Справа № 639/668/24
Провадження № 1-кп/639/234/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2023 за №0000652, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, раніше не судимий, не має місця реєстрації та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова подала клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилалась на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, однак припинення протиправної діяльності ОСОБА_4 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні подав клопотання про зміну обраного йому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою. Вважав посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, безпідставними та не обґрунтованими, оскільки він не має наміру приховуватись від суду, має літніх батьків, які потребують його допомоги, раніше не судимий і не збирається вчиняти нові злочини та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, щодо клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строк з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за які санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які законом передбачено покарання, крім іншого, у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, обставини злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Крім того, ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, оскільки не має стійких соціальних зв`язків,у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду.

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_4 відомі особи свідків та інших учасників кримінального провадження, місце їх проживання з копій наданих йому матеріалів кримінального провадження, місце їх проживання, що дає йому можливість впливати на їх свідчення. Так, запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямований на забезпечення посиленого контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на свідків.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, ризик підтверджується даними про особу обвинуваченого, який хоч і раніше не судимий, однак обставини вчинення кримінальних правопорушень в яких він обвинувачується свідчать про те, що джерелом його доходів є протиправна діяльність. Крім того, припинення протиправної діяльності обвинуваченого не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які є тяжким злочином; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має тяжких хронічних захворювань або інвалідності; 4) дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків (відсутність утриманців, офіційно не працевлаштований), хоч і раніше не судимий, однак обставини вчинення кримінальних правопорушень в яких він обвинувачується свідчать про те, що джерелом його доходів є протиправна діяльність, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до 14 лютого 2024 року включно. Визначено суму застави у кримінальному провадженні у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720,00 грн. Також судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова неодноразово продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , востаннє до 11.07.2024.

Судом не встановлено, а обвинуваченим в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що наразі ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України перестали існувати або не існують взагалі, є безпідставними та необґрунтованими. Наразі троє свідків у кримінальному провадженні ще не допитані та викликані до суду для їх допиту.

Суд вважає необхідним зазначити, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але прокурором доведено, що з урахуванням обставин по справі, злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме за ч. 2 ст. 307 КК України, які є згідно ст. 12 КК України тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що вказує на відсутність підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

За таких обставин суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на час розгляду вказаного клопотання не встановлено.

Суд вважає, що наведені прокурором підстави продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу, оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вище перелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченим запобіжного заходу не встановлено.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовольнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну обраного йому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 29 серпня 2024 року включно.

Заставу визначену ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2023 в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720,00 грн. (2684,00 грн. x 80 = 214720,00 грн.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) - залишити без змін.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого, після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду, протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до суду, на першу вимогу;

- не відлучатися з міста Харкова, в якому він проживає, без дозволу прокурора, або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з - під варти та повідомити усно і письмово прокурора, суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали до 29 серпня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.07.2024.

Суддя ОСОБА_1