Справа № 372/2630/24
Провадження № 1-кп-258/24
В И Р О К

іменем України

03 червня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 01.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працює машиністом пакувальної машини ПрАТ "Київський картонно-паперовий комбінат", має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку N , і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992р. № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293)завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, за невстановлених досудовим слідством обставин, але не раніше листопаду 2022 року незаконно придбав 32 патрони калібру 5,45*39 мм, один патрон калібру 5,56*45 мм та два патрони калібру 9*18 мм, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, пістолет, виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнального самозарядного пістолету моделі «ЕРМА 75-С» без номеру, калібру 9 мм Р.А., який належить до короткоствольної, гладкоствольної вогнепальної зброї та наступальну осколкову ручну гранату М67, яка належить до вибухового пристрою, які зберігав в господарському приміщенні, яким користується, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу.

03 травня 2024 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось. Наслідки укладення угоди йому повністю зрозумілі.

Прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним актом, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто як незаконне придбання та зберігання бойових припасів, вогнепальної зброї та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину із використанням умов воєнного стану.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, щире каяття у вчиненому, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначити узгоджене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України: у виді позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк із визначенням відповідних обмежень згідно ст. 76 КК України.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати: за проведення судової балістичної експертизи у розмірі 1514,56 грн., за проведення судової вибухово-технічної експертизи у розмірі 3786,40 грн.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 травня 2024 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз 5300,96 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року на вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким користується ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернут власнику або представникові.

Речові докази:

- 33 предмети, ззовні схожі на бойові припаси, зокрема калібру 5,45*39 з маркуванням 270 81 - 27 штук; калібру 5,45*39 з маркуванням 270 92 - 2 шт.; калібру 5,45*39 з маркуванням 27086 - 2 шт.; калібру 5,45*39 з маркуванням 383 1 шт., калібру 5,56*45 з маркуванням S&B 5.56x45 32; які були упаковані в спецпакет № ICR0086388, 2 предмети, ззовні схожі на бойові припаси калібру 9 мм, з маркуванням 1090; предмет, ззовні, схожий на вогнепальну зброю (пістолет) з маркуванням ЕРМА 75С кал. 9 мм РА разом з магазином упаковано в спецпакет № ICR0086389; предмет, ззовні схожий на бойову гранату іноземного виробництва М-67, з маркуванням «Fuze М213 NAM21F041-001 TNS19B026-0283277», який був упакований в спецпакет вибухотехнічної служби № VS2112274, дві димові шашки, які були знищені працівниками вибухотехнічної служби, решти яких запаковано в спецпакет № АБ032565; ємність з пластику, в якій знаходиться металева ложка з нашаруваннями порошкоподібної речовини, два Zip-пакети з порошкоподібною речовиною, електронні ваги з нашаруваннями порошкоподібної речовини, які були упаковані в спецпакет № НОМЕР_2 знищити;

- ключ до автомобіля, який упакований в спецпакет № НОМЕР_3 , повернути власнику.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1