ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1907/24 Справа № 216/1745/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

20 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 на ухвалу на ухвалу Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року за клопотанням прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000294 від 07.02.2024 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року відмовлено у задоволені клопотання прокурора за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000294 від 07.02.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України, про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею особи на поруки педагогічному колективу Навчально-наукового інституту економіки та бізнес-освіти Державного університету економіки і технологій.

Клопотання прокурора разом із матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000294 від 07.02.2024 року повернуто прокурору Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Із вказаною ухвалою не погодилась прокурор та оскаржила в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2024 року відкрито апеляційне провадження, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.05.2024 року закінчено підготовку та призначено до апеляційного розгляду на 20.06.2024 року.

Разом з цим, під час дослідження матеріалів кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що вказана ухвала суду першої інстанції не підлягає оскарженню.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Конституційний Суд України у Рішенні від 8.04.2015 р. № 3-рп/2015 сформулював юридичну позицію, за якою обмеження права на апеляційне оскарження рішення суду не може бути свавільним та несправедливим; таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною потребою досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим; у разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке нормативне регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права (абз. 3 п. п. 2.2 п. 2 мотивувальної частини рішення).

Водночас у рішенні Європейського суду з прав людини від 8.01.2008 р. щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Відповідно до ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

До інших ухвал, на які може бути подана апеляційна скарга, відносяться наступні ухвали:

- про закриття кримінального провадження (ст. 284 КПК);

- про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності (ст. 288 КПК);

- про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні (ст.380 КПК);

- про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень (ст. 379 КПК);

- про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні такого вироку (ст. 476 КПК);

- про продовження, зміну, припинення застосування примусових заходів медичного характеру або відмову в цьому (ст. 516 КПК);

- про вирішення питань пов`язаних із виконанням вироку (ст.539 КПК);

- про тимчасовий арешт (ст. 583 КПК);

- про виконання вироку суду іноземної держави (ст. 603 КПК);

- про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України (ст. 610 КПК України).

Також оскарження інших ухвал можливе, якщо це прямо передбачено самою статтею, на підставі якої прийнято судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КПК України ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеної норми, оскарженню підлягають лише рішення про звільнення від кримінальної відповідальності, отже відмова від задоволення такого клопотання окремому оскарженню не підлягає, оскільки кримінальне провадження вказаним рішенням не завершене.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що прокурор оскаржує рішення про відмову в задоволенні клопотання про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею особи на поруки педагогічному колективу, яке не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

За таких обставин, наявність визначених у кримінальному процесуальному законі вимог щодо звернення до суду з апеляційною скаргою на судове рішення, ухвалення якого не передбачене КПК України, не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, прокурором ОСОБА_3 оскаржується ухвала, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею особи на поруки педагогічному колективу та враховуючи, що по даній апеляційній скарзі відкрито апеляційне провадження, вважаю за необхідне закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу на ухвалу Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 394, 399 КПК, суддя доповідач,-

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу на ухвалу Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року за клопотанням прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000294 від 07.02.2024 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_5