ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),представника потерпілої-захисника ОСОБА_8 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2024 року у кримінальних провадженнях №0000088 від 17.07.2023 року та №0000257 від 29.10.2023 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,із середньою освітою,не працюючого,не одруженого,раніше судимого, а саме:

- вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.01.2005 року за ст. 15, ч. 2 ст. 194, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 18.10.2005 року за ч. 3 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяці позбавлення волі;

-вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.05.2013 року за ч. 2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт;

- вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 23.10.2013 року за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до арешту строком на 4 місяці 25 днів;

-вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 03.02.2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70,71, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 23.09.2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 до 3 років позбавлення волі. 27.11.2019 року апеляційним судом Чернівецької області змінено вирок та призначено покарання строком на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 26.08.2022 року по відбуттю строку покарання,

Провадження№11-кп/822/222/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 216-1 КК України,

ч.4 ст. 185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1,ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хотинського районного суд Чернівецької області від 09 квітня 2024 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч.4 ст.185 КК України та йому призначене покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначене покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк покарання обчислений з 17 листопада 2023 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений у виді тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 4166,16 грн та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судових експертиз на суму 42700 гривень на користь держави.Вирішена доля речових доказів.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 із проханням вирок змінити в частині призначеного покарання, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі є надто суворим, не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості кримінальних правопорушень.

ОСОБА_6 визнав свою вину, активно сприяв слідству у розкритті злочинів та багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення.

Також вказує,що суд безпідставно не взяв до уваги доводи сторони захисту про недопустимість та відсутність доказів вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

На думку захисника, покарання з іспитовим строком буде справедливим, необхідним і достатнім для досягнення основної мети покарання.

На апеляційну скаргу захисника представником потерпілої ОСОБА_8 подано заперечення із проханням у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін

Згідно вироку, в період часу з 08.07.2023 року по 17.07.2023 року. ОСОБА_6 систематично за місцем проживання по АДРЕСА_2 , вчинив п`ять фактів домашнього насильства психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_10 , за які Хотинським районним судом Чернівецької області притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, 17.07.2023, приблизно о 01 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявляючи систематичність у своїх діях, порушуючи вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника від 08.07.2023 року з терміном дії до 14 год. 18.07.2023 року, згідно якого йому заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи - ОСОБА_10 , прийшов до місця проживання своєї співмешканки ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства та реалізовуючи мотив помсти за те, що потерпіла повідомляє про його протиправну діяльність працівників поліції, почав здійснювати психологічний тиск відносно потерпілої, а саме виражатись відносно неї нецензурною лайкою, висловлювати образи та погрози при цьому демонструючи свою зверхність та перевагу у фізичній силі, застосував фізичне насильство відносно ОСОБА_10 , яке виразилось в нанесенні удару в область обличчя та плеча, внаслідок яких потерпіла отримала фізичну біль, а в подальшому ОСОБА_10 бажаючи припинення неправомірної поведінки ОСОБА_6 , про даний факт, повідомила працівників поліції.

В подальшому, 17.07.2023 року, приблизно о 05 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявляючи систематичність у своїх діях, порушуючи вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника з терміном дії до 14 год. 18.07.2023 року, згідно якого йому заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи - ОСОБА_10 , прийшов до місця проживання своєї співмешканки ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства та реалізовуючи мотив помсти за те, що потерпіла повідомляє про його протиправну діяльність працівників поліції, почав здійснювати психологічний тиск відносно потерпілої, а саме виражатись відносно неї нецензурною лайкою, висловлювати образи та погрози при цьому демонструючи свою зверхність та перевагу у фізичній силі, застосовуючи фізичну силу, витягнув ОСОБА_10 на подвір`я вказаного господарства де металевим прутом почав наносити удари в область голови, тулуба та кінцівок, внаслідок чого заподіяв фізичну біль та тілесні ушкодження, а саме: синці: в ділянці тулуба, рук та ніг; садна: в ділянці тулуба, рук та ніг; синці в ділянці обличчя; садна в ділянці обличчя; струс головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 500 мд від 17.08.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Вирвавшись від ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_10 втекла з місця свого проживання до сусідки ОСОБА_11 , звідки повідомила працівників поліції про вказану протиправну діяльність.

Також, відповідно до висновку експерта №980 від 11.10.2023 року у ОСОБА_10 виявлено ознаки психічного розладу у формі розладу адаптації, змішана тривожно-депресивна реакція, які виникли внаслідок систематичного вчинення її співмешканцем домашнього насильства у вигляді систематичних сварок, образ словами нецензурної лайки, погроз застосування фізичного та психологічного насильства, нанесення тілесних ушкоджень тобто психічному здоров`ю потерпілої було завдано шкоду.

26.08.2023 року, приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_6 в с. Рукшин Дністровського району Чернівецької області, через неогороджену ділянку господарства, що на АДРЕСА_3 , зайшов на його територію, де шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей проник до підсобного приміщення, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_12 на загальну суму 2306,70 грн.

01 вересня 2023 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 в с. Рукшин Дністровського району Чернівецької області, через незачинену хвіртку господарства, що по АДРЕСА_4 , зайшов на його територію, де шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей проник до нежитлового будинку, звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_13 на загальну суму 4678,86 грн.

09 вересня 2023 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 в с. Рукшин Дністровського району Чернівецької області, через незачинену хвіртку господарства, що по АДРЕСА_5 , зайшов на його територію, де шляхом розбиття скла у віконній рамі проник до нежитлового будинку, звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_14 на загальну суму 7394,76 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника,які підтримали апеляційну скаргу,доводи прокурора та представника потерпілої ОСОБА_8 про відсутність підстав для зміни вироку, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним,обгрунтованим і вмотивованим.

За змістом апеляційної скарги,захисник вказувала,що суд безпідставно не взяв до уваги доводи сторони захисту про недопустимість та відсутність доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення,передбаченого ст. 126-1 КК України.

Однак,жодних аргументів та доводів щодо незаконності,як вважає апелянт,вироку в цій частині захисник не навела,також не зазначила,які саме докази обвинувачення за ст.126-1 КПК України вважає недопустимими.

Окрім того,ані у мотивувальній,ані у резолютивній частині апеляційної скарги захисник не заявляла вимог про скасування вироку в частині обвинувачення за ст.126-1 КК України та закриття провадження із реабілітуючих ОСОБА_6 підстав,а просила лише пом`якшити призначене покарання.

За таких обставин судова колегія не наводить доводів на підтвердження висновків суду щодо винуватості ОСОБА_6 в цій частині,а також щодо обвинувачення за ст.185 ч.4 КК України, оскільки такі висновки фактично не оспорювались.

Відповідно до ст.ст.50,65 КК України при призначенні покарання у кожному конкретному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання районний суд таких вимог повністю дотримався.

Зокрема,суд зважив,що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий,у тому числі за умисні корисливі тяжкі злочини,відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Після звільнення через нетривалий період часу знову вчинив 3 крадіжки із проникненням у приміщення,а також домашнє насильство(фізичне та психологічне) відносно співмешканки,наносячи їй удари металевим прутом по голові і тілу та заподіявши тілесні ушкодження.

Отже, обвинувачений належних для себе висновків не зробив та на шлях виправлення не став.

Дані про особу обвинуваченого свідчать,що він не працює,характеризується посередньо.

Під час судового розгляду потерпіла від домашнього насильства ОСОБА_10 просила призначити обвинуваченому суворе покарання.Також вказувала,що він погрожував застосувати відносно неї насильство після того,як звільниться із місць позбавлення волі.

У поданому на апеляційну скаргу запереченні та під час апеляційного розгляду представник потерпілої просив залишити вирок суду без змін,оскільки покарання є справедливим.

Суд не встановив обставин,які би пом`якшували покарання,натомість правильно врахував обставини, що обтяжують покарання- вчинення кримінального правопорушення особою в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Однак,врахування судом обставин,які обтяжують покарання-вчинення кримінального правопорушення повторно та щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах- не грунтується на законі.

Відповідно до ч.4 ст.67 КК України,якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Зі змісту вироку вбачається,що суд вже кваліфікував дії ОСОБА_6 за ст.185 ч.4 КК України за ознакою повторності.

Вчинення кримінального правопорушення(насильства) щодо особи,з якою винний перебував у сімейних відносинах, є диспозицією ст.126-1 КК України,отже обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього складу правопорушення .

Врахування таких обставин ще й як обтяжуючих покарання суперечить закону,а тому ці обставини належить виключити із мотивувальної частини вироку,змінивши вирок відповідно до ст.408 КПК України,оскільки цим не погіршується становище обвинуваченого,а відповідно до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції у таких випадках може вийти за межі апеляційної скарги.

Однак,виключення вказаних обтяжуючих обставин не є підставою для пом`якшення покарання,яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, враховуючи тяжкість скоєного,кількість епізодів обвинувачення,наявність інших обтяжуючих обставин та особу ОСОБА_6 .

Підстав для застосування ст.75 КК України апеляційний суд не вбачає ,а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити .

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання на обставини,що обтяжують покарання-вчинення кримінального правопорушення повторно та щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах .

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим-у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3