ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4163/24
провадження № 1-кп/753/1242/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2024 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000715 від 02.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, відповідно до п. 5 ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року, і діє на даний час.

02 лютого 2024 року приблизно о 13 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину « SINSAY », розташованого в приміщені ТРЦ « Аладдін », за адресою: місто Київ, вул. М. Гришка, 3-а , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), знаходячись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто з відвідувачів та обслуговуючого персоналу магазину не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно взяв з полиць належний Дочірньому підприємству "ЛПП УКРАЇНА" Акціонерне Товариство "ЛПП" товар, а саме: футболка чоловіча (артикул 0213Т-09Х-S) закупівельною вартістю 101 гривень 47 копійок; шкарпетки чоловічі (артикул 9597І-00Х-39S) закупівельною вартістю 51 гривень 15 копійок; штани чоловічі (артикул 3001F-MLC-30) закупівельною вартістю 289 гривень 14 копійок; взуття чоловіче (артикул 7718Y-90Х-41) закупівельною вартістю 422 гривень 62 копійок; кофта чоловіча (артикул 1686О-99-Х-S) закупівельною вартістю 216 гривень 84 копійок.

Частину даного товару ОСОБА_3 поклав до кишень свого одягу, в якому був вбраний, а частину даного товару поклав в сумку чорного кольору, яку тримав при собі.

В подальшому, ОСОБА_3 , не розрахувавшись за вказаний товар належний Дочірньому підприємству "ЛПП УКРАЇНА" Акціонерне Товариство "ЛПП", направився до виходу з магазину, при цьому пройшов повз розрахункові каси та металеві рамки, розміщені перед виходом з магазину. Вийшовши з приміщення вказаного магазину, ОСОБА_3 попрямував далі по території ТРЦ «Аладдін», отримавши таким чином реальну можливість розпорядитися викраденим майном на свій розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду Дочірньому підприємству "ЛПП УКРАЇНА" Акціонерне Товариство "ЛПП", на загальну суму 1081 гривень 22 копійок.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та суду показав, що 02 лютого 2024 року зайшов до магазину «Сінсей», взяв з полиць одяг, частково перевдягнувся в нього, а частково сховав до кишень і сумки та вийшов з магазину. Після цього його одразу затримав працівник магазину. Одяг взяв для власного користування. Суму викрадених речей не оспорює, про вчинене жалкує, більше такого вчиняти не буде. Правопорушення вчинив оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі у чужому місті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений ще під час досудового розслідування визнав свою винуватість, що й підтвердив під час судового розгляду, розкаюючись у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, типову тяжкість якого кримінальний закон відносить до тяжких злочинів проти власності, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання.

Так, ОСОБА_3 є особою молодого віку має повних 29 років, зі слів працював кур`єром до затримання, виховувався в неповній сім`ї, хоча й несудимий, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого та законодавчих вимог санкції статті обвинувачення, суд призначає ОСОБА_3 покарання в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, відсутність претензій у представника потерпілого у зв`язку із поверненням майна, незначна вартість викраденого майна, наявність пом`якшуючої обставини, критична оцінка обвинуваченим своєї протиправної поведінки, його молодий вік, дають підстави суду для висновку, що індивідуальна тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, незважаючи на дані про його особу, є нижчою від типової, а тому суд на підставі ч. 1 ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, однак з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи саме таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд керується приписами ч. 1 ст. 377 КПК України, відповідно до яких, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Водночас, вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд з урахуванням вимог ст. 177, 178 КПК України, відомостей про особу обвинуваченого, обвинувальний акт відносно якого перебуває на розгляді у Печерському районному суді м. Києва (справа № 757/24508/20-к) на стадії підготовчого судового засідання, на підставі ст. 179, 194 КПК України вважає за необхідне змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 , 24 квітня 1995 року змінити на особисте зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: футболка чоловіча (артикул 0213Т-09Х-S), шкарпетки чоловічі (артикул 9597І-00Х-39S); штани чоловічі (артикул 3001F-MLC-30); взуття чоловіче (артикул 7718Y-90Х-41); кофта чоловіча (артикул 1686О-99-Х-S) - залишити у власності представника потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1