Справа №173/1309/24
Провадження №1-кс/173/276/2024
У Х В А Л А

іменем України

23 квітня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ ВП №3 ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні до підозрюваного

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кам`янське, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, із середньою загальною освітою, офіційно не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку відсутні, раніше неодноразово судимий, остання судимість 21.03.2019 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ за ч. 2 ст. 289 КК України, вид покарання позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Верхньодніпровського районного суду у Дніпропетровській області від 23.03.2018, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати з 26.09.2018 до вступу вироку у законну силу день за день. Вирок набрав законної сили 21.04.2019. Звільнений з ДУ «Синельниківська виправна колонія №94» 26.10.2023 у зв`язку з відбуттям покарання

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 09.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

23 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 09.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на наступне:

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено, згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 08.11.2023 року № 3429-ІХ, згідно якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, 01 березня 2024 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знаючи, що власниця домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , поїхала із вказаного будинку, вирішив здійснити таємне викрадення будь-якого майна з території вказаного домоволодіння. З цією метою, ОСОБА_5 01 березня 2024 приблизно о 01 год. 05 хв. підійшов до домоволодіння АДРЕСА_1 та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через неогороджену частину городу пройшов і тим самим проник на територію вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 .

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння та реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення будь якого майна, ОСОБА_5 , підійшов до будівлі літньої кухні, та за допомогою фізичної сили рук витягнув із вікна скло, після чого руками зламав частину віконної рами та через утворений отвір у вікні, проник всередину літньої кухні. Перебуваючи всередині вказаного приміщення, ОСОБА_5 , побачив електричний наждак марки «LEX» 1400 W, вартістю 1311,80 гривень та холодильник «Днепр 2М», які визначив об`єктом свого злочинного посягання, після чого, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, демонтував двигун, вартістю 250 гривень із вказаного холодильника та разом із електричним наждаком «LEX» виставив вказані речі через віконний отвір у двір, після чого виліз через вказаний отвір сам.

Далі, 01 березня 2024 приблизно о 01 год. 30 хв. , більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі вказаного домоволодіння та реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, яке знаходилося на території вказаного домоволодіння, підійшов до будівлі гаража та заліз на дах прилеглої до гаража будівлі господарського призначення, щоб дістатися даху гаража, після чого руками розібрав частину дерев`яного даху гаража і таким чином проник всередину на горище. Далі, ОСОБА_5 , за допомогою дерев`яних палок та дошок, які знайшов на горищі гаража, проломив глиняне перекриття стелі гаража, після чого через утворений отвір проник до приміщення гаража, де побачив металеві труби, які визначив предметом свого злочинного посягання. Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, просунув через отвір у стелі та горища вищевказані металеві труби загальною кількістю 11 штук діаметром 2 см. довжиною 2,28 м. та металевий швелер довжиною 2,28 м., шириною 8 см, після чого виліз з приміщення гаража сам та разом із вищезазначеним майном покинув територію вказаного домоволодіння, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи№ 1295/24 від 11.03.2024, матеріальний збиток на загальну суму 2896,84 гривень у цінах, діючих на момент скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.

Окрім цього, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено, 27 березня 2024 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знаючи, що власник домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , в такий пізній час відпочиває, вирішив здійснити таємне викрадення будь-якого майна з території вказаного домоволодіння. З цією метою ОСОБА_5 27 березня 2024 приблизно о 23 год. 05 хв. підійшов до домоволодіння АДРЕСА_1 та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов через незамкнену хвіртку і тим самим проник на територію вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 .

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння та реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, належного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 підійшов до будинку та відчинив не замкнені на замок вхідні двері будинку, після чого зайшов всередину. Перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_5 , побачив електропилу «Machtz» MCE-2940 жовтого кольору, вартістю 3071 гривень, болгарку «Machtz» MAG-12/1270 жовтого кольору, вартістю 1225 гривень та дриль «Назрань-электроника ИЭ-1036Э» синьо-сірого кольору, вартістю 336 гривень, які визначив об`єктом свого злочинного посягання, після чого, діючи умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_7 спить та не спостерігає за діями ОСОБА_5 , виніс вказані речі з будинку потерпілого, після чого разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власну користь.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 4632 гривень у цінах, діючих на момент скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

16.04.2024 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло та інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 09.03.2024;даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 ;даними протоколу огляду предметів від 09.03.2024;даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 10.03.2024;протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками ОСОБА_5 від 11.03.2024 року;висновком судової трасологічної експертизи від 19.03.2024 року;даними протоколу огляду місця події від 01.04.2024;даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 ;даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 12.03.2024;протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_9 для впізнання за фотознімками ОСОБА_5 від 11.03.2024 року;даними протоколу огляду предметів від 14.03.2024;висновком судової трасологічної експертизи від 15.04.2024 року;даними проведеного слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 21.04.2024;

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення злочину проти власності, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Підозрюваний ОСОБА_5 , не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, не працює, що свідчить про те, що він за місцем проживання міцних (сталих) соціальних зв`язків не має. Так, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливе покарання за вчинення кримінального правопорушення, та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення 01 березня 2024 року та 27 березня 2024 року за адресами АДРЕСА_2 ОСОБА_10 , при цьому сам проживає за вказаною вулицею та добре знайомий з обома потерпілими. Таким чином може незаконно впливати на потерпілих по даному кримінальному провадженню.

Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , будучи звільненим з місць позбавлення волі у жовтні 2023 року, 01 березня 2024 року вчинив корисливий злочин, після чого 27 березня 2024 року знову вчинив новий умисний корисливий злочин, та будучи офіційно не працевлаштованим, та не маючи легального доходу може продовжити вчиняти нові умисні корисливі злочини.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи положення ст. 178 КПК України «Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу», встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, відповідно до ст. 177 КПК України може почати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих або продовжити займатись злочинною діяльністю, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та вказує на обґрунтованість заявленого клопотання, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному не суперечить вимогам ст.183 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий вимоги про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 підтримали за підставами, викладеними в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши учасників його розгляду, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до наступних висновків.

09.03.2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

16.04.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1, 2,4,5 ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачені підстави для застосування запобіжного заходу до яких відносяться:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

З пояснень учасників розгляду справи та доданих до клопотання доказів слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 , що підтверджується протоколами огляду, поясненнями підозрюваного, свідків та іншими зібраними на даний час доказами.

Крім того,слідчий суддя акцентує увагу,що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Слідчий суддя вважає доведеними наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути передбаченого законом покарання; вчиняти інші кримінальні правопорушення з наступних підстав.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, суспільно-небезпечний характер такого діяння та приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

В частині існування ризику впливу підозрюваного на потерпілих в рамках кримінального провадження, слідчий суддя враховує те, що підозрюваному відомі особи потерпілих, вони є жителями одного міста та на яких він може здійснювати вплив, схиляючи їх до надання неправдивих показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому слідчий суддя приходить до переконання про доведеність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику ймовірного впливу підозрюваним на потерпілих та свідків.

Крім того, слідчий суддя вважає, що вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, повторно кримінального правопорушення із корисливим мотивом, в період воєнного стану, вказує на те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки і моралі, не має бажання до суспільно-корисної роботи, що вказує і на відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, та на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

З огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що слідчим та прокурором доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу та на даній стадії кримінального провадження, обрання більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи.

Враховуючи всі вищевказані обставини, а також особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не має сталих соціальних зв`язків за місцем проживання, а також характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт є доцільним та необхідним і забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129, Конституції України , керуючись ст. ст. 131-132, 176-179, 194 459-463 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 09.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 червня 2024 року включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 23 квітня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не залишати місце свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово;

- не залишати межі с. Широке Верхівцевської ТГ Кам`янського району Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання..

Строк дії ухвали два місяці.

Виконання ухвали доручити відділенню поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Слідчий суддя ОСОБА_1