Справа № 357/3235/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000300 від 20.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. єкатеринбург, росія, громадянина України, непрацюючого, розлученого, із повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

з укладеною 25.03.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості, -

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

20 січня 2024 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 проходив повз магазин «АТБ Маркет», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та, побачивши біля входу велосипед, у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «Ardis», моделі «Fold», що знаходився біля входу до магазину «АТБ Маркет», вартістю 1700 гривень 00 копійок та який належить ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1700 гривень 00 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

25.03.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у підготовчому судовому засіданні разом із письмовою заявою-згодою потерпілої ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 можливо призначити покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 20.12.2023 та остаточно призначити покарання у вид позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілою надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно, неповнолітніх утриманців не має, непрацевлаштований, не перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався. Згідно з довідкою КНП «Білоцерківська центральна районна лікарня» Маловільшанської сільської ради від 26.01.2024 № 7 обвинувачений має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності від алкоголю. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 122 від 12.02.2024 у ОСОБА_4 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Окрім цього, ОСОБА_4 раніше судимий: 1) 19.02.1999 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці, 14.06.2000 звільнений з Білоцерківського ВК № 35 відповідно до Закону України «Про амністію»; 2) 28.09.2001 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, 20.04.2004 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 2 (два) місяці 9 (дев`ять) днів; 3) 30.12.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, постановою Білоцерківського міського суду від 22.03.2010 іспитовий строк замінено на 2 (два) роки позбавлення волі, 20.07.2011 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 7 (сім) місяців 3 (три) дні; 4) 22.02.2012 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 3 (три) місяці, 19.09.2014 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 8 (вісім) місяців 11 (одинадцять) днів; 5) 08.10.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 4 (чотири) місяці, 11.06.2020 звільнений з Житомирської ВК № 8 по відбуттю строку покарання; 6) 02.02.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців; 7) 01.11.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, 31.03.2023 звільнений з Білоцерківської ВК № 35 по відбуттю строку покарання; 8) 08.12.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік; 9) 20.12.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, яке згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи данні про особу винного, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілої та її письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_4 є особою, небезпечною для суспільства, має деформацію життєвих принципів, був неодноразово засуджений за скоєння кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про його виняткову зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2023, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2024 щодо обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.03.2024, а тому суд вважає необхідним до призначеного покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 19.02.2024 по день набрання вироком законної сили за правилами ч.5 ст. 72 КК України.

Також суд, беручи до уваги вид і міру призначеного покарання, вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому під час досудового розслідування, слід залишити без змін.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 469, 472-475 КПК України, ст.ст.65-67, 71, 185 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 25 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000300 від 20.01.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2023 до покарання, призначеного за даним вироком, та остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до набранням вироку законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 лютого 2024 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19 лютого 2024 року по день набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- велосипед зеленого кольору марки «Ardis», моделі «Fold», із написами «Ardis», сірого кольору, який відповідно до постанови про визнання речових доказів від 20.01.2024 та розписки ОСОБА_6 від 22.01.2024 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 ;

- чоловічу зимову кепку чорного кольору та зимову куртку червоно-білого кольору марки «ALPINE PRO», які відповідно до постанови про визнання речових доказів від 20.01.2024 та розписки ОСОБА_4 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1