ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/605/24 (1-кс/619/363/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/407/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 18 січня 2024 року , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ,-

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 .

Продовжено відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 30 (тридцять діб), тобто до 18 квітня 2024 року (включно), без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що ОСОБА_7 хоча і раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, є пенсіонером, отримує пенсію, однак підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку як інкримінованого злочину, та у зв`язку з наявністю встановлених у судовому засіданні ризиків, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особиста порука або ж домашній арешт не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків з урахуванням обставин інкримінованого злочину, а також даних про особу підозрюваного.

При цьому слідчий суддя не погодився з наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає, що відсутній ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і це підтверджується відомостями, які містяться в довідці про судимість (Додаток 1 до Порядку доступу до відомостей інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості»), згідно якої вказана особа не судима. Орган досудового розслідування, незважаючи на те, що в клопотанні від 14 березня 2024 року в дослідженні відомостей щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 зазначає, що дана особа раніше не судима, однак в обґрунтування ризику п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в даному клопотанні зазначають інше - « ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання». На думку слідчого судді, прокурором на даний час не доведена наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в матеріалах клопотання відсутні відомості, що підозрюваний має судимість.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Зазначає про те, що підозрюваний є особою похилого віку, йому виповнилось 70 років, має власне житло, страждає на різні захворювання.

Також підозрюваний співпрацює зі слідством, обставини події не заперечує.

Наголошує на тому, що всі слідчі дії вже проведені, слідчий збирає результати судових експертних, участь підозрюваного не вимагається.

Вважає, що ризики не доведені.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Слідчий обгрунтовує підозру наступними доказами показаннями свідка ОСОБА_10 ; - показаннями свідка ОСОБА_11 ; - показаннями потерпілої ОСОБА_12 ; - показаннями свідка ОСОБА_13 ; - показаннями свідка ОСОБА_14 ; - протоколом огляду місця події від 18.01.2024 за адресою: Харківська область, Харківський район, відкрита ділянка місцевості напрямку залізничного руху АДРЕСА_1 (місце виявлення трупа ОСОБА_15 ); - протоколом огляду місця події від 18.01.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , (місце вчинення злочину); - протоколом огляду місця події від 18.01.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , відкрита ділянка місцевості, (місце виявлення слідів речовини бурого кольору); - протоколом огляду місця події від 18.01.2024 за адресою: АДРЕСА_4 ; - затриманням ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України; - показаннями підозрюваного ОСОБА_7 ; проведенням слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 ..

Так з матеріалів провадження вбачається, що 17 січня 2024 року, близько 16:00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої із своїми знайомими ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малознайомим ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому, під час розпиття спиртних напоїв за вищевказаною адресою між ОСОБА_15 та ОСОБА_7 стався конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння ОСОБА_15 смерті, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину кухонний ніж, тримаючи його у правій руці за руків`я, наніс ОСОБА_15 не менше одного удару лезом вказаного ножа у ділянку шиї зліва, внаслідок якого останній помер на місці.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 12-17/27-Д/2 від 18.01.2024, причиною смерті ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стала гостра крововтрата, колото-різане поранення шиї з ушкодженням магістральних судин.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині 18 січня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

18 січня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному відносяться до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкцією передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених ризиків.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, є пенсіонером, отримує пенсію

В той же час враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1ст.177КПК України, а саме: можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, а також враховуючи те, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку як інкримінованого злочину, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особиста порука або ж домашній арешт не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків з урахуванням обставин інкримінованого злочину, а також даних про особу підозрюваного

Даних які б вказували на неможливість підозрюваного за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

Правильними є і висновки суду щодо наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Колегія суддів також погоджується з рішення слідчого судді щодо рішення в порядку ч.4 ст. 183 КПК України та не визначення розміру застави.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 18 січня 2024 року , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді