Справа № 165/2276/24 Провадження №11-сс/802/239/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

представника скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 травня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви ОСОБА_7 про факт вчинення кримінального правопорушення від 30.04.2024.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що 01.05.2024 до відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області було направлено заяву ОСОБА_7 про факт вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.382, 355 КК України. Станом на момент звернення з відповідною скаргою до суду відомості в ЄРДР за заявою не внесені. А тому, посилаючись на це скаржник просить зобов`язати відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області невідкладно внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_7 про факт вчинення кримінального правопорушення від 30.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24.05.2024 в задоволенні вказаної вище скарги представника скаржника відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Вказує, що заява про вчинення вказаними у ній особами ряду кримінальних правопорушень містить конкретні факти та посилання на докази, котрі підтверджують протиправність дій останніх. На переконання апелянта, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вказані дії вже здійснюються в рамках кримінального провадження, після внесення до ЄРДР. Таким чином апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, у зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою його скаргу задовольнити.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_6 , яка підтримувала апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Положеннями статті 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка проявилась у невнесенні відомостей до ЄРДР після отриманої заяви чи повідомлення про злочин.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ст.307 КПК України).

Апеляційним переглядом встановлено, що у своїй скарзі до слідчого судді адвокат вказувала на бездіяльність посадових осіб відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення на підставі поданої заяви від 30.04.2024.

Відмовляючи у задоволенні такої скарги слідчий суддя зазначив, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 30.04.204 не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними в ній особами кримінально-караного діяння. Фактично доводи заяви зводяться лише до суб`єктивної оцінці ОСОБА_7 подій, що стосуються його участі у вихованні дитини, та його ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин.

З таким висновком слідчого судді апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У відповідності до ч.2 вищезазначеної статті, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Пунктом 1 глави 2 розділу 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298 до Реєстру, окрім іншого, вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність , що узгоджується з вимогами ч.5 ст.214 КПК України.

Слідчий суддя, проаналізувавши вказані положення законодавства, прийшов до обґрунтованого переконання, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися заявою про вчинення кримінального правопорушення і такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Дані обставини є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

У свою чергу, відповідно до змісту заяви про факт вчинення кримінальних правопорушень від 30.04.2024 ОСОБА_7 вважає, що в діях директора Нововолинського ЗДО №9 ОСОБА_8 , в.о. директора ОСОБА_9 , вихователя ОСОБА_10 та його колишньої дружини ОСОБА_11 містяться ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.382 та ст.366 КК України. Зокрема, вказує, що вказані особи не виконують рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20.02.2024, яким визначено спосіб участі ОСОБА_7 у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином ОСОБА_12 , шляхом не забезпечення директором чи вихователем відеозв?язку з дитиною. Також, на переконання ОСОБА_7 , він, не зважаючи на перебування на постійній основі за кордоном та неможливістю повернення в Україну, бере активну участь у вихованні сина, у зв`язку з чим вважає довідку про його участь як батька у вихованні сина від 05.01.2023 видану в.о. директором ЗДО ОСОБА_9 такою, що містить службове підроблення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд повністю погоджується з висновком слідчого судді, який за викладених обставин, дійшов обґрунтованого і вмотивованого переконання про відмову у задоволенні скарги представника скаржника щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки доводи викладенні в заяві про вчинення кримінального правопорушення ґрунтуються на суб`єктивній оцінці ОСОБА_7 та його ставленні до зазначених у заяві обставин, а також незгоди із прийнятим Нововолинським міським судом Волинської області рішення від 20.02.2024 щодо визначення способу його участі у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином ОСОБА_12 ..

Отже, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про відсутність бездіяльності зі сторони посадових осіб відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про злочин, що також свідчить про відсутність предмету скарги та відповідно про правомірну відмову слідчого судді в задоволенні скарги.

При цьому, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку апеляційного суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Підстави для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених а апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 травня 2024 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді