Справа № 530/72/24
Номер провадження 1-кп/530/59/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2024 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в місті Зіньків, Полтавської області кримінальне провадження №0000217 від 19.09.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бігач Менського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 (зареєстрований АДРЕСА_2 ), українеця, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, працючого, розлученого, раніше судимого: 23.04.2001 Лебединським районним судом Сумської області за ч.3 ст. 81, ч.2. ст. 17, ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89, ч.2 ст.140, ч.2 ст. 17, ч.2 ст. 140, ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць з конфіскацією майна;

- 03.12.2003 Лебединським районним судом Сумської області за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1, ст.289, ч.1, ст.121, ст.69, ст.70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців суворого режиму з конфіскацією майна та на основі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання цього суду від 23.04.2001 і остаточно до відбування покарання обрано 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

- 01.02.2010 Лебединським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 6 місяців арешту;

- 15.07.2011 Лебединським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст.194, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років та був звільнений 01.09.2016 з Коростенської виправної колонії,-

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановами Кабінету Міністрів України №269 від 13.03.2022 «Про внесення змін до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб» та №332 від 20.03.2022 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» врегульовано питання взяття на облік осіб, які перемістились з районів проведення бойових дій.

У відповідності до «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи мають право отримати особи, які після прийняття Указу Президента України від №64 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» перемістились з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка»» до іншої адміністративно-територіальної одиниці.

Зокрема, документом, що підтверджує місце проживання на території адміністративно - територіальної одиниці, де проводяться бойові дії, є паспорт з відміткою про місце реєстрації або довідка про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру.

Право на отримання допомоги на проживання мають особи, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м.Севастополя, а також з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р від 06.03.2022 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка, і отримали довідку про перебування на обліку внутрішньо переміщених осіб.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №204-р від 06.03.2022 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка, до відповідних територій відноситься територія Харківської області.

Так, наприкінці лютого 2022 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, що вчинене повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений «Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022, особисто в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія подав заяви про взяття його та його двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на облік внутрішньо переміщених осіб, та на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Під час заповнення даних заяв ОСОБА_4 вніс дані щодо адреси місця своєї реєстрації в АДРЕСА_2 та пройшов електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації.

Після чого, 27.04.2022 ОСОБА_4 в мобільному додатку Порталу Дія отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за № НОМЕР_1 , та довідки внутрішньо переміщених осіб на малолітніх дітей, яким також було також надано такий статус, а саме на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (довідка №1610-), та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (довідка №1610-).

Обман зі сторони ОСОБА_4 виразився в тому, що в період з 2016 року по даний час він за місцем реєстрації не проживає, а фактично проживає в АДРЕСА_1 , і за межі Полтавської області на постійне місце проживання не виїжджав, та в період з 24.02.2022 не переміщувався з територій адміністративно-територіальних одиниць, де проводилися активні бойові дії. Зі своїми малолітніми дітьми, які зареєстровані в АДРЕСА_2 , та з місця реєстрації не переміщувалися, і згоди на взяття їх на облік як ВПО не надавали, ОСОБА_4 контактів не підтримує, таким чином він не мав права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи та оформлення такого статусу для своїх малолітніх дітей.

Після отримання 27.04.2022 через ПК «Соціальна громада» заявки на призначення допомоги та проведення звірки поданих гр. ОСОБА_4 даних з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб та базою отримувачів державних соціальних допомог, 06.05.2022 відділом №2 з питань призначення та виплати державної соціальної допомоги та надання інших видів соціальної підтримки населенню Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації було прийнято рішення про призначення ОСОБА_4 і його малолітнім дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допомоги як внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2022 по 31.05.2022 у розмірі 8000,00 грн щомісячно (2000 грн. - ОСОБА_4 , 3000 грн. його доньці ОСОБА_6 , 3000 грн. його синові ОСОБА_6 ).

Внаслідок того, що ОСОБА_4 надав недостовірні дані при поданні заяв про взяття його та його двох малолітніх дітей на облік внутрішньо переміщених осіб, та на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, їм було безпідставно нараховано та виплачено ОСОБА_4 бюджетні кошти у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, за період з 01.03.2022 до 01.05.2022, в розмірі 16 000 грн (шістнадцять тисяч гривень), згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ №332 від 20.03.2022, якими останній розпорядився на власний розсуд, в результаті чого державі в особі Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації завдано майнової шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав при обставинах зазначених в обвинувальному акті. Стосовно цивільного позову вказав що повністю визнає шкоду в сумі 16 000 гривень.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого ,поясненнями представника потерпілої сторони та оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого, докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.

Заслухавши показання обвинуваченого, представника потерпілої сторони , вивчивши матеріали, які характеризують обвинуваченого суд дійшов до висновку, що своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), що вчинене повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом з цим, при призначенні покарання суд також враховує і наступне. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Враховуючи вище викладене, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання судом враховується те, що кримінальне правопорушення вчинене ним відноситься до нетяжкого злочину. Обставини справи, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини що обтяжують покарання це рецедив злочину та вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, той факт що обвинувачений раніше судимий, той факт що він визнав повністю цивільний позов, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно влаштувався на роботу , суд прийшов до переконання , що основне покарання йому слід призначити у виді 2 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої сторони у даному кримінальному провадженні суд керується наступним.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Так, прокурором заявлений цивільний позов, в якому він прохає про стягнення з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації (; адреса: вул. Короленка 7 м.Полтава Полтавський район Полтавська область, індекс 36011) 16 000 грн (шістнадцять тисяч гривень) збитків, заподіяних внаслідок вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.. Відповідно до ст.. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України - цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

З огляду на вище вказане, виходячи із характеру вчиненого обвинуваченою діяння, конкретних обставин справи та із врахуванням засад виваженості, розумності та справедливості, той факт , що обвинувачений визнав повністю цивільний позов то він підлягає до задоволення повністю та відшкодуванню на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації (; адреса: вул. Короленка 7 м. Полтава Полтавський район Полтавська область, індекс 36011) 16 000 грн (шістнадцять тисяч гривень) збитків, заподіяних внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які підтверджені в правовому полі та визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 - підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі .

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі мобільний телефон ZTE 51 ІМЕІІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 що належить ОСОБА_4 який переданий на зберігання власнику ОСОБА_4 - залишити у його власності

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349 , 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання..

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації (; адреса: вул.Короленка 7 м.Полтава Полтавський район Полтавська область, індекс 36011) 16 000 грн. (шістнадцять тисяч гривень) збитків, заподіяних внаслідок вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та перерахувати їх на наступні реквізити:

одержувач Управління соціального захисту населення Полтавської РВА;

0;

розрахунковий рахунок UA3008349;

банк Державна казначейська служба України, м.Київ;

призначення повернення ДСД, ПІБ одержувача, РНОКПП, період отримання коштів.

Речові докази по справі мобільний телефон ZTE 51 ІМЕІІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 що належить ОСОБА_4 який переданий на зберігання власнику ОСОБА_4 - залишити у його власності .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1