КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 30 квітня 2024 року апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року,

за участі:

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

в режимі відеоконференцзв`язку

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2023 за № 0000123 на ноутбук марки - «Lenovo G50-30», с/н: PF033NMD ; мобільний телефон марки Redmi 6A (IMEI 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 ; счет-протокол - NT-0524 от 15.09.2021 р., на 1-му арк.; зовнішньоекономічний договір поставки товарів №09/09-2021, на 4-х арк.; правила замовлення платіжних доручень в RUB, на 6-ти арк., які було вилучено під час проведення обшуку в ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2023 за № 0000123.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною та невмотивованою, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.

На думку прокурора, слідчим суддею враховано лише позицію представника власника майна, натомість не враховано доводи прокурора про те, що TOB «Інтергума-2010» входить до складу групи компаній «Інтершина», які сприяють підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в ході закупівлі, переміщення та кінцевого постачання товарів на непідконтрольну територію «JIHP». Зокрема ТОВ «Інтергума - 2010» сприяє ТОВ «Лугашина» у веденні господарської діяльності на тимчасово окупованій території шляхом проведення фінансово-господарських операцій з постачальниками такої продукції, що підтверджується дослідженими під час судового засідання доказами.

Також, в ході огляду мобільного телефону та ноутбуку виявлено документи щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Дніпрошина» та ТОВ «Інтергума-2010», а також файли, які підтверджують їх протиправну діяльність та можуть бути доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, під час огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 , виявлено контакти фігурантів провадження, з якими вона підтримувала зв`язок через інтернет месенджери щодо фінансово-господарської діяльності зазначених підприємств. В ході обшуку слідчим прийнято рішення про вилучення ноутбуку та мобільного телефону, які належать ОСОБА_7 , з метою проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи для встановлення та фіксації всієї наявної та видаленої інформації з вказаних технічних пристроїв.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника власника майна, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУ СБ України у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 24 січня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000123, за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 2015 року на території т.зв. «ЛНР» у м. Луганськ, розпочало свою діяльність ТОВ «Лугашина» (ЄДРПОУ ), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (ЄДРПОУ ) та ТОВ «Автошина» (ЄДРПОУ ), які були зареєстровані відповідно до законодавства т.зв. «ЛНР» та які здійснюють діяльність, пов`язану із закупівлею та подальшою реалізацією (збутом) продукції у вигляді дисків, гумових покришок та шин, а також акумуляторів на тимчасово окупованій території України, забезпечуючи вказаною продукцією потреби правоохоронних та державних органів «ЛНР», там самим фінансуючи діяльність даної терористичної організації. В грудні 2022 року вказані товариства перереєстровані за російським законодавством.

Вказане товариство створено у 2015 році громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з вказаного періоду часу неодноразово підтримував контакти з вищими посадовими особами т.зв. «ЛНР». Метою створення останнім даного товариства було постачання автомобільних виробів (шини, диски до автомобільної техніки) на окупованій території Луганської області до так званих «державних» та «комунальних» структур, «МГБ ЛНР» та «МВД ЛНР».

Крім того, директором ТОВ «Лугашина» є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Луканськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який підтримуючи збройну агресію рф проти України, у змові з ОСОБА_8 та посадовими особами т.зв. «ЛНР» та російської федерації діючи, з метою завдання шкоди Україні, запровадили незаконний фінансовий механізм отримання прибутків з постачання дисків, гумових покришок та шин до т.зв. органів державної влади «МВД ЛНР» та «МГБ ЛНР», а також інших «державних» та «комунальних» установ т.зв. «Луганської народної республіки». Також, вищезазначене підприємство є одним із найбільших платників «податків» на тимчасово окупованій території т.зв. «ЛНР», які в подальшому спрямовуються на забезпечення діяльності окупаційних військ та незаконних збройних формувань т.зв. «ЛНР».

Так, у період з 2015 року невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи підконтрольне підприємство нерезидент «MARSIS TRADING LLT», (яке у 2017 році будучи представником торгової марки «Дніпрошина», приймало участь у виставці агротехніки та її компонентів в рф), підписантом якого є ОСОБА_11 (в минулому засновник ТОВ «Шинні Технології»), уклали трьохсторонній контракт з виробниками автомобільної гуми з країнами Китаю, Туреччини та України, в яких «MARSIS TRADING LLT» - фінансово-відповідальна особа, а підприємства країн Євросоюзу - отримувачі. В подальшому без здійснення митного оформлення в країнах Європи «MARSIS TRADING LLT» здійснює транзитне оформлення товару на ООО «ТОВ» «Лугашина» через республіку білорусь та рф.

Орган досудового розслідування у клопотанні зазначає, до вказаної протиправної діяльності причетна громадянка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є головним бухгалтером ТОВ «Інтергума-2010», яка підтримує тісні зв`язки з ОСОБА_10 та є обізнаною щодо протиправної діяльності вищевказаних осіб.

18 січня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 січня 2024 року, проведено обшук у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено речі та документи.

18 січня 2024 року постановою старшого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_12 виявлені та вилучені в ході зазначеного обшуку речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000123.

19 січня 2024 року прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва про накладення арешту на вказане у клопотанні майно

05 квітня 2024 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання прокурора, з тих підстав, що прокурором належним чином не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а також те, що вилучене майно містить ознаки речових доказів.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що виявлене під час обшуку у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 майно,відповідає критеріям ч. 1 ст. 170, ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, вказані речі та документи обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 18 січня 2024 року постановою старшого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_12 , що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Крім того, як зазначив прокурор, в ході огляду мобільного телефону та ноутбуку виявлено документи щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Дніпрошина» та ТОВ «Інтергума-2010», а також файли, які підтверджують їх протиправну діяльність та можуть бути доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, під час огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 , виявлено контакти фігурантів провадження, з якими вона підтримувала зв`язок через інтернет месенджери щодо фінансово-господарської діяльності зазначених підприємств. В ході обшуку слідчим прийнято рішення про вилучення ноутбуку та мобільного телефону, які належать ОСОБА_7 , з метою проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи для встановлення та фіксації всієї наявної та видаленої інформації з вказаних технічних пристроїв.

Таким чином, доводи прокурора заслуговують на увагу, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають, як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, знищення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, яке зазначено у клопотанні прокурора.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2023 за № 0000123, - задовольнити.

Накласти арешт на ноутбук марки - «Lenovo G50-30», с/н: PF033NMD ; мобільний телефон марки Redmi 6A (IMEI 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 ; счет-протокол - NT-0524 от 15.09.2021 р., на 1-му арк.; зовнішньоекономічний договір поставки товарів №09/09-2021, на 4-х арк.; правила замовлення платіжних доручень в RUB, на 6-ти арк., які було вилучено під час проведення обшуку в ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний №760/1453/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження № 11сс/824/3223/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України