ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2190/24 Справа № 182/5586/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м.Кривий Ріг

12.06.2024р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2024р., якою щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, який фактично проживає у АДРЕСА_1

задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більше, ніж на два місяці, тобто до 02.08.2024р., визначений раніше розмір застави залишено без змін

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2024р. щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України ОСОБА_7 задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більше, ніж на два місяці, тобто до 02.08.2024р., визначений раніше розмір застави залишено без змін.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржила захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, яка в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, ризики з боку обвинуваченого, на які наголошував прокурор, не підтверджені доказами, та при розгляді клопотання прокурора суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 178 КПК України;

- вказує, що обвинувачений має джерело існування, оскільки працював до затримання по обрізці дерев у Нікопольському районі, має малолітню дитину, яка позбавлена батьківського піклування, скарг від потерпілої про погрози з боку обвинуваченого не надходило;

- прохає оскаржувану ухвалу суду скасувати, запобіжний захід у виді тримання під вартою замінити на більш м`який, а саме у виді домашнього арешту.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони кримінального провадження повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились, клопотання по участь у судовому засіданні не заявили, захисник у поданій апеляційній скарзі прохала проводити розгляд апеляційної скарги у письмовому провадженні, тому розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 12.08.2023р. він знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу , повторно з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A04», який належить потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив їй матеріальний збиток на суму 4665 грн. 57 коп.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення, відповідно послався на те, що наявні підстави для продовження тримання під вартою щодо обвинуваченого, які не змінились та не зменшились в порівнянні з підставами, які були попередньо покладені в основу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відображено в клопотанні прокурора, і це пояснюється сукупністю таких обставин, як: саме існування «обґрунтованої підозри», яка не спростовується стороною захисту; поряд з іншим тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у інкримінованому діянні, хоча при цьому суд розуміє, що це не може бути вирішальною і єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою, а тому така обставина розглядається в сукупності з іншими; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків; відсутність законних джерел доходу; стадія розгляду справи; можливість впливу на потерпілу, оскільки вона не допитана в судовому засіданні.

Суд першої інстанції також дослідив можливість застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та не встановив достатніх підстав для його застосування, а також перевірив доводи сторони захисту щодо відсутності наміру у обвинуваченого впливати на потерпілу.

Також суд першої інстанції перевірив дійсність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, та не встановив їх існування.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, був вісім раз засуджений, новий злочин вчинив у період випробувального терміну за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпротпетровської області від 11.05.2023р., та через два місяці після набрання цим вироком законної сили, усвідомлює ймовірну тяжкість покарання у разі визнання його винуватим, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апеляційної скарги захисника, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованим, заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними, та не підтверджені доказами, оскільки рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги, що обвинувачений має джерело існування, оскільки працював до затримання по обрізці дерев у Нікопольському районі, має малолітню дитину, яка позбавлена батьківського піклування, скарг від потерпілої про погрози з боку обвинуваченого не надходило, є також безпідставними, оскільки по-перше не підтверджені доказами, по-друге, не стали перешкодою вчинення нового кримінального правопорушення практично одразу після ухвалення попереднього обвинувального вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2024р., якою щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України ОСОБА_7 задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більше, ніж на два місяці, тобто до 02.08.2024р., визначений раніше розмір застави залишено без змін - залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2024р., якою щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України ОСОБА_7 задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більше, ніж на два місяці, тобто до 02.08.2024р., визначений раніше розмір застави залишено без змін - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, набирає законної сили після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді