Справа № 756/2518/24
Номер провадження № 1-кс/756/564/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 15 Оболонського районного суду міста Києва скаргу на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП України в м.Києві від 06.02.2024 у кримінальному провадженні, внесеного 23.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009133, про закриття кримінального провадження,

УСТАНОВИВ:

27.02.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві від 06.02.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного 23.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009133.

В обґрунтування скарги зазначено, що СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 23.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009133, за фактом смерті ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. 06.02.2024 слідчим СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Заявник вважає прийняте слідчим рішення передчасним, оскільки не проведено всіх необхідних, на думку заявника, слідчих (розшукових) дій, які підлягають обов`язковому встановленню при проведенні досудового розслідування, у зв`язку з чим, просить постанову слідчого скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені в скарзі, просив її задовольнити в повному обсязі, скасувавши постанову слідчого від 06.02.2024, аргументуючи це тим, що з 2015 року триває досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом смерті його сина - ОСОБА_8 , яке неодноразово закривалось, але вважає, що на даний час рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, які підлягають обов`язковому встановленню при проведенні досудового розслідування, а саме не проведено слідчий експеримент із залученням колишньої дружини сина - ОСОБА_9 , не проведено одночасні допити між свідками та ним, як потерпілим, оскільки, на думку заявника, покази таких свідків як ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є неправдивими. Крім того, не встановлено свідків, які б могли підтвердити, що з боку ОСОБА_11 та його оточення мало місце вимагання з ОСОБА_8 суми боргу у розмірі 60 тис. доларів США, про що його син повідомляв під час лікування у психіатричній лікарні м.Сміла незадовго до смерті. Всі інші свідки, що допитані слідчим під час досудового розслідування дають неправдиві покази. Крім того, з матеріалів кримінального провадження зникли деякі матеріали, що стало підставою його звернення із заявою до ДБР.

Представник заявника ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у скарзі, просив її задовольнити, скасувати постанову слідчого від 06.02.2024 про закриття кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_8 .

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, зазначивши, що досудове розслідування у кримінальному провадження за фіктом смерті ОСОБА_8 триває з 2015 року, на її думку, всі необхідні слідчі дії виконано та не встановлено події злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а встановлено, що загиблим було вичнено самогубство. Допитано неодноразово очевидців події, свідків, які підтверджували стан здоров`я ОСОБА_8 , а саме наявність у останнього психічних розладів. На підтвердження цього було отримано висновок судово-психіатричної експертизи від 08.08.2022 що у момент вчинення самогубства ОСОБА_8 виявляв ознаки «Гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, афективно-маячний синдром», за своїм психічним станом на той період не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Психічний стан, у якому перебував ОСОБА_8 , міг спонукати його до вчинення самогубства. Напроти, даних про протиправні дії, тиск через можливі борги ОСОБА_8 , або з інших причин, з боку інших осіб за час досудового розслідування не було встановлено. Вказівки з боку офісу генерального прокурора, викладені в постановах слідчих суддів за наслідками розгляду скарг ОСОБА_3 органом досудового розслідування виконано, за виключенням слідчого експерименту, на якому наголошує заявник, оскільки останнім не зазначено з метою перевірки і уточнення яких саме відомостей він наполягає на його проведенні, а також відсутності в Україні свідка ОСОБА_12 , колишньої дружини загиблого, що було безпосереднім свідком подій, яка через події в Україні виїхали за її межі , але неодноразово була допитана.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0009133, від 23.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК Українидосудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2ст. 9 КПК Українислідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зіст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження -це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або занаявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанов про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого СВ Оболонського УП ГУНП України в м.Києві перебувало кримінальне провадження № 0009133 від 23.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП України в м.Києві від 06.02.2024 вказане кримінальне провадження було закрито.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Як вбачається, що під час досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_13 , яка повідомила, що з 2011 до 2014 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , мали спільну дитину та бачилися приблизно раз у місяць у зв`язку з її вихованням. 19.09.2015 ОСОБА_8 приїхав до місця її проживання, попросив пожити декілька днів у неї, поки знайде житло. Вранці 23.09.2015 вона разом з ОСОБА_8 відвели спільного сина до дитячого садку. Забравши сина з садку, приблизно о 17 годині вона повернулася додому та пішла з сином до балкону, де зазвичай курив ОСОБА_8 , щоб забрати останнього додому. Перебуваючи на сходовій клітині будинку, через скло, приблизно о 18:00 годині вона побачила в дверях виходу на сходи силует людини, що сидить на карнизі балкону. Вона підійшла до дверей, де побачила, що ОСОБА_8 сидить на карнизі. Вона намагалася відкрити двері, але ОСОБА_8 почав махати руками щоб не заходила. При цьому, ОСОБА_8 розводив руки в сторони, ніби імітував політ. ОСОБА_8 був роззутий та його взуття знаходилося на підлозі балкону. Також, там же знаходилися: чоловічий пояс, грошові кошти у взутті та таблетки, які саме їй не відомо. Вона вмовляла, щоб він не вчинив нічого з собою, що в нього є дитина, батьки. Однак, на її вмовляння ОСОБА_8 не реагував. Після декількох хвилин спілкування ОСОБА_8 просто стрибнув вниз, вона це бачила із-за закритих дверей, але мали прозоре скло. Крім того, наскільки їй відомо, ОСОБА_8 перебував на обліку у лікаря психіатра за місцем своєї реєстрації, однак за яким діагнозом, їй невідомо. Також він приймав якісь ліки, але які їй невідомо.

Із допиту свідка ОСОБА_14 сусіда з кв. 60, будинку АДРЕСА_1 , встановлено, що сусідів з кв. 58 знає тривалий час, що після розлучення ОСОБА_8 часто приїздив до ОСОБА_9 провідувати сина та влаштуватись на роботу, у зв`язку з чим інколи ночував у них, останнім часом ОСОБА_15 розповідала, що у ОСОБА_8 депресія. Приблизно о 18.30 годині 23.09.2015 він піднявся на 12 поверх, де побачив сестру дружини ОСОБА_8 , яка стояла біля вхідних дверей до балкону. Також, там була дружина ОСОБА_8 , яка з кимось розмовляла, намагалася когось заспокоїти, казала, що все буде добре. Він не придав цьому особливого значення і тільки завів дитину додому і в цей момент побачив, як вибігла на коридор ОСОБА_15 - дружина ОСОБА_8 в сльозах і сказала, що останній випав з балкону загального коридору.

Згідно показів свідка ОСОБА_16 від 28.02.2017 (сестра свідка ОСОБА_12 ) встановлено, що чула як її сестра - ОСОБА_12 вмовляла колишнього чоловіка ОСОБА_8 не робити «цього», а потім сказала їй, що той випав з балкону. Все це вона чула спочатку по телефону, тому що ОСОБА_12 набрала її та не вимикала телефон, а вона в той час дійшла до будинку останньої та коли піднялася на поверх, де мешкала ОСОБА_12 , чула її вмовляння безпосередньо на місці події, намагалась відвести спільного сина ОСОБА_17 від події, щоб заспокоїти його, через декілька хвилин ОСОБА_9 сказала: «-Все…», потім вийшов сусід ОСОБА_18 і вони йому повідомили, що ОСОБА_8 покінчив життя самогубством; про боргові зобов`язання нічого не відомо, гроші не позичала ні вона ні члени родини, знала що загиблий перебуває на обліку у психіатра за місцем реєстрації та приймав якісь ліки.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено відповідно до довідки лікаря психіатра КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня», що ОСОБА_8 , 1988 року народження знаходився на стаціонарному лікуванні з 31.07.2015 по 25.08.2015.

Також, під час досудового розслідування 08.06.2022 призначено посмертну амбулаторну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_8 , виконання якої доручено експертам ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Висновком судово-психіатричного експерта №360 від 08.08.2022 відносно померлого ОСОБА_8 , зазначено що у момент вчинення самогубства ОСОБА_8 виявляв ознаки «Гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, афективно-маячний синдром», за своїм психічним станом на той період не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Психічний стан, у якому перебував ОСОБА_8 , міг спонукати його до вчинення самогубства.

Під час досудового розслідування було також допитано інші свідки, проведено слідчі розшукові дії, які було досліджено слідчим суддею під час судового розгляду.

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Так, стаття 115 КК України характеризується наявністю ознак: 1) діянням - посяганням на життя іншої особи; 2) наслідками у вигляді незворотної смерті потерпілого; 3) причиновим зв`язком між вказаними діянням та наслідками; 4) факультативними ознаками (місце, час, спосіб, знаряддя, засоби, обстановка вчинення вбивства). Суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення характеризується виною у формі умислу.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводиться з 2015 року, постанови про закриття даного кримінального провадження неодноразово скасовувалась, зокрема з підстав наведених в ухвалах слідчих суддів. Оскаржуваною постановою слідчого від 06.02.2024 не було встановлено події злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесені відомості до ЄРДР, була результатом вчиненого особою діяння, яка сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину, або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

На думку слідчого судді, сумніви скаржника про неповноту проведеного розслідування є припущеннями, жодним доказом не обґрунтовані, здобуті слідчим докази не протирічать один одному та не підтверджують обставини, що викладено у скарзі ОСОБА_3 .

Дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя вважає, що слідчий під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжив необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Доцільності проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати провадження. Не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні.

Відсутність ознак винної поведінки будь-якої особи виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому слідчий прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження, як єдиний законний спосіб завершення цього досудового розслідування.

Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, надано відповіді на всі поставлені потерпілим питанням, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, слідчим суддею не встановлено, а у скарзі не наведено достатніх даних, які безумовно свідчать про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування правильно прийнятого остаточного процесуального рішення.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволення скарги ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві від 06.02.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного 23.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009133.

Керуючись статтями 3, 5, 7, 30, 214, 218, 219, 283-284, 309, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП України в м.Києві від 06.02.2024 у кримінальному провадженні, внесеного 23.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009133, про закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1