Справа № 541/1120/24
№ провадження 1-кп/541/173/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 08 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який не працює, не одружений, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

08 березня 2024 року о 10 год 01 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Миргороді Полтавської області, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення ст.ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, через мережу Інтернет,використовуючи власний мобільний телефон марки «Sumsung» моделі «Galaxy J1», за допомогою месенджера «Telegram» замовив через Telegram-канал «NelegalBot» у невстановленої органом досудового розслідування та судом особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Після цього ОСОБА_4 прибув до терміналу самообслуговування, що знаходиться по АДРЕСА_3 , через який за попередньою домовленістю з невстановленою органом досудового розслідування та судом особою перерахував на рахунок банківської картки № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 500 грн за придбання вказаної психотропної речовини.

У цей же день, близько 11 год 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, фактично придбав без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP шляхом відшукання відповідної закладки (координати, якої отримав через Telegram-канал від невстановленої органом досудового розслідуванням та судом особи) у лісосмузі поблизу АДРЕСА_4 та зберігав її при собі у правій кишені штанів без мети збуту.

В подальшому, 08 березня 2024 року близько 11 год 15 хв. ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Івана Зуєнка в м. Миргороді Полтавської області та зберігаючи при собі психотропну речовину в кишені штанів, неподалік будинку № 23 був зупинений працівниками поліції.

Під час проведення огляду місця події 08 березня 2024 року у період часу з 12 год 06 хв. по 12 год 20 хв. біля домоволодіння АДРЕСА_4 ОСОБА_4 добровільно видав з правої кишені своїх штанів пакунок у вигляді липкої ізолюючої стрічки чорного кольору, всередині якого знаходився полімерний прозорий зип-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, в якій відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 13 березня 2024 року № СЕ-19/117-24/4404-НЗПРАП міститься PVP, який віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,488 г.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину PVP масою 0,488 г.

Згідно ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та списку № 2, таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, PVP віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, підтверджує, усвідомлює протиправний характер своїх дій. Відповідні висновки для себе зробив, у вчиненому кається.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною та їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, суд не встановив.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України є проступком, конкретні обставини провадження, дані про особу ОСОБА_4 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, приймає до уваги його відношення до скоєного та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, а також вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки покладені судом обов`язки будуть гарантувати запобігання вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, а заходи контролю стимулюватимуть його виправлення.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 суд не встановив.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта і які документально підтверджені, в сумі 2 271,84 грн відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп.

Речові докази:

- особливо небезпечну психотропну речовину PVP, маса якої становить 0,488 г, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, знищити;

- мобільний телефон марки «Sumsung» моделі «Galaxy J1»,який зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, повернути ОСОБА_4 за належністю.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1