САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1476/24
Провадження № 1-кп/726/108/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження, без проведення судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 від 04.05.2024 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця м. Чернівці, не працюючого, із середньою освітою, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 02.09.2022 вироком Садгірського районного суду м. Чернівці за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ст. 395 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи ознайомленим із ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.04.2023 про обрання йому адміністративного нагляду строком на один рік на підставі п. «В» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», перебуваючи на обліку у Чернівецькому РУП ГУНП в Чернівецькій області, з 08.03.2024, всупереч встановленим тимчасовим адміністративним правилам та обмеженням, порушуючи Закон України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», переслідуючи мету направлену на ухилення на ухилення від адміністративного нагляду, без поважних на те причин, не повідомивши працівників Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, самовільно залишив місце свого проживання: АДРЕСА_1 , та з власних потреб перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився до 13.05.2024.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ст. 395 КК України, тобто у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Так, положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується на розгляд обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, тобто без проведення судового розгляду в судовому засіданні. У клопотанні вказує про те, що у зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, надав письмову згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, таким чином просить провести розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, без виклику учасників кримінального провадження (а.м.о.а. 8).

Також додано заяву ОСОБА_3 від 31.05.2024, яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, беззаперечно визнає; згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також вказано про те, що обізнаний із обмеженнями оскарження у апеляційному порядку, а саме, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Таким чином ОСОБА_3 надав свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.м.о.а. 6-7).

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання вини підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за відсутності обвинуваченого.

Крім того, до матеріалів обвинувального акту додано матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000467 від 04.05.2024 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ст. 395 КК України (матеріали в 1 томі на 110 аркушах).

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 31.05.2024, за клопотанням прокурора, відповідно до вимог ст. 381 та ст. 382 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ст. 395 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження (у спрощеному провадженні) на 03.06.2024.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалось.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ст. 395 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього заяви (клопотання) та матеріали кримінального провадження, на підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорювалися учасниками кримінального провадження, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено та доведено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, за обставин, вкладених в обвинуваченні, та кваліфікує дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із такого.

Відповідно до статті 65 КК України,суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує, відповідно до вимог ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відносяться до кримінальних проступків; що таким не завдано матеріальної шкоди; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому розкаянні.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (кримінального проступку).

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, прокурором не заявлено в обвинувальному акті та судом не встановлено.

Також суд враховує і дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, перебував на обліку у диспансерному відділенні ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», зареєстрований в ОКНП «ЧОНД» із діагнозом синдром залежності до алкоголю. Згідно із даними Висновку судово-психіатричного експерта № 718 від 22.05.2024 на даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки психічного розладу у формі легкого когнітивного розладу, він може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, на період часу до якого відноситься інкриміноване діяння ознак хронічного психічного захворювання та ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв ознаки психічного розладу у формі легкого когнітивного розладу, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.м.к.п. 58-60, 69, 71, 83-86, 105-107).

За сукупності наведених вище обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в даному конкретному випадку, з врахуванням особи ОСОБА_3 , який немає місця роботи та доходу, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі до кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України, суд вважає недоцільним призначення покарання у виді штрафу, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 395 КК України, а саме у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України, адже вважає, що обставинами провадження не доведено можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Саме таке покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на переконання суду, в даному конкретному випадку, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, а також принципам гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались.

Кримінальним правопорушення не завдано матеріальної шкоди. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 371, 373, 375, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддяОСОБА_1