Справа № 545/688/24
Провадження № 1-в/545/129/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт,-

у с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт, в обґрунтування клопотання посилається на те, що він засуджений 16.05.2017 року Октябрським районним судом м. Бєлгород Російської Федерації за частиною 2 статті 210, частиною 3 статті 30, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1, частиною 3 статті 69 Кримінального кодексу Російської Федерації до 14 років позбавлення волі

Ухвалою Бєлгородського Апеляційного суду від 04.08.2017 року вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 року змінено, в частині засудження за частиною 2 статті 210 Кримінального кодексу Російської Федерації вирок відмінено та кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 24 Кримінально процесуального кодексу Російської Федерації у зв`язку з відсутністю складу злочину та визначивши в даній частині за ним право на реабілітацію. Вважати засудженим за частиною 3 статті 30, пункту «а» частини 4 статті 228.1, пункту «а» частини 4 статті 228.1, пункту «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, пункту «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1, частиною 3 статті 69 Кримінального кодексу Російської Федерації до 13 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Постановою Президіуму Бєлгородського обласного суду від 01.03.2018 року ухвалу Бєлгородського Апеляційного суду від 04.08.2017 року відмінено та прийнято рішення про направлення кримінальної справи в апеляційну інстанцію Бєлгородського обласного суду на новий розгляд іншим складом.

Ухвалою Бєлгородського апеляційного суду від 11.04.2018 року вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 року змінено, в частині засудження за частиною 2 статті 210 Кримінального кодексу Російської Федерації вирок відмінено, а кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 24, Кримінально процесуального кодексу Російської Федерації у зв`язку з відсутністю в даних діях складу злочину, визнавши в даній частині за ним право на реабілітацію. Вважати засудженим за частиною 3 статті 30, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1, частиною 3 статті 69 Кримінального кодексу Російської Федерації до 13 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16.05.2018 року вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 04.08.2017 року приведено у відповідність із законодавством України та призначено покарання за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 307, частиною 3 статті 307, частиною 3 статті 307, частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 307, частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 307, частинами 1,2 статті 70 Кримінального кодексу України до 13 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 14.08.2015 року по 16.05.2017 року.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16.11.2018 року вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11.04.2018 року приведено у відповідність із законодавством України та призначено покарання за ст.15 ч.2, ст.307 ч.3, ст.307 ч.3, ст.307 ч.3, ст.15 ч.2, ст.307 ч.3, ст.15 ч.2, ст.307 ч.3, ст.70 ч.1 ч.2 Кримінального кодексу України до 13 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.72 ч.5 Кримінального кодексу України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 14.08.2015 року по 16.05.2016 року.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 02.10.2019 року виправлено описку у абзаці 10 резолютивної частини ухвали Семенівського районного суду Чернігівської області від 16.11.2018 року змінивши слова «з 14 серпня 2015 року по 16 травня 2016 року» словами «з 14 серпня 2015 року по 16 травня 2017 року». Вважати правильним наступну редакцію: «Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 14 серпня 2015 року по 16 травня 2017 року за правилами ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України».

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17.10.2019 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 14.08.2015 року по 04.08.2017 року включно та з 01.03.2018 року по 11.04.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На даний час ТОВ «Чернігівський автозавод» гарантує робоче місце у товаристві з готовністю укласти трудовий договір з відрахуванням внесків щодо заробітної плати відповідно до чинного законодавства України. На підставі вищевикладеного, просить замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді виправних робіт або обмеження волі в межах невідбутого строку покарання.

Засуджений та його захисник у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягали, просили його задовольнити.

Представник адміністрації виправної колонії в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що клопотання є передчасним.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд зазначає на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. При цьому, згідно ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 16.05.2017 року Октябрським районним судом м. Бєлгород Російської Федерації за частиною 2 статті 210, частиною 3 статті 30, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1, частиною 3 статті 69 Кримінального кодексу Російської Федерації до 14 років позбавлення волі

Ухвалою Бєлгородського Апеляційного суду від 04.08.2017 року вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 року змінено, в частині засудження за частиною 2 статті 210 Кримінального кодексу Російської Федерації вирок відмінено та кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 24 Кримінально процесуального кодексу Російської Федерації у зв`язку з відсутністю складу злочину та визначивши в даній частині за ним право на реабілітацію. Вважати засудженим за частиною 3 статті 30, пункту «а» частини 4 статті 228.1, пункту «а» частини 4 статті 228.1, пункту «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, пункту «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1, частиною 3 статті 69 Кримінального кодексу Російської Федерації до 13 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Постановою Президіуму Бєлгородського обласного суду від 01.03.2018 року ухвалу Бєлгородського Апеляційного суду від 04.08.2017 року відмінено та прийнято рішення про направлення кримінальної справи в апеляційну інстанцію Бєлгородського обласного суду на новий розгляд іншим складом.

Ухвалою Бєлгородського апеляційного суду від 11.04.2018 року вирок

Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 року змінено, в частині засудження за частиною 2 статті 210 Кримінального кодексу Російської Федерації вирок відмінено, а кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 24, Кримінально процесуального кодексу Російської Федерації у зв`язку з відсутністю в даних діях складу злочину, визнавши в даній частині за ним право на реабілітацію. Вважати засудженим за частиною 3 статті 30, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, пунктом «а» частини 4 статті 228.1, частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1, частиною 3 статті 69 Кримінального кодексу Російської Федерації до 13 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16.05.2018 року вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 04.08.2017 року приведено у відповідність із законодавством України та призначено покарання за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 307, частиною 3 статті 307, частиною 3 статті 307, частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 307, частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 307, частинами 1,2 статті 70 Кримінального кодексу України до 13 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 14.08.2015 року по 16.05.2017 року.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16.11.2018 року вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород Російської Федерації від 16.05.2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11.04.2018 року приведено у відповідність із законодавством України та призначено покарання за ст.15 ч.2, ст.307 ч.3, ст.307 ч.3, ст.307 ч.3, ст.15 ч.2, ст.307 ч.3, ст.15 ч.2, ст.307 ч.3, ст.70 ч.1 ч.2 Кримінального кодексу України до 13 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.72 ч.5 Кримінального кодексу України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 14.08.2015 року по 16.05.2016 року.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 02.10.2019 року виправлено описку у абзаці 10 резолютивної частини ухвали Семенівського районного суду Чернігівської області від 16.11.2018 року змінивши слова «з 14 серпня 2015 року по 16 травня 2016 року» словами «з 14 серпня 2015 року по 16 травня 2017 року». Вважати правильним наступну редакцію: «Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 14 серпня 2015 року по 16 травня 2017 року за правилами ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України».

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17.10.2019 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 14.08.2015 року по 04.08.2017 року включно та з 01.03.2018 року по 11.04.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 17.05.2017 року, кінець строку покарання 14.07.2026 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.08.2015 року.

З 15.08.2015 по 27.06.2019 року відбував покарання у Російській Федерації.

- 27.06.2019 року СіЗО м.Чернігів;

- 13.08.2019 року Менська ВК-91 Чернігівська область;

- 02.03.2021 року- Крюковська ВК-29 Полтавської області;

Згідно ст.82 КК України підлягає заміні невідбутої частини покарання більш м`яким після відбуття 2/3 строку покарання, тобто після 14.03.2022 року. Матеріали розглянуті комісією установи 24.03.2022 року (протокол №4) та прийнято рішення відмовити у застосуванні статті 82 КК України.

Згідно ст.81 КК України умовно-достроковому звільненню від покарання підлягає після відбуття 3/4 строку покарання, тобто після 14.04.2023 року. Комісією установи 25.04.2023 року (протокол №8) прийнято рішення представити матеріали в суд у застосуванні статті 81 КК України. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 року відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

За весь період відбування покарання засуджений має 11 стягнень, які були накладені під час відбування покарання в установах російської федерації та погашені у встановленому законному порядку та 18 заохочень.

До Департаменту з питань громадянства, помилування, державних нагород Офісу Президента України клопотання про помилування направлялися чотири клопотання про помилування, в задоволенні трьох відмовлено, четверте наразі перебуває на розгляді.

Суд зазначає, що стаття 82 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується судом лише за наявності усіх умов, передбачених цією статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.

Згідно ст. 57 КК України стягнення у вигляді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років та відбувається за місцем роботи засудженого з утриманням частини його заробітку в доход держави.

Виходячи з того, що застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду, а факт відбуття ним 2/3 покарання, не є для цього достатньою правовою підставою, приймаючи до уваги те, що залишок невідбутого покарання на день розгляду клопотання ОСОБА_5 складає 2 роки 3 місяці 17 днів, а відповідно до вимог чинного законодавства виправні роботи можуть бути застосовані до засуджених залишок не відбутого покарання яких складає менше двох років, суд приходить висновку, що клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1