печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000580 від 15.03.2024,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000580 від 15.03.2024, а саме, на наступні земельні ділянки:

- земельна ділянка загальною площею 0,1905 гектара із кадастровим номером: :90:402:0038, реєстраційний номером об`єкта нерухомого майна № 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та 11), належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

- земельна ділянка загальною площею 0, 0959 гектара із кадастровим номером: :90:295:0010, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває у власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заборонити ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 або особам, які будуть діяти від її імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним об`єктом нерухомості.

Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-які реєстраційні дій щодо вищевказаного об`єкту нерухомості.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, В провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000580 від 15.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Печерською окружною прокуратурою міста Києва.

Згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що 22.11.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 РНОКПП НОМЕР_6) здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, згідно якої громадянка України ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) стала власницею наступних земельних ділянок із кадастровими номерами: :90:402:0034, площею 0,0953 га, (АДРЕСА_7, земельна ділянка АДРЕСА_3 ), :90:402:0029, площею 0,0952 га (АДРЕСА_6 ) та :90:295:0010, площею 0,0959 га ( АДРЕСА_2 ), за попередньою оціночною ринковою вартістю понад 600 тис. доларів США.

Поряд з цим, слідством встановлено, що ОСОБА_5 є мешканкою АР Крим та з 06.11.2019 року перебуває на тимчасово окупованій території, де також отримала паспорт громадянки рф.

Згідно поданих документів попереднім власником вказаних ділянок був громадянин рф ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ), а договори купівлі-продажу з ОСОБА_7 укладено 23.05.2012 року.

Разом з тим, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2015 (справа №752/18366/14-ц) зобов?язано ОСОБА_8 повернути земельну ділянку площею 0,1 га на АДРЕСА_2 (кадастровий номер :90:295:0010) територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради ().

Крім того, приватним нотаріусом грубо порушено норми нормативно-правових актів про державну реєстрацію (зокрема, реєстрація без присутності особи, згідно документів із ознаками підробки, а також рішення про реєстрацію прийнято 27.11.2023, а сама реєстрацію здійснено 22.11.2023).

Вищевказані обставини свідчать про факт шахрайського заволодіння земельними ділянками із кадастровими номерами: :90:402:0034, :90:402:0029 та :90:295:0010, чим територіальній громаді міста Києва спричинено матеріальну шкоду.

В подальшому в ході досудового розслідування встановлено, що 13.05.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 проведено державну реєстрацію об`єднання об`єктів нерухомого майна, а саме земельних ділянок із кадастровими номерами :90:402:0034 площею 0,0953 га та :90:402:0029 площею 0,0952 га, зареєструвавши таким чином земельну ділянку із кадастровими номерами :90:402:0038, площею 0,1905 га, яка належала ОСОБА_5 .

Також, 14.05.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 проведено державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу № 696 від 14.05.2024, укладеним між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , згідно якого ОСОБА_5 передано у власність ОСОБА_10 земельну із кадастровими номерами :90:402:0038, за ціною в 400 тис. гривень.

В подальшому, 16.05.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 проведено державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу № 726 від 16.05.2024, укладеним між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , також за ціною в 400 тис. гривень.

Прокурор зазначив, що вищевказані обставини свідчать про здійснення формальної перереєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровими номерами :90:402:0038, з метою переходу права власності до добросовісного набувача.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 380545015 від 28.05.2024 земельна ділянка загальною площею 0,1905 гектара із кадастровим номером: :90:402:0038, реєстраційний номером об`єкта нерухомого майна № 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та 11), належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 380550519 від 28.05.2024 земельна ділянка загальною площею 0, 0959 гектара із кадастровим номером: :90:295:0010, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває у власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постановою процесуального керівника від 29.05.2024 вказані земельні ділянки визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а тому за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступні земельні ділянки:

- земельна ділянка загальною площею 0,1905 гектара із кадастровим номером: :90:402:0038, реєстраційний номером об`єкта нерухомого майна № 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та 11), належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

- земельна ділянка загальною площею 0, 0959 гектара із кадастровим номером: :90:295:0010, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває у власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заборонити ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 або особам, які будуть діяти від її імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним об`єктом нерухомості.

Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-які реєстраційні дій щодо вищевказаного об`єкту нерухомості.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1