КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 16 квітня 2024 року, апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

за участі: прокурора захисників в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 травня 2024 року включно, та визначено розмір застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000 гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважає оскаржувану ухвалу безпідставною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону.

На думку апелянта, підозра та ризики, передбачені ст. 177 КПК України необґрунтовані. Зокрема, органом досудового розслідування до матеріалів клопотання не долучено доказів того, яким саме чином ОСОБА_6 сприяв перетину кордону.

Крім того, до матеріалів клопотання не долучено доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, а також впливати на свідків або вчинити протиправні дії щодо них.

Вважає, що стороною обвинувачення не прийнято до уваги, характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце роботи та проживання, займається волонтерською діяльністю, одружений, позитивно характеризується та на його утриманні неповнолітній син.

Зазначає про те, що під час досудового розслідування всі основні докази стороною обвинувачення зібрано, а у клопотанні не вказано про необхідність проведення додаткових слідчих розшукових дій та не вказано яким чином ОСОБА_6 може цьому зашкодити перебуваючи не в умовах ізоляції

Наголошує, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного, оскільки ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи.

16 квітня 2024 року у судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_5 подав доповнення до апеляційної скарги в яких зазначає про безпідставність відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про долучення документів.

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги, що стороною обвинувачем не надано уточнення до клопотання про встановлення конкретної суми застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03 липня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000070, за підозрою ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

12 березня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

14 березня 2024 року слідчий слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15 березня 2024 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва клопотання органу досудового розслідування задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 травня 2024 року включно, та визначено розмір застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000 гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано позицію прокурора та думку захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Також, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів та обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення в якому він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

Крім того, ОСОБА_6 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом щодо знищення, приховання або спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України;

Також, ОСОБА_6 може впливати на свідків та заявника у даному кримінальному провадженні, з метою тиску на них, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи, що злочинна діяльність ОСОБА_6 , полягала в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, та мала тривалий характер, тому він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_6 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження, або перешкоджати цьому іншим шляхом.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Також, слідчим суддею відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України ОСОБА_6 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, врахувавши, що відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, вважав за належне призначити заставу у розмірі 250 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 757 000 грн., що забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 передбачених законом обов`язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, тяжкість вчинення злочину. З таким висновком погоджується колегія суддів.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

При цьому, ні слідчим суддею, ні колегією суддів Київського апеляційного суду, не встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Посилання сторони захисту на необгрунтованність підозри, колегія суддів вважає непереконливими. При цьому, варто зазначити, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в даному судовому провадженні слідчим суддею досліджено усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Посилання захисника на допущену помилку у прохальній частині клопотання органу досудового розслідування щодо визначення розміру застави, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою з визначенням розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не вбачається.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року, відносно ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Унікальний номер справи 759/5253/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11-сс/824/2763/2024 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України