ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/405/24

14 березня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трубиці, Костопільського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 12 січня 2024 року приблизно о 14.00 год., перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом поїздки в магазин за сигаретами, заволодів належним ОСОБА_6 велосипедом марки «heros», вартістю 1706,67 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, 12.01.2024, в обідню пору, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в АДРЕСА_2 , вирішив вчинити викрадення платіжної банківської картки AT «ПРИВАТБАНК» з магнітним носієм інформації, з картковим рахунком № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 та яка, згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на рахунку вказаної банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, таємно, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою та є офіційним документом, шляхом вільного доступу викрав банківську картку AT КБ «ПРИВАТБАНК» з картковим рахунком № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 , яка знаходилась в салоні незамкненого автомобіля потерпілого, який був припаркований поруч з будинком №19 на вулиці Шкільній в с. Рокитне, Рівненського району та розпорядився банківською карткою на власний розсуд, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, а саме викрадення офіційного документу .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 13.01.2024 о 12 год. 00 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами), перебуваючи в приміщенні магазину «Сім23» за адресою: вул. Степанська, 20Б в м. Костопіль, Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом використання банківської картки AT КБ «ПРИВАТБАНК» з картковим рахунком № НОМЕР_2 , що містить вмонтований чіп, умисно, викрав грошові кошти в сумі 394 грн. 50 коп., що належали ОСОБА_6 , шляхом проведення розрахунку за придбані продукти харчування, чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , 15.01.2024 , об 11 год. 25 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами), перебуваючи в приміщенні магазину «Сім23» за адресою: вул. Степанська, 20Б в м. Костопіль, Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом використання банківської картки AT КБ «ПРИВАТБАНК» з картковим рахунком № НОМЕР_2 , що містить вмонтований чіп, умисно, викрав грошові кошти в сумі 393 грн. 86 коп., що належали ОСОБА_6 , шляхом проведення розрахунку за придбані продукти харчування, чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Тобто ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Також 16.01.2024 року, об 11 год. 48 хв., в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами), ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину «Сім23» за адресою: вул. Степанська, 20Б в м. Костопіль, Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом використання банківської картки AT КБ «ПРИВАТБАНК» з картковим рахунком № НОМЕР_2 , що містить вмонтований чіп, умисно, викрав грошові кошти в сумі 391 грн. 75 коп., що належали ОСОБА_6 , шляхом проведення розрахунку за придбані продукти харчування, чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, у вчиненому щиро розкаявся .

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 та ч. 4 ст. 185 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій правильна.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, однак обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, а також беручи до уваги щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєних кримінальних правопорушень, думку потерпілого, який немає претензій до обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити міру покарання ближче до нижньої межі санкції статті, що передбачає відповідальність за кожне вчинене ним кримінальне правопорушення та у відповідності до ч.1 ст.70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи особу винного ОСОБА_3 , який щиро розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, його особисте ставлення до вчиненого, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, а також наявність обставин, що пом`якшують їх покарання - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування потерпілому заподіяної матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, що буде достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки у відповідності до пп. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 не заявлявся.

Процесуальні витрати, а саме витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1180,11 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66-67, 75, 76, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України - у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.

Відповідно до пп. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалися.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1180,11 (одна тисяча сто вісімдесят гривень 11 копійок) грн. покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 та стягнути в дохід держави.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- велосипед марки "heros", який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутим по належності;

- банківську картку AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 з чіпом, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутою по належності;

- оптичний DVD-R диск, з відеоматеріалами, щодо фіксації фактів розрахунку ОСОБА_3 викраденою банківською карткою на касі магазину «7/23», за адресою м. Костопіль, вул. Степанська 20Б, який упакований до паперового конверту за відтисками печаток «№212 для пакетів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП» - залишити при матеріалах кримінального провадження .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1