Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3548/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000308 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.04.2006 Бердичівським міським судом Житомирської області за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в сумі 510 грн.;

-11.08.2006 Бердичівським міським судом Житомирської області за ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.;

-13.02.2014 Бердичівським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.;

-14.07.2016 Васильківським міським судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.;

-29.12.2020 Бердичівським міським судом Житомирської області за ч.1 ст.309 КК України до арешту на строк 6 місяців,-

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить змінити вирок суду в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України на ч.2 ст.309 КК України та призначити відповідне покарання. Вважає, що покази обвинуваченого про його непричетність до вчиненого інкримінованого діяння, не спростовані в ході судового розгляду, а в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази, які вказують на мету збуту. Вказує, що ОСОБА_7 не визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, натомість повністю визнав вину у незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту. Звертає увагу, що висновки суду про те, що обвинувачений зберігав 218 капсул не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки 1 капсулу він встиг спробувати, тобто всього було 219 капсул. Зазначає, що ОСОБА_7 не мав мети збуту, про що свідчить короткий проміжок часу між тим, як він знайшов пакунок та його затриманням. Крім того, під час невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 не було виявлено наркотичних речовин та сильнодіючих препаратів. Вказує, що під час проведення огляду мобільного телефону ОСОБА_7 , невідомим чином подолавши його цифровий захист, слідчим в галереї мобільного телефону виявлено знімок, на якому в траві знаходиться полімерний пакет в комбінації синього і білого кольорів, однак невідомо, де саме зроблено вказаний знімок та чи зроблений він безпосередньо за допомогою вбудованої фотокамери, чи пересланий за допомогою месенджерів. Звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «наркоманія опійна», має судимість за ч.1 ст.309 КК України та раніше не притягався до кримінальної відповідальності за збут наркотичних засобів.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України та призначено покарання:

-за ч.3 ст.321 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки ;

-за ч.2 ст.307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

Початок строку покарання обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.05.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в загальній сумі 15 535 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2023 (справа №295/6716/23).

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, у ОСОБА_7 у невстановлений день та час, у невстановленому місці, виник злочинний умисел на придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадон» та сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) для подальшого збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 у невстановлений день та час, у невстановленому місці, придбав та почав зберігати 218 фасованих згортків наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадон» та сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), які останній незаконно зберігав при собі з метою збуту до 25.05.2023.

Цього ж дня о 09 год. 50 хв. поблизу зупинки для громадського транспорту, що розташована на 25 км. автодороги «Житомир-Сквира», поблизу с. Іванків, Станишівської ОТГ, Житомирського району, Житомирської області, працівниками поліції було затримано ОСОБА_7 .

Під час затримання в порядку ст. 208 КПК України та проведення його особистого обшуку в період часу з 12 год. 36 хв. по 13 год. 52 хв. в кишені кофти, в яку був одягнений ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено 218 згортків з наркотичним засобом у великих розмірах - «метадоном», обіг якого обмежено, масою у представленій кристалічній речовині 4,86586 г, відповідно до таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, та сильнодіючим лікарським засобом у великих розмірах - дифенгідраміном (димедролом) (тверді форми), масою 25,56071 г, відповідно до таблиці №1 «Великі та особливо великі розміри сильнодіючих лікарських засобів, які знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №511 від 31.08.2007, що упаковані до полімерних пакунків, та які останній зберігав з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав, зберігав з метою збуту наркотичні засоби у великих розмірах та незаконно придбав, зберігав з метою збуту сильнодіючі лікарські засоби у великих розмірах, тобто у вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.307 та ч.3 ст.321 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів провадження вбачається, що, дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах та незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів у великих розмірах. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 та ч.3 ст.321 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, визнав частково, не заперечував, що незаконно зберігав для власного вживання знайдені наркотичні засоби, однак заперечував, що зберігав їх з метою збуту. Підтвердив, що є наркозалежним, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на облік став добровільно, проходить реабілітаційну програму, в рамках якої йому видають метадон у достатній для нього кількості. 25.05.2023 зранку він знаходився на зупинці громадського транспорту, що розташована на 25 км. автодороги «Житомир-Сквира», поблизу с. Іванків, рухався в напрямку зі с.Станишівка до населеного пункту Попільня, де мешкає його двоюрідний брат. Перебуваючи на зупинці захотів до туалету, зайшов за зупинку справити свої природні потреби, а повертаючись назад в траві побачив пакунок, який був замотаний скотчем. Він підняв його, розмотав, в середині побачив запайки, відкрив одну, спробував на смак, зрозумів, що це наркотичний засіб, проте який саме не зрозумів, але поклав пакунок до кишені кофти. Не встиг він перейти дорогу, як до нього під`їхали працівники поліції, запитали чи є при собі заборонені предмети, на що він відповів що є і дістав з кишені кофти пакунок, який віддав працівникам поліції та повідомив, що пакунок знайшов декілька хвилин тому. В подальшому було викликано СОГ, адвокати та його затримали. Під час затримання у нього вилучили належний йому мобільний телефон. Раніше він купував наркотичні засоби через телеграм канал шляхом залишення закладок, раніше не часто знаходив наркотичні засоби, а в такій кількості знайшов вперше. Знайдені наркотичні засоби мав намір викинути, але не встиг зробити цього до затримання, оскільки від моменту, коли знайшов пакунок і до моменту його затримання пройшло декілька хвилин. Фото пакунка, яке міститься в галереї належного йому мобільного телефону, він не робив.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив свої показання, надані під час судового розгляду в суді першої інстанції. Крім того, підтвердив, що пароль від свого мобільного він надав слідчому, після призначення останнім експертизи.

Проте, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України, підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що в травні 2023 року виїжджав разом з оперативним працівником ОСОБА_10 на службовому автомобілі на відпрацювання території в рамках кримінального провадження по угону мотоцикла. На зупинці громадського транспорту біля с. Іванків на автодорозі «Житомир-Сквира» в напрямку м. Житомира побачив обвинуваченого, який поводив себе підозріло. До події обвинуваченого не знав. Поруч з обвинуваченим на зупинці інших осіб не було. Він підійшов до особи, останній представився як ОСОБА_11 , на запитання чи є при собі заборонені речі, останній повідомив, що є і вийняв з кишені змотані скотчем два великих згортка та сказав, що там метадон. В подальшому, на місце події було викликано СОГ, понятих, розгорнули згортки, в кожному з яких було більше ста згортків однакового розміру. ОСОБА_12 повідомив, що згорток підібрав за зупинкою, де його залишила невідома йому особа, для власного споживання. В подальшому ОСОБА_13 було затримано, його телефон оглядав слідчий. Також зазначив, що за зупинкою була витоптана трава;

- показах свідка ОСОБА_14 , який будучи допитаним у судовому засіданні суду першої інстанції, дав показання про те, що його запросив слідчий для проведення слідчої дії, що мала місце на автодорозі біля с. Іванків, Житомирського району, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 . Слідча дія проводилась за участю ще одного понятого. В їх присутності у ОСОБА_7 вилучили два пакети, які були повністю ізольовані один від одного, обмотані прозорим скотчем, дістати щось з них без пошкодження цілісності пакування було не можливо. В подальшому, при них пакети розмотали, всередині були невеличкі пакунки, розміром 2-3 см, у великій кількості, всі були однакового розміру. При них їх перерахували, записали все до протоколу, в якому вони поставили свої підписи. Точну кількість пакуночків, які були в середині, він не пам`ятає, але пригадує, що їх було більше 100 (ста) штук, їх не розкривали, вміст не перевіряли. Вилучені речі були упаковані до спецпакетів, на пакеті він також поставив власний підпис. На цьому проведення слідчої дії було завершено.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України, а саме:

- рапортом чергового відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 25.05.2023, яким зафіксовано надходження о 09 год 59 хв повідомлення на лінію 102 від заступника начальника карного розшуку Омецинського про те, що 25.05.2023 о 09 год 50 хв на зупинці громадського транспорту в АДРЕСА_2 , при поверхневій перевірці громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в його кишені були виявлені поліетиленові згортки, в яких, зі слів останнього, знаходиться наркотичний засіб метадон у кількості 220 закладок (т.1 а.с. 42);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у відповідності до ст.208 КПК України, з фототаблицею та відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, під час якого на 25 км автодороги «Житомир-Сквира», поблизу с. Іванків, Житомирського району на зупинці громадського транспорту, о 12 год 36 хв 25.05.2023 затримано ОСОБА_7 . Під час його обшуку в присутності понятих ( ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ) та захисника було виявлено два полімерних згортки, при розгортанні яких виявили 218 згортків з речовиною, зовні схожою на наркотичну, та мобільний телефон марки «Redmi 9A», ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картами № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , з подальшим їх вилученням (т.1 а.с. 44-51);

- постановою слідчого від 25.05.2023 вилучені під час затримання ОСОБА_7 речі визнано речовими доказами та ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2023 (справа №295/6716/23) на останні накладено арешт (т.1 а.с. 58, 59-60);

- висновком експерта №СЕ-19/106-23/6874-НЗПРАП від 26.05.2023 з фототаблицею до нього підтверджується, що надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми). Маса метадону у представленій кристалічній речовині становить 0,10717 г. Маса дифенгідраміну (димедролу) (тверді форми) у представленій кристалічній речовині становить 0,11669 г. (т.1 а.с. 62-67);

- висновком експерта №СЕ-19/106-23/6921-НЗПРАП від 13.07.2023 з фототаблицею до нього підтверджено, що надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми). Маса метадону в перерахунку на загальну масу речовини становить 4,75869 г. Маса дифенгідраміну (димедролу) (тверді форми) в перерахунку на загальну масу речовини становить 25,44402 г. (т.1 а.с. 70-91);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2023, відеозапис проведення якого був досліджений в судовому засіданні. Під час якого ОСОБА_7 за участю понятих та захисника розповів про обставини його затримання 25.05.2023 та вказав на місце, а саме на зупинку громадського транспорту, що поблизу с. Іванків, Житомирського району, де він виявив пакунок, всередині якого були згортки з наркотичними речовинами метадоном та димедролом (т.1 а.с. 102-107);

- протоколом огляду предмета, а саме мобільного телефона марки «Redmi 9A» від 21.07.2023, згідно якого оглянуто вилучений під час затримання ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Redmi 9A», та у папці «Галерея» було виявлено фотознімок, датований 25.05.2023, на якому зафіксовано зображення згортка прозорого та синього кольорів в траві (а.с. 108-111).

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України, доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів, які б беззаперечно підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки вони суперечать встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника щодо невизнання ОСОБА_7 винуватості у пред`явленому обвинуваченні, натомість визнання вини у незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту та вважає таку позицію обвинуваченого способом захисту та намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення.

Посилання захисника на те, що висновки суду про те, що обвинувачений зберігав 218 капсул не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки 1 капсулу він встиг спробувати, тобто всього було 219 капсул, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно протоколу затримання ОСОБА_7 від 25.05.2023, під час проведення його особистого обшуку в присутності понятих та захисника відповідно до вимог ст.208 КПК України, у останнього було виявлено два полімерних згортки, при розгортанні яких виявлено 218 згортків з речовиною, зовні схожою на наркотичну, та мобільний телефон марки «Redmi 9A», ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картами № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , з подальшим їх вилученням (т.1 а.с. 44-51).

Крім того, відповідно до рапорту чергового відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 25.05.2023, о 09 год 59 хв надійшло повідомлення на лінію 102 від заступника начальника карного розшуку Омецинського про те, що 25.05.2023 о 09 год 50 хв на зупинці громадського транспорту в АДРЕСА_2 , при поверхневій перевірці громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в його кишені були виявлені поліетиленові згортки, в яких, зі слів останнього, знаходиться наркотичний засіб метадон у кількості 220 закладок (т.1 а.с. 42).

Відповідно до рапорту заступника начальника СКП ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 від 25.05.2023, на запитання працівника поліції, чи є у нього заборонені речі, ОСОБА_7 відповів ствердно та вийняв із кишені своєї кофти два поліетиленові згортки синього кольору обмотані скотчем. Зі злів ОСОБА_7 всередині знаходяться наркотики «Метадон» в кількості 220 шт. (т.1 а.с.43).

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 придбав та зберігав з метою збуту наркотичні речовини та сильнодіючі лікарські засоби у великих розмірах у кількості 218 згортків, відповідають фактичним обставинам справи. Більш того, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвин увачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Тому незрозумілою з цього приводу є позиція сторони захисту.

Також колегія суддів вважає непереконливими доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не мав мети збуту наркотичних речовин та сильнодіючих лікарських засобів, про що, на його думку, свідчить короткий проміжок часу між тим, як ОСОБА_7 знайшов пакунок та його затриманням, з огляду на наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року (справа № 335/5044/16-к, провадження № 51-2641км18), спосіб упакування та розфасування наркотичних засобів може свідчити про умисел на їх збут за умов наявності, в тому числі, й інших достатніх, взаємопов`язаних між собою у сукупності зібраних доказів, зокрема: розміру наркотичних засобів; поведінки суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наркотичні засоби та сильнодіючі лікарські засоби обвинувачений ОСОБА_7 придбав і зберігав саме з метою збуту, оскільки про це свідчить поведінка обвинуваченого, спосіб упакування та розфасування наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів у великій кількості 218 згортків приблизно однакової ваги для зручності їх реалізації і великий розмір вилучених наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів, що вказує на об`єктивне значне перевищення потреби ОСОБА_7 у нібито власному вживанні.

Крім того, під час затримання ОСОБА_7 , останній повідомив працівникам поліції майже точну кількість маленьких згортків, що містилися в середині пакунку з розбіжністю в два згортки, тобто ОСОБА_7 було достеменно відомо про їх кількість, що також спростовує версію обвинуваченого про раптову знахідку пакунка з наркотичними та сильнодіючими лікарськими засобами, а свідчить про те, що ОСОБА_7 був обізнаний про його вміст. Більш того, останній особисто повідомив, що у виявлених при затриманні поліетиленових згортках знаходиться наркотичний засіб метадон у кількості 220 закладок (а.п.44).

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що він, знайшовши пакунок, розмотав його, дістав звідти згорток, спробував на смак, і, зрозумівши, що це наркотичний засіб, вирішив взяти їх собі, спростовуються показами свідка ОСОБА_14 , який підтвердив суду, що цілісність пакування порушена не була, згортки були повністю ізольовані один від одного, що узгоджується і висновками експертиз.

Щодо посилання захисника на те, що органом досудового розслідування не з`ясовано, яким чином у мобільному телефоні обвинуваченого ОСОБА_7 з`явилось фото згортка прозорого та синього кольорів, то апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції надавалась оцінка допустимості такого доказу як протоколу огляду предмету, а саме: речового доказу мобільного телефону та встановлено, що відповідний огляд було здійснено з дотриманням вимог ст.237 КПК України. На переконання колегії суддів механізм створення вказаного фотознімку у даному випадку не має істотного значення для доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Крім того, вилучений у ОСОБА_7 під час затримання мобільний телефон марки «Redmi 9A», ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картами № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , був оглянутий 25.05.2023 згідно протоколу огляду предмету, однак, проведення огляду всіх файлів зазначеного мобільного пристрою не представилося можливим через захищеність цифровим паролем. Тому постановою слідчого від 26.05.2023 було призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу. В подальшому, ОСОБА_7 повідомив слідчому вказаний пароль, що останній підтвердив під час апеляційного розгляду, а тому 12.07.2023 вказана експертиза була залишена без виконання та 21.07.2023 зазначений телефон був повторно оглянутий. Згідно протоколу огляду від 21.07.2023 в папці «Галерея» знаходиться фото згортка прозорого та синього кольорів в траві, яке датоване 25.05.2024 (а.п103).

Підстав для визнання недопустимим доказом протоколу огляду від 21.07.2023 як просить захисник, колегія суддів не вбачає, оскільки останнім не наведено переконливих доводів того, що вказаний доказ отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, як передбачено ч.1 ст.87 КПК України.

Посилання захисника на те, що за результатами проведеного невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 не виявлено жодних доказів на підтвердження мети збуту обвинуваченим наркотичних засобів та сильнодіючих препаратів, останній перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «наркоманія опійна», має судимість за ч.1 ст.309 КК України та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за збут наркотичних засобів, не спростовує висновків суду та не впливає на правильність кваліфікації та доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З призначеним судом першої інстанції покаранням ОСОБА_7 у виді позбавлення волі в розмірі наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст.307 КК України, колегія суддів погоджується та вважає, що саме таке покарання, буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому судом першої інстанції також правильно застосовані вимоги ч.1 ст.70 КК України

На підставі наведеного, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відсутності істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б безумовно тягнули за собою скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду, який є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: