Справа № 646/531/21
№ провадження 1-кп/646/134/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

перекладачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строк дії якого продовжено по 11.07.2024 включно, без можливості внесення застави.

Враховуючи, що закінчити судовий розгляд у цьому судовому засіданні неможливо, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та наразі продовжують існувати раніше встановлені ризики, передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі само по собі може бути підставою та мотивом для втечі обвинуваченого. Також існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу, оскільки ОСОБА_3 з метою ухилення від покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків умовлянням, підкупом чи погрозами, примушуючи їх змінити свідчення та приховати вчинення кримінального правопорушення, що може позбавити сторону обвинувачення можливості подати суду належні і допустимі докази обґрунтованості обвинувачення під час судового розгляду. З огляду на високий ступінь встановлених ризиків, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить дієвості кримінального провадження та не буде достатнім для їх запобігання.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або застави, посилаючись на те, що ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки - має дружину, батьків та постійне місце проживання. Свідки сторони обвинувачення допитані, тому ризик впливу на них відсутній. Стан здоров`я обвинуваченого потребує уваги, оскільки він потребує негайного лікування в спеціалізованому медичному закладі.

Потерпіла та її представник наполягали на продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, на їх думку, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 13.05.2024 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11.07.2024, разом з тим, з об`єктивних підстав, судовий розгляд вказаного кримінального провадження до зазначеного строку, завершити не представляється можливим.

Частиною третьою статті 331 КПК України визначено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, тобто обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Судом при вирішенні питання про необхідність продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлена наявність ризиків, визначених п.п. 1 , 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків; реальна можливість переховування обвинуваченого від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, про що, зокрема, свідчить систематична агресивна поведінка обвинуваченого у суді, направлена як на порушення порядку у судовому засіданні та намагання перетворити його на безладний рух, так і на виникнення у присутніх відчуття невпевненості та страху.

Так, зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 постійно, не додержуючись порядку в судовому засіданні, кричить, висловлюється зневажливо на адресу учасників кримінального провадження, суду, держави Україна в цілому, не даючи можливості висловитись іншим учасникам процесу, на неодноразові зауваження головуючого про недопустимість подібної поведінки та можливість видалення із залу судового засідання не реагує, розпорядження головуючого не виконує, чим фактично позбавляє суд можливості вчиняти будь-які процесуальні дії та в цілому продовжувати судове засідання, у зв`язку з чим до нього були застосовані заходи, передбачені ч. 1 ст. 330 КПК України.

При цьому, судом до останнього моменту не ставилося питання про видалення обвинуваченого із зали судового засідання, намагаючись забезпечити йому можливість брати участь у розгляді справи. Проте, обвинувачений не тільки не припинив порушення, але й навпаки почав порушувати порядок все більш активно й грубо, унеможливлюючи подальший розгляд у його присутності, що у свою чергу підтверджує ризик можливого позапроцесуального впливу обвинуваченого на учасників судового провадження та намір затягнути судовий розгляд, що аж ніяк не сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку, належного здійснення правосуддя та не забезпечує поваги і порядку в залі суду, що є визначальними критеріями для судового розгляду.

Суд зазначає, що застосовані судом заходи, передбачені ч. 1 ст. 330 КПК України, відповідають усталеній практиці Європейського суду, адже обвинувачений міг у розумних межах передбачити наслідки такої своєї відповідної триваючої поведінки, про що наголошено у п.п. 136 -137 у справі «Суслов та Батікян проти України» (Заяви № 56540/14 і № 57252/14) від 06.01.2023 та констатовано, що для належного провадження судочинства дуже важливо, щоб у залі судових засідань дотримувалися принципи гідності, порядку та норми етикету як характерні риси судового провадження. Злісне недотримання обвинуваченим елементарних стандартів належної поведінки жодним чином не може і не повинно допускатися.

Крім того, суд приймає до уваги емоційно забарвлену, бурхливу поведінку обвинуваченого у судовому засіданні 01.07.2024, під час якого ОСОБА_3 завдав собі самоушкодження, у зв`язку з чим суд вимушений був оголосити перерву та перенести судовий розгляд на інший день. Така поведінка обвинуваченого розцінюється судом як тиск на оточуючих, його бажання отримати відчуття певного контролю над присутніми у залі суду, викликати страх та якимось чином вплинути на ситуацію, однак, на думку суду, свідчить лише про його емоційну нестабільність та непередбачуваність, невміння та небажання вирішувати конфлікти мирним шляхом, що у свою чергу суперечить нормам і правилам співіснування людини в суспільстві.

З урахуванням вищевикладеного, суд не може залишатися пасивним та дозволяти таку поведінку, тим більше ігноруючи ці обставини як фактор, що обґрунтовує наявність значного ризику у поведінці обвинуваченого на перешкоджання кримінальному провадженню саме у спосіб ігнорування розпоряджень головуючого.

Таким чином, така поведінка обвинуваченого спростовує посилання сторони захисту на можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки дії ОСОБА_3 аж ніяк не свідчать про намір сприяти судовому розгляду кримінального провадження щодо нього та підтверджують актуальність ризику переховування.

Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя у даному випадку також вимірюються суворістю можливого покарання, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання ризик ОСОБА_3 ухилитися від суду, є достатньо обґрунтованим.

Доводи сторони захисту щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого та посилання на потребу у невідкладному лікуванні у спеціалізованому медичному закладі вже були предметом судового розгляду та їм надана відповідна оцінка. Будь-яких інших доказів чи медичних документів, які не були предметом судового розгляду стороною захисту не надано. Наявність міцних соціальних зв`язків не може бути достатньою підставою для зміни запобіжного заходу, адже з урахуванням вищевикладених обставин не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Підстави для визначення застави відсутні, оскільки внаслідок кримінального правопорушення настала смерть людини.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 131-132, 176, 178, 183, 193, 194, 196, 201, 331, 350, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 05.09.2024 включно, без визначення застави.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині застосованого запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1