Справа № 302/287/24
Провадження № 1-кп/302/74/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2024 рокусмт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21.02.2024 біля 12-31 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні магазину «Рукавичка», що розташований за адресою АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна умисно, таємно, шляхом вільного доступу до приміщення магазину, в умовах воєнного стану, викрав з торгового прилавку одну упаковку пельменів «Домашні» вагою 0,6 кг., вартість якої. у відповідності до довідки від 23.02.2024 року про перелік товарно-матеріальних цінностей, станом на 21.02.2024 становить 320 гривень 16 копійок, після чого заховав товар під одяг та вийшов з приміщення супермаркету «Рукавичка» і попрямував в невідомому напрямку. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 320 гривень 19 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення не оспорює та суду пояснив про обставини вчинення ним злочину, зазначивши про те, що дійсно о 12-30 год. 21.02.2024 він знаходився в приміщенні магазину «Рукавичка», що розташований в с.Пилипець Хустського району, Закарпатської області та оскільки зголоднів, вирішив викрасти пельмені. Та з цією метою підійшов до прилавку взяв упаковку пельменів «Домашні», сховав її у сумку та вийшов з приміщення магазину, повз каси, не розрахувавшись за товар, оскільки не мав коштів. У цей же день з`їв викрадені ним пельмені. Через два дні він знову підійшов для того ж магазину «Рукавичка», присів біля входу на лавку, потім до нього підійшов охоронець та запросив до приміщення магазину. В подальшому приїхали працівники поліції, які відібрали від нього пояснення, в яких він свою провину визнавав. У вчиненому щиро розкаюється. свою вину визнає повністю, про скоєне шкодує. З вартістю викраденого майна згодний повністю, кваліфікацію не оспорює. Зазначає, що до початку розгляду даного кримінального провадження заподіяну потерпілому матеріальну шкоду в сумі 320 грн. за викрадені продукти харчування він відшкодував. ОСОБА_4 запевнив суд, що належні висновки для себе він зробив та подібного більше не повториться. Просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно положень ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, та на теперішній час обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Разом з тим, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду кримінального провадження активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженні, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання. Крім того, до початку судового розгляду даного кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 у добровільному порядку відшкодовано потерпілій стороні заподіяну їм матеріальну шкоду в сумі 320 грн., що підтверджено заявою представника потерпілого ТОВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_6 від 21.05.2024 року. Претензій матеріального, морального характеру на теперішній час потерпіла сторона немає, цивільний позов у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 не заявлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, суд враховує, що на теперішній час ОСОБА_4 не працює, не навчається, регулярний дохід та постійне джерело прибутку у нього відсутні, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, статусу безробітного немає, стійкі соціальні зв`язки у ОСОБА_4 відсутні: він не одружений, неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб на утриманні він немає, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра ОСОБА_4 не перебуває, є особою молодого віку, на теперішній час має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із матір`ю ОСОБА_7 . Та з урахуванням висновку органу пробації від 25.03.2024 року, викладеного у досудовій доповіді щодо ОСОБА_4 та з якого вбачається, що наявний середній ризик небезпеки для суспільства (а.с.18-22), а також враховуючи матеріальний та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість та обставини вчинення ним кримінального правопорушення проти власності, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особи обвинуваченого, його молодого віку, щирого каяття у скоєному, визнання ним своєї вини у повному обсязі, та з урахуванням предмету злочину, який становить незначну вартість, а також відшкодування у добровільному порядку обвинуваченим у повному обсязі заподіяних ним збитків, приймаючи до уваги позицію потерпілої сторони, які на суворій мірі покарання не наполягають, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить достатні підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.75,76 КК України та звільнення його від покарання протягом випробувального строку мінімальної тривалості.

Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню потерпілою стороною не заявлено.

Запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.02.2024 року відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, сплив 26.04.2024 року. Під час судового розгляду клопотань про обрання, зміну раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлялося та, відповідно, судом не вирішувалося.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на залучення експертів, відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_9