КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що у скарзі ОСОБА_5 відсутні дані, які б свідчили про наявність підстав вважати, що уповноваженою особою Дніпровської окружної прокуратури міста Києва вчинено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність уповноважених посадових осіб Дніпровської окружної прокуратури міста Києва та зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язати посадових осіб Дніпровської окружної прокуратури міста Києва негайно внести відомості про кримінальне правопорушення, викладені в повідомленні ОСОБА_5 від 02 травня 2024 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та негайно видати заявнику документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді містить суперечності, надумані висновки, не відповідає вимогам КПК України, а відтак є незаконною.

Так, апелянт стверджує, що у повідомленні про вчинення правопорушення, подане до Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, він змістовно та обґрунтовано виклав обставини, за яких не було виконано ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2024 року в справі 755/6512/24 року, яку ОСОБА_5 прохав виконати працівників прокуратури.

Проте, працівники Дніпровської окружної прокуратури м. Києва не виконали вимог ст. 214 КПК України та не внесли відомості до ЄРДР з повідомлення ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень від 10.04.2024 року.

Слідчий суддя в ухвалі встановив, що 02.05.2024 року ОСОБА_5 звернувся до Дніпровської окружної прокуратури міста Києва із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме щодо невиконання посадовими особами Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2024 року, яка набрала законної сили, проте безпідставно відмовив у задоволенні скарги на бездіяльність прокурорів, які не внесли відомості до ЄРДР на підставі заяви.

При винесенні оскаржуваної ухвали слідча суддя порушила вимоги п. З ч. 1 ст. 372 КПК та не роз`яснила порядок оскарження рішення.

До теперішнього часу відомості про кримінальне правопорушення не внесені до ЄРДР та розслідування не розпочато.

Окрім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року, посилаючись на те, що повний текст рішення він отримав 30 травня 2024 року.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Що стосується клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення, оскільки заявник в судовому засіданні присутнім не був, копію ухвали отримав після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з матеріалами судового провадження 01 травня 2024 року ОСОБА_5 звернувся до Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року, а 02 травня 2024 року подав до цієї ж прокуратури повідомлення про вчинення злочину за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

У повідомлені про вчинення правопорушення ОСОБА_5 посилався на те, що протягом 24 годин не було виконано судове рішення - ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року, а тому просив внести в ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України.

07 травня 2024 року ОСОБА_5 подав до Дніпровського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність прокурорів Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення на підставі його заяви від 02 травня 2024 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що в заяві ОСОБА_5 до прокуратури не наведено таких обставин, які можуть бути обов`язково внесені до ЄРДР, які б достовірно свідчили про наявність події кримінального правопорушення, а тому суддя вважав, що з боку працівників Дніпровської окружної прокуратури міста Києва відсутня бездіяльність, яка може бути оскаржена до суду.

Такий висновок ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які дані із заяв, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення від 02 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомляв про те, що не була виконана ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року, проте факт невиконання ухвали сам по собі не свідчить про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Інших даних, які б свідчили про подію кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, в заяві ОСОБА_5 від 02 травня 2024 року не наведено.

За відсутності у заяві ОСОБА_5 конкретних обставин, які б вказували на існування події кримінального правопорушення, у посадових осіб Дніпровської окружної прокуратури не виникало обов`язку вчинити певні дії щодо внесення відомостей до ЄРДР згідно з вимогами ст. 214 КПК України та початку досудового розслідування кримінального провадження.

Отже, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними.

Таким чином, ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є законною і обґрунтованою, відтак колегія суддів не убачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №755/7894/24

Провадження №11-сс/824/4588/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач ОСОБА_1