Справа № 752/6197/23
Провадження №: 1-кп/752/962/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000514 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івашківці Шаргородського р-ну Вінницької обл., громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

встановив:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Потерпілим ОСОБА_7 була подана заява про закриття кримінального провадження оскільки до ОСОБА_3 будь-яких претензій матеріального та морального характеру він не має.

Крім того, у судовому засіданні стороною захисту надана заява потерпілого про відмову від обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, зазначивши, що будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого у кримінальному провадженні не заперечив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 26 КПК України, відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. За ст. 477 КПК України, провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, належить до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_7 відмовився від обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На підставі п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього кодексу.

Даних, які б перешкоджали закриттю кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, судом не встановлено.

Посилання сторони захисту на Постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 203/241/17, як на підставу не покладення на обвинуваченого процесуальних витрат по справі, є нерелевантним, оскільки у вказаному рішенні зроблено правовий висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Разом із тим, враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали, а також мотиви Верховного Суду викладені у постанові від 07.10.2021 у справі № 584/800/20, документально підтверджені витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 284, 314, 370, 372, 477 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від обвинувачення.

Стягнути із ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 6013 (шість тисяч тринадцять) грн. згідно висновку судово-медичної експертизи від 24.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1