіком, згідно з цією відповіддю зовнішнє освітлення в місті Бровари включається та відключається згідно добового графіка, затвердженого Управлінням житлово-комунального господарства, зокрема, у графі добового графіка за квітень місяць, у період 11-15 числа освітлення відключено о 05-42, а включено о 20-12 (т. 1, а. п. 139-140);

- листом Управління житлово-комунального господарства Броварської міської ради Київської області від 21 травня 2015 року № 01-24/786 з додатком викопіювання, згідно з яким перед перехрестям по вул. Кутузова нанесена дорожня розмітка 1.3 та маються залишки дорожньої розмітки 1.6, 1.12 1.14.3 Встановлені дорожні знаки, а саме: 1.24 «Світлофорне регулювання»; 3.42 «Кінець усіх заборон і обмежень» (т. 1, а. п. 141-144);

- висновком експерта НДЕКЦ від 18 травня 2015 року № 05-01/357 та ілюстративною таблицею до нього, згідно з яким система робочого гальма, рульового керування автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма, рульового керування перед ДТП не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП не виявлено (т. 1, а. п. 147-151);

- постановою заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_14 від 06 квітня 2016 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження, згідно з якою постанову слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_13 від 02 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001362 скасовано; кримінальне провадження для організації подальшого досудового розслідування направлено керівнику Броварської місцевої прокуратури Київської області (т. 1, а. п. 170-171);

- постановою заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_14 від 27 квітня 2016 року про доручення проведення досудового розслідування слідчому підрозділу вищого рівня, згідно з якою доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001362 СУ ГУНП в Київській області (т. 1, а. п. 172);

- постановою старшого слідчого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_15 від 09 червня 2016 року про призначення інженерно-транспортної експертизи, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0001362 призначено інженерно-технічну експертизу, на вирішення якої експертам поставлені запитання (т. 1, а. п. 173-174);

- висновком експерта Київського обласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 04 липня 2016 року № 19/8-02/791, згідно з яким наїзд автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 стався в м. Бровари Київської області на проїзній частині вул. Кутузова до початку осипу скла та пластику. Відносно ширини проїзної частини вул. Кутузова наїзд автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 найбільш ймовірно стався на половині проїзної частини, призначеної для руху в бік с. Димитрово. Встановити більш точне розташування місця наїзду автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 відносно елементів дороги не надається можливим по причині відсутності для цього необхідного комплексу слідової інформації. Встановити експертним шляхом чи мав місце наїзд автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 на пішохідному переході чи за його межами, не надається можливим по причині відсутності необхідного для цього комплексу слідової інформації та вихідних даних (т. 1, а. п. 177-179);

- протоколом проведення слідчого експеримента з потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_11 від 12 травня 2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_11 в районі перехресть вулиць О. Онікієнка та С. Москаленка в м. Бровари відтворили обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14 квітня 2015 року, внаслідок чого чого загинула ОСОБА_10 (т. 1, а. п. 190-196);

- постановою старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_15 від 29 травня 2017 року про призначення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією «Дослідження механізму і обставин дорожньо-транспортних пригод», згідно з якою у кримінальному провадженні № 0001362 від 15 квітня 2015 року призначено експертизу за експертною спеціалізацією «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», на вирішення експертів поставлені питання (т. 1, а. п. 197-199);

- висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12 червня 2017 року № 12-1/1097, згідно з п. п. 2, 3 якого в даній дорожній ситуації, при заданих вихідних даних, швидкість руху обрана водієм автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху; в заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху (т. 1, а. п. 202-205);

- постановою старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_15 від 25 вересня 2017 року про призначення судової автотехнічної експертизи, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0001362 призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання (т. 1, а. п. 206-209);

- висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 15 листопада 2017 року № 18797/17-52, згідно з п. п. 1, 2, 3, 5, 6 якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами п. п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху; швидкість руху автомобіля «Ауді» (60 км/год) в заданій дорожній обстановці відповідала умовам видимості елементів дороги по напрямку його руху; з заданого моменту виникнення небезпеки для руху, згідно показань свідка ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_6 водій автомобіля «Ауді» ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом застосування своєчасного термінового гальмування; з вказаного водієм автомобіля «Ауді» ОСОБА_8 моменту виникнення небезпеки для його руху, він не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до лінії руху пішохода шляхом застосування своєчасного гальмування. В той же час, автомобіль після зупинки знаходиться на відстані 24,2 м від границі розмітки пішохідного переходу, а це свідчить про несвоєчасне застосування водієм гальмування, оскільки враховуючи розрахунки по показам ОСОБА_8 керований ним автомобіль повинен був зупинитися на відстані 4…13,7 м від місця наїзду при умові своєчасного застосування ним гальмування; дії автомобіля «Ауді» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху і стали причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору (т. 1, а. п. 212-216);

- постановою старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_15 від 05 лютого 2018 року про призначення судової автотехнічної експертизи, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0001362 призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання (т. 1, а. п. 217-220);

- висновком експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 01 березня 2018 року № 19/12-1/45-СЕ/18, згідно з п. п. 1, 2, 3, 5, 7 якого водій автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 у заданій дорожній ситуації, за технічно спроможними вихідними даними, повинен був діяти відповідно до вимог п. 18.2 Правил дорожнього руху; швидкість руху автомобіл «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не перевищувала допустиму швидкість руху за умов видимості елементів проїзної частини; водій автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 у заданій дорожній ситуації згідно показань свідка ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_10 шляхом застосування гальмування в момент виявлення пішохода; водій автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 у заданій дорожній ситуації згідно показань свідка ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_10 шляхом застосування гальмування в момент виявлення пішохода як за умови руху пішохода на зелений сигнал, так і на червоний сигнал світлофора; у заданій дорожній ситуації в діях автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.2 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події цієї дорожньо-транспортної пригоди як за умови руху пішохода на зелений сигнал так і за умови руху на червоний сигнал світлофора (т. 1, а. п. 223-233);

- повідомленням про підозру від 13 березня 2018 року ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т. 1, а. п. 235-239).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає наступне.

Показання потерпілих та свідка суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і достатньо повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим злочину, підтверджуються дослідженими під час розгляду справи письмовими доказами; підстав сумніватися в правдивості показів потерпілих та свідка у суду немає.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, протокол проведення слідчого експерименту від 28 червня 2015 року, проведений за участю ОСОБА_8 (т. 1, а. п. 152-156), постанову слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_13 від 01 липня 2015 року про призначення судової інженерно-технічної експертизи (т. 1, а. п. 158-159), висновок експерта НДЕКЦ від 31 липня 2015 року № 5-01/553, згідно з яким в заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху (т. 1, а. п. 162-164), суд визнає недопустимими доказами у справі, оскільки в подальшому - 13 березня 2018 року гр. ОСОБА_8 було пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими доказами є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Інші надані стороною обвинувачення докази, досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими.

Посиланння захисника не неточності (недоліки) у протоколі огляду місця події від 14 квітня 2015 року, у даті схеми ДТП до нього, щодо відсутності підписів у фототаблиці до протоколу ОМП, є слушними, проте не є підставами для визнання цих доказів недопустимими, так як у даному кримінальному провадженні зазначені документи зафіксували факт дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14 квітня 2015 року за участю обвинуваченого та його автомобіля.

Твердження сторони захисту щодо недопустимості протоколу огляду транспортного засобу від 14 квітня 2015 року та протоколу огляду та затримання транспортного засобу від 14 травня 2015 року є помилковими, так як огляд автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зовнішнім, під час якого виявлено пошкодження, які сконцентровані з правої передньої сторони автомобіля, з цього транспортного засобу будь-яких предметів не вилучено. Зі змісту протоколів вбачається, що ні обшук, ні огляд салону автомобіля не проводився, а тому зазначені слідчі дії не можна вважати обшуком і вони не потребують дозволу слідчого судді, з огляду на наведене ці протоколи є допустимими доказами у справі.

Крім того, посилання захисника на незаконність огляду транспорту, так як він проведений до внесення відомостей по заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не ґрунтується на законі.

Дійсно, за частиною 3 ст. 214 КПК України огляд місця події проводиться до внесення відомостей до ЄРДР і вимагає негайного внесення відомостей до ЄРДР після його завершення. За наявності ознак, передбачених ст. 233 КПК України стосовно огляду житла чи іншого володіння особи, необхідно дотримуватися як певних правил, передбачених статтями 233, 234, 237 КПК України, так і підстав, визначених зазначеними статтями, що за відсутності добровільної згоди володільця до внесення відомостей до ЄРДР неможливо.

Проте проведений 14 квітня 2015 року огляд транспорту істотно відрізняється від тих оглядів транспортного засобу, проведення яких вимагає дотримання підстав та правил, передбачених статтями 233, 234 і 237 КПК України.

З метою перевірки інформації про дорожньо-транспортну пригоду та з`ясування події здійснено огляд автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо пошкодження останнього, ця слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу суду. Метою цього огляду була фіксація слідів кримінального правопорушення шляхом візуального обстеження транспортного засобу як предмету, що зберіг на собі його сліди. В результаті огляду встановлено зовнішні пошкодження автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Крім того, транспортний засіб, порушення правил керування яким призвело до заподіяння смерті потерпілій, є знаряддям вчинення злочину у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, з`ясування технічного стану якого якомога швидше після ДТП, до переміщення його з місця події чи отримання доступу до органів керування якого бодай якою-небудь особою може призвести до неможливості вирішення завдань кримінального првадження.

Огляд здійснено суто з метою з`ясування та фіксації технічного стану, в якому перебуває знаряддя вчинення злочину, пошкоджень та характерних ознак транспортного засобу після ДТП, слідчої інформації про обставини події на ньому, стан його окремих вузлів, агрегатів та органів керування безпосередньо після ДТП, без вилучення будь-яких предметів та не з метою їх відшукання, не містить у собі ознак, що обумовлюють дотримання підстав до огляду, визначених статтями 233, 234, 237 КПК України.

За таких обставин у даному випадку огляду автомобіля не притаманні ознаки примусової слідчої дії, що порушує недоторканність іншого володіння особи (транспортного засобу), а тому він не потребував одержання ухвали слідчого судді стосовно його првоедення та міг бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, підстав вважати недопустимими доказами протокол огляду транспорту від 14 квітня 2015 року та протокол огляду та затримання транспортного засобу від 14 квітня 2015 року, а також постанову про визнання і приєднання до справи речових доказів від 15 квітня 2015 року, винесену слідчим на підставі цих документів, як про це зазначає захисник, суд не вбачає.

Також відсутні підстави для визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту від 12 травня 2017 року, постанови про призначення інженерно-транспортної експертизи від 29 травня 2017 року, постанов про призначення судової автотехнічної експертизи від 25 вересня 2017 року та від 05 лютого 2018 року, висновків експертів, зроблених за результатами слідчого експерименту, так як останній проведений відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України. Слідчий експеримент має своїм завданням встановлення того, могла чи не могла відбутися подія або дія у певних умовах, при цьому проводяться дослідницькі дії, що максимально наближені до умов дії, що перевіряється.

Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Таким чином, слід зазначити, що судом у межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 і розцінює їх як спробу обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Керуючи автомобілем за несприятливих, в тому числі погодніх, умов, обвинувачений повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, і при необхідності прийняти необхідні міри до гальмування транспортного засобу.

При цьому посилання сторони захисту на відсутність вуличного освітлення на електроопорах на момент дорожньо-транспортної пригоди не спростовує факт порушення обвинуваченим вимог п. 2.3 Правил дорожнього руху щодо забезпечення безпеки дорожнього руху водієм, як і не звільняє останнього від кримінальної відповідальності.

Твердження захисника на те, що висновок експерта № 129 від 15.04.2015р. та висновок експерта № 1187 від 27.04.2015р. є недопустимими доказами у справі, оскільки були проведені на підставі постанов слідчого ОСОБА_16 , який не був уповноважений на проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурором не надано суду підвтердження повноважень цього слідчого, суд враховує, визнає їх недопустимими доказами у справі саме з підстав відсутності у слідчого ОСОБА_16 повноважень на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001362.

Проте визнання даних висновків експертів не впливає на встановлення винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої.

Суд не вбачає правових підстав для визнання недопустимим доказом постанови слідчого Броварського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 від 14 грудня 2015 року про перекваліфікацію злочину з ч. 1 на ч. 2 ст. 286 КК України з підстав невірного встановлення часу події у мотивувальній частині цієї постанови.

Так, зазначення в постанові слідчого невірного часу не впливає на факт вчинення кримінального правопорушення, оскільки сам обвинувачений не заперечує своєї участі у дорожньо-транспортній пригоді, проте заперечує, що зіткнення відбулося з його вини.

Щодо відсутності у матеріалах справи постанов про створення слідчої групи, як і доручення керівника органу досудового розслідування, постанови про створення групи прокурорів у цьому ж кримінальному провадженні, то суд зазначає таке.

Так, під час всього судового розгляду захисником не ставилося питання про визнання доказів, які надані стороною обвинувачення, недопустимими, оскільки вони зібрані неуповноваженими особами, такі підстави захисник вказав у судових дебатах, що позбавило прокурора надати такі документи під час судового розгляду справи.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 лютого 2022 року (справа № 477/426/17), постанови керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого або групи слідчих, старшого групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування, можуть бути надані прокурором та оголошені під час судового розгляду у випадку, якщо під час дослідження доказів в учасників провадження виникне сумнів у їх достовірності, з огляду на те, що ці докази було зібрано неуповноваженими особами.

По-друге, після скасування постанови про закриття кримінального провадження, заступник прокурора Київської обалсті 06 квітня 2016 року виніс постанову, згідно з якою кримінальне провадження № 0001362 для організації подальшого досудового розслідування направлено керівнику Броварської місцевої прокуратури Київської області та постановою заступника прокурора Київської області від 27 квітня 2016 року доручено проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні СУ ГУНП в Київській області (т. 1, а. п. 170-172).

Крім того, враховуючи, що стороною захисту не було оскаржено в межах досудового розслідування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 13 березня 2018 року, під час всього судового розгляду не ставилося під сумнів статус ОСОБА_8 як підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, відтак суд сприймає дану позицію сторони захисту як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, як підтвердження визнання підозри.

А тому суд вважає, що докази у цій справі зібрані уповноваженими особами.

За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку поза всяким розумним сумнівом про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 та навність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Указаних висновків суд дійшов, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України з наданням останнім рівних прав на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених тим же Кодексом, безпосередньо дослідивши усі докази та інші матеріали, у порядку ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, й заслухавши доводи сторін з боку обвинувачення та захисту, тим самим провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Призначаючи міру покарання ОСОБА_8 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, суд вважає, що він заслуговує покарання у виді позбавлення волі.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, відсутні.

Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відсутні, оскільки відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Крім того, суд дає оцінку й тому, що ОСОБА_8 , керуючи автомобілем у населеному пункті, грубо порушив Правила дорожнього руху, що призвело до летальних наслідків у вигляді смерті потерпілої, чим проявив байдуже ставлення до життя, здоров`я та безпеки людини, що згідно з Конституцією України є найвищими соціальними цінностями.

Звільнення особи від реального відбування покарання за встановлених обставин не зможе забезпечити реалізацію цілей покарання та негативно вплине на сприйняття суспільством необхідності дотримання Правил дорожнього руху та запобіганню вчиненню нових злочинів іншими водіями.

Відтак суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, так як обвинувачений у вчиненому злочині не розкаявся, свою вину не визнав, заподіяну потерпілим моральну шкоду не відшкодував, не дивлячись на те, що в результаті кримінального правопорушення потерпілі втратили матір.

При призначенні обов`язкового додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, суд враховує ставлення обвинуваченого до дорожньо-транспортної пригоди за його участю та поведінку після вчинення цього злочину, зокрема те, що надалі ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення на транспорті, з цих підстав суд вважає за доцільне застосувати до винного додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У справі потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили цивільні позови, які обвинувачений не визнав.

Згідно зі ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню, оскільки в результаті дій обвинуваченого загинула їх мати - ОСОБА_10 , і ця втрата є непоправною, що беззаперечно порушило звичайний життєвий ритм і як наслідок спричинило моральні страждання, тому суд вважає, що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають право на відшкодування моральної шкоди, яка, з урахуванням усіх зазначених обставин у їх сукупності, на засадах розумності, виваженості та справедливості становить заявлені у позовах розміри відповідно ОСОБА_5 - 200 тис. грн, ОСОБА_6 - 250 тис. грн.

Запобіжний захід ОСОБА_8 судом не обирався.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз.

Речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 129, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Процесуальні витрати: на проведення експертиз становлять загальну суму 12 258 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень 76 коп. (висновок експерта № 05-01/357 від 18.05.2015 на суму 613,80 грн; висновок експерта № 05-01/553 від 31.07.2015 на суму 491,04 грн; висновок експерта № 19/8-02/791 від 04.07.2016 на суму 1 055,52 грн; висновок експерта № 12-1/1097 від 12.06.2017 на суму 1 979,20 грн; висновок експерта № 18797/17-52 від 15.11.2017 на суму 2 971,20 грн; висновок експерта № 19/12-1/45-СЕ/18 від 01.03.2018 на суму 5 148,00 грн) відповідно до частини 2 статті 124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а саме

- автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , - залишити в останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1