Справа № 463/1824/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/362/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000831 від 01.03.2024 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід підозрюваному у кримінальному № 0000831 від 01.03.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання з 16.15 год. 01 березня 2024 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн. (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят гривень).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено такі обов`язки:

- прибувати до прокурора, слідчого, в провадженні якого перебуватиме вказане кримінальне провадження, та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування двох ризиків, які направлені на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на потерпілу та свідків, знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення і вказані ризики не є мінімальними, тому запобіжні заходи, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.

На дану ухвалу слідчого адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу; постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм КПК України, що знайшло свій вияв у необ`єктивності та упередженості слідчого судді.

Апелянт зазначає, що ризики переховування від органів слідства і суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, не було доведено стороною обвинувачення. Оскільки, такі повинні підтверджуватися матеріалами справи, а не припущеннями вчинення протиправних дій з подальшим клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим та недоцільним, а відсутність реальних ризиків суперечить вимогам КПК України, щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від органів слідства і суду, не має наміру скоїти кримінальні правопорушення, чи вчиняти будь-які протиправні дії, коштів на сплату визначеної судом застави немає то вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати та звільнити ОСОБА_7 з- під варти в залі суду.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , виступ захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_9 , про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, до Єдиного реєстру досудового розслідування за номером 0000831 від 01.03.2024 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_7 повідомлено 02.03.2024 року.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.03.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 01.03.2024, який підтверджує відкрите викрадення золотого перстня;

- протоколом огляду від 01.03.2024, згідно якого на відеозаписі наявний факт відкритого викрадення золотого перстня;

- протоколами допиту свідків;

- протоколом допиту потерпілого;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування двох ризиків, які направлені на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на потерпілу та свідків, знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення і вказані ризики не є мінімальними, тому запобіжні заходи, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Також, колегією суддів враховано, що на даному етапі кримінального провадження існує найбільш активна фаза збирання доказів стороною обвинувачення, які матимуть важливе значення для встановлення істини у кримінальному проваджені. Очевидно, що саме на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжних заходів, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Личаківського районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на те, що обґрунтованість підозри доводиться зібраними доказам. ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Перебуваючи на волі останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаним в сукупності обґрунтовується необхідність обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та час його вчинення (в умовах воєнного стану), колегія судів вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

За таких обставин доводи у апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Покликання апелянта на те, що підозрюваний що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від органів слідства і суду, не має наміру скоїти кримінальні правопорушення, чи вчиняти будь-які протиправні дії, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Щодо розміру визначеної застави, з якою не погоджується адвокат, то на думку колегії суддів, при його визначенні судом першої інстанції належним чином надано оцінку відповідним обставинам, враховано особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, у зв`язку з чим обґрунтовано визначено заставу, розмір якої, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги не є завідомо непомірним для підозрюваного, та зможе гарантувати належне виконання ним процесуальних обов`язків, й визначена в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини, у даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянтів немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 березня 2024 року, якою застосовано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: