Провадження №1-в/463/89/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про приведення вироку Личаківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 у відповідність до КК України, яким засуджено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Ушковичі Перемишлянського району Львівської області, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 до покарання у виді 1 місяця арешту,-

встановив:

прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про приведення вироку Личаківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 у відповідність до КК України.

Клопотання мотивує тим, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту. На даний час вирок суду не виконано.

28.03.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року №3342-IX, яким на підставі п.4 ч.5 внесено зміни у ст.60 КК України, згідно з якою покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

На підставі п.23 Прикінцевих та перехідних положень КК України та з врахуванням наведеного вище просить привести вирок Личаківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року №3342-IX, та визначити покарання ОСОБА_4 з врахуванням того, що вона не є військовослужбовцем.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених в ньому мотивів.

В судове засідання засуджена не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

А тому суд вважає за можливе розгляд клопотання провести без участі засудженої, яка не з`явилася.

Оглянувши матеріали клопотання, матеріали кримінальної справи, суд приходить до наступного.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту. На даний час вирок суду не виконано.

28.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року №3342-IX, яким на підставі п.117 внесено зміни до КК України, зокрема до ч.3 ст.357, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

До набрання чинності Закону №3342-IX від 23.08.2023, санкція ч.3 ст.357 КК України передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.1, 3 ст.5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч.1, 3 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до пп.в п.2 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Оскільки призначена ОСОБА_4 міра покарання перевищує санкцію нового закону, суд з врахуванням вимог пп.в п.2 ч.1 ст.72 КК України, вважає, що засудженій ОСОБА_4 слід перевести покарання призначене їй вироком Личаківського району м.Львова від 19.12.2023 у виді арешту строком 1 місяць на пробаційний нагляд, у співвідношенні один день арешту на два дні пробаційного нагляду, що є менш суворим покаранням.

Керуючись ст. 72, 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора - задовольнити.

Привести вирок Личаківського районного суду м.Львова від 19.12.2023 у відповідність до КК України, та перевести невідбуту частину покарання ОСОБА_4 у виді арешту строком 1 місяць на 60 (шістдесят) днів пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 59-1 КК України, покласти на засуджену до пробаційного нагляду ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення ухвали до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1