Справа № 487/4511/23
Провадження № 1-кп/487/385/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000858 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Донецьк Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 31.03.2008 р. Апеляційним судом Донецької області за ч.1 ст. 15, ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років;

- обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 17.05.2023 року приблизно о 11:00, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебував на стажуванні в магазині «Домашня випічка», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працювала пекарем. Під час стажування у нього виник злочинний, корисливий умисел направлений на здійснення крадіжки, реалізовуючи який ОСОБА_5 розуміючи, що його дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю потерпілої, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення, де зберігались речі та дістав із сумки ОСОБА_6 банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 власником якої є ОСОБА_6 та запам`ятав останні цифри вказаної картки, після чого взяв мобільний телефон ОСОБА_6 .

З метою відновлення паролю за допомогою «SMS» звернувся до АТ КБ «Приват Банк» за номером « НОМЕР_2 », отримав пін-код зазначеної банківської картки та поклав мобільний телефон до сумки.

В подальшому, перебуваючи у зазначеному місці приблизно о 14:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим ОСОБА_5 , скористався відсутністю уваги з боку потерпілої взяв з її сумки банківську платіжну картку № НОМЕР_1 АТ «ПРИВАТБАНК», власником якої являється Акціонерне товариство «ПРИВАТБАНК», та яка перебувала у користуванні ОСОБА_6 та яка відноситься до офіційних документів, яка належить ОСОБА_6 з метою подальшого зняття з неї грошових коштів, оскільки знав пін-код зазначеної карти. В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно - банківську платіжну картку при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном.

ОСОБА_5 17.05.2023 приблизно о 14 годині 08 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, використавши незаконно отриману банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , будучи обізнаним про діючий в Україні воєнний стан, через банкомат АТ КБ «Приват Банк» CANI8319, ввівши відомий йому пін-код, отримав доступ до рахунку, з якого таємно, неправомірно, зняв кошти в сумі 4000 гривень, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму. Надалі, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, суду надав показання, згідно яких 17.05.2023 р. він перебував на стажуванні у пекарні на вул. Колодязній, де у потерпілої уроздягальні взяв картку, змінив пін-код, та у подальшому за допомогою картки зняв грошові кошти потерпілої.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме викладених у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті обставин, за яких було вчинено кримінальне правопорушення.

Крім визнання вини ОСОБА_5 його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні суду показала, що працювала у пекарні «Домашня випічка», де на той час проходив стажування обвинувачений, на телефон прийшло повідомлено, що були зняті грошові кошти у сумі 4000 грн. Зазначила, що її речі зберігалися у роздягальні та вона виявила відсутність картки.

Зазначила суду, що не бажає, щоб обвинуваченому було призначено суворе покарання.

Згідно наданих суду письмових відомостей з «Приватбанк» 17.05.2023 р. з терміналу CANI8319 за адресою: АДРЕСА_3 , з картки НОМЕР_1 були зняті грошові кошти у сумі 4000 грн.

Викрадена у ОСОБА_6 банківська картка в розумінні ст. 1 Закону України «Про інформацію», положень Закону України «Про платіжні послуги» (ст.1), ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відноситься до офіційних документів.

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за:

- ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів;

- ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Аналізуючи надані суду докази, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень повністю доведена.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме вчинення тяжкого злочину та кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, але характеризується посередньо. Також суд враховує стан здоров`я ОСОБА_5 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є визнання вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшуть покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом із тим, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, який характеризується посередньо, думку потерпілої, яка зазначила, що не бажає щоб обвинуваченому було призначено суворе покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, у зв`язку із чим приходить до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 357 КК України, та злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: оптичний CD-R диск зеленого кольору, котрий поміщено до паперового конверту №1, оптичний CD-R диск з позначкою «Му Media», котрий поміщено до паперового конверту №2, оптичний CD-R диск зеленого кольору, котрий поміщено до паперового конверту, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000858, - залишити у них.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При цьому, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1