В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою освітою,неодруженого,офіційно не працюючого,мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимого

- 14.06.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

встановив:

27.11.2023 р.приблизно об 11.00 год. ОСОБА_4 ,в умовах воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р.,маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна,з проникненням у житло,діючи повторно,з корисливих мотивів,за допомогою фрагменту деревини,який він знайшов на території домоволодіння АДРЕСА_2 та поклав у наволочку ,яку приніс із собою,розбив скло у вікні буд. АДРЕСА_2 ,у такий спосіб проник в приміщення зазначеного будинку.

Після чого ОСОБА_4 ,розуміючи,що його протиправні дії носять відкритий характер,не реагуючи на заклики потерпілого ОСОБА_6 припинити злочинні дії,відкрито викрав з кишені сорочки,у яку був одягнутий потерпілий,грошові кошти в сумі 20000 гр.,з приміщення будинку викрав чоловічу сумку чорного кольору з написом HONGYUNDA ,яка належить потерпілому ОСОБА_7 та матеріальної цінності не становить.

Надалі,не реагуючи на вимогу потерпілого ОСОБА_6 повернути грошові кошти і сумку, ОСОБА_4 з викраденим майном зник з місця злочину,чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 20000 гр.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав частково. Не оспорював дату,час та місце скоєння злочину,спосіб проникнення у будинок,розмір заподіяної матеріальної шкоди. Не погодився з кваліфікацією його протиправних дій як відкрите викрадення чужого майна,оскільки під час заволодіння майном потерпілого вважав,що діє таємно,як йому здавалось,потерпілий на той момент спав і за його діями не спостерігав. У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював,відшкодував завдану матеріальну шкоду,наступного дня після скоєння злочину з`явився до органів поліції з повинною.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності,допустимості,достовірності,а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку,суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину,виходячи з такого.

З матеріалів справи встановлено,що 28.11.2023 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про розпочате досудове розслідування кримінального провадження № 0002014 за ч.4 ст.186 КК України за заявою ОСОБА_7 по лінії «102» про те,що 27.11.2023 р.приблизно о 11.00 год. розбили вікно за адресою АДРЕСА_2 ,чоловік у масці та чорному одязі відкрито викрав грошові кошти у розмірі 20000 гр. (а.с.79)

Під час отримання та реєстрації заяви ОСОБА_7 27.11.2023 р.зі службі «102» відповідальним працівником поліції було з`ясовано,що в цей день приблизно об 11.00 год. потерпілий ОСОБА_6 знаходився вдома за адресою АДРЕСА_2 ,особа,яка відома заявнику,розбив вікно та проник у будинок,де відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого,що зафіксовано на аудіо запису,дослідженому в судовому засіданні (а.с.145-147)

28.11.2023 р.о 18.00 год.зареєстровано виклик по лінії «102» від ОСОБА_4 ,який прохав сприяти йому дістатися до Шевченківського відділення поліції,де на нього чекають працівники карного розшуку,що зафіксовано на аудіо запису,дослідженому в судовому засіданні (а.с.145-147)

Постановою слідчого від 02.01.2024 р.диск лазерних систем зчитування з аудіо записом виклику на лінію «102» від 27.11.2023 р.та 28.11.2023 р.визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження (а.с.146)

В заяві про злочин від 27.11.2023 р.потерпілий ОСОБА_6 просив притягнути до кримінальної відповідальності чоловіка,котрий 27.11.2023 р. приблизно об 11.00 год. проник у будинок за адресою АДРЕСА_2 та з кишені відкрито викрав грошові кошти потерпілого у розмірі 20000 гр.,чим спричинив йому матеріальну шкоду(а.с.81).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)показав,що він мешкає за адресою АДРЕСА_2 з сином ОСОБА_7 ,має розлади здоров`я,паралізований,постійно знаходиться вдома.27.11.2023 р.приблизно о 11.00 год.він був вдома один,лежав на дивані на спині,але не спав,почув шум,як з`ясувалось пізніше,у вікно кинули дерев`яну колоду та розбили скло. В кімнату,де знаходився потерпілий,зайшов чоловік у масці,на ньому також були одягнуті шапка,куртка,штани темного кольору. Потерпілий зустрівся з ним поглядом,а чоловік в цей момент притиснув ліву руку потерпілого,з правої кишені сорочки,яка була одягнута на останньому,витягнув грошові кошти у сумі 20000 гр.,з приміщення кімнати взяв сумку сина потерпілого та пішов з будинку. Потерпілий не міг чинити супротиву через стан здоров`я та був дуже наляканий,одразу про цю подію повідомив сина ОСОБА_7 ,який на той час був на роботі.Під час досудового розслідування він впізнав на фото особу грабіжника,яким є обвинувачений ОСОБА_4 ,викрадені кошти йому частково повернули.

Потерпілий ОСОБА_7 в суді показав,що 27.11.2023 р. о 06.00 він пішов на роботу, приблизно об 11.20 год.його викликав керівник та повідомив,що батька пограбували,після чого він одразу поїхав додому за адресою АДРЕСА_2 та викликав поліцію.Двері у будинок були замкнені на ключ,оглянувши будинок,він побачив розбите скло вікна,через яке зловмисник і проник у будинок. Зі слів батька йому стало відомо,що той,знаходячись у ліжку,почув шум,через кілька секунд до нього підійшов чоловік,затиснув руку,з кишені сорочки забрав гроші та пішов. Зі слів батька,він вимагав повернути гроші,однак зловмисник не реагував на цю вимогу,прихопивши сумку потерпілого,з місця події зник.У вчиненні злочину ОСОБА_7 одразу запідозрив обвинуваченого ОСОБА_4 ,з яким раніше був знайомий,обвинувачений був обізнаний,що потерпілий живе у будинку з батьком,якого доглядає,бо той прикутий до ліжка. ОСОБА_6 у кишені сорочки,яку носив постійно,зберігав свої заощадження,про що обвинувачений міг дізнатися від нього,під час досудового розслідування обвинувачений потерпілому повернув частину викрадених коштів, приблизно 16000 гр.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками(з додатком) від 28.11.2023 р.,потерпілий ОСОБА_6 вказав на фотознімок № 2 із зображенням обвинуваченого ОСОБА_4 та пояснив,що саме цей чоловік 27.11.2023 р.проник до будинку АДРЕСА_2 ,відкрито заволодів його грошовими коштами у розмірі 20000(а.с.77-79)

Під час огляду 27.11.2023 р.було встановлено,що місцем події є будинок АДРЕСА_2 ,виявлено місце проникнення у будинок через вікно,яке було розбито дерев`яною колодою зі сторони вулиці,зафіксовано місце перебування потерпілого ОСОБА_6 у приміщенні кімнати № 3,вилучено осип скла,дерев`яну колоду,наволочку з написом,сліди папілярних узорів з дверей кімнати,які упакували та опечатали,про що був складений протокол з додатком фото таблицею(а.с.92-113)

Під час огляду приміщення сараю з дозволу власника ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено маска для обличчя чорного кольору,куртка чоловіча темного кольору,сумка чоловіча темного кольору,в кишені якої перебувала скретч-картка від номеру мобільного телефону НОМЕР_1 ,які упакували та опечатали,про що був складений протокол з фото таблицею від 27.11.2023 р.(а.с.48-76)

Згідно протоколу від 28.11.2023 р.слідчим за участю ОСОБА_7 був проведений огляд сумки чорного кольору та скретч-картки ,вилучених під час огляду приміщення сараю по АДРЕСА_3 і встановлено,що сумка належить ОСОБА_7 ,скетч-картка від номеру мобільного телефону НОМЕР_1 ,який належав йому (а.с.89-92)

Постановами слідчого від 28.11.2023 р. вилучені під час огляду місця події змив та контроль до нього з поверхні ручки двері коридору,змив та контроль до нього з поверхні важеля для відкривання вікна,осип скла,джинсові шорти синього кольору,скло, пеньок дерев`яний,наволочка червоного кольору з подушкою, підковдру,брюки кольору зелений камуфляж, куртку зеленого кольору,джинси синього кольору,сумку чорного кольору із скетч-картою, маску для обличчя чорного кольору, визнано речовими доказами(а.с.93-94) та передано на відповідальне зберігання(а.с.97),ухвалою слідчого судді від 01.12.2023 р.на них накладено арешт(а.с.103-104)

28.11.2023 р.слідчим за участю ОСОБА_8 оглянуто вилучені 27.11.2023 р.під час огляду місця події по АДРЕСА_2 наволочка червоного кольору з написом Marvel comics з подушкою та вилучена під час огляду сараю по АДРЕСА_3 півковдра червоного кольору з написом Marvel comics,під час огляду ОСОБА_8 пояснив,що ці речі належать йому і складають комплект постільної білизни,про що був складений протокол з фото таблицею(а.с.113-117)

Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-23/19214-Д від 30.11.2023 р.,сліди папілярних узорів ,вилучені 27.11.2023 р.в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 ,залишені відповідно середнім,мізинцевим пальцями правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.124-135)

У порядку ст.358 КПК України судом на вимогу сторони обвинувачення були дослідженні письмові документи, які є належними до матеріалів цього провадження, проте не містять інформації про обставини, що підлягають доказуванню в межах судового розгляду, тому не згадуються судом на обґрунтування обвинувачення, визнаного судом доведеним.

З описаних міркувань суд не згадує на користь обвинувачення висновок експерта № СЕ-19/108-23/19537-Д від 06.12.2023 р.(а.с.136-144),повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи від 19.12.2023 р.(а.с.118-123)

В ході проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,останній,пояснюючи обставини вчинення інкриміновано йому злочину,розповів,що за день до вказаних в обвинувальному акті подій він зустрівся із сином потерпілого у себе вдома,вони відпочивали,під час розмови обвинувачений у прихованій формі дізнався,що той завтра піде на роботу та вирішив цим скористатись.27.11.2023 р.після 10.00 год.Комягін прийшов до будинку АДРЕСА_2 ,переліз через паркан на територію домоволодіння,обійшов будинок та біля туалету знайшов дерев`яну колоду. У наволочку з подушкою,які він заздалегідь приготував та сховав з іншого боку туалету,поклав цю дерев`яну колоду,розбив нею скло вікна та у такий спосіб проник у приміщення будинку ,де через кімнати прослідував до потерпілого. Коли обвинувачений діставав у потерпілого гроші,той не ворушився,як вважав ОСОБА_9 ,потерпілий спав,а коли обвинувачений засунув руку під ковдру та з кишені почав витягати гроші,потерпілий повернув голову,можливо,прокинувся,після чого Комягін швидко вихопив гроші та побіг, переліз через паркан,по дорозі викинув маску. На шляху додому зустрів знайомого,якому заборгував гроші,з викрадених у потерпілого віддав йому 10000 гр.,певну суму,не пам`ятає скільки,взяв собі на витрати,решту заховав біля свого будинку. Перебуваючи на місці події, вказав місце,де проник через паркан на територію домоволодіння потерпілого,механізм проникнення у будинок,вказав у приміщенні будинку,як дістався кімнати потерпілого,торкаючись ручки міжкімнатних дверей,спосіб,у який він залишив територію домоволодіння після вчинення злочину,місце ,де сховав частину коштів потерпілого. Уточнив,що коли він підійшов до потерпілого,той лежав із заплющеними очима,нічого не казав,здавалося,що він спить,а коли обвинувачений почав діставати гроші,потерпілий повернув голову,але нічого не говорив. Зазначена слідча дія зафіксована у протоколі проведення слідчого експерименту від 28.11.2023 р.з відеозаписм,дослідженим в судовому засіданні(а.с.188-192)

Згідно заяви ОСОБА_4 ,він добровільно видав працівникам поліції грошові кошти в сумі 15850 гр.,які були оглянуті з фіксуванням номерів та серій купюр(а.с.208-227),постановою слідчого від 29.11.2023 р.визнані речовими доказами(а.с.228-229) та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.с.230).

Досліджені в судовому засіданні докази логічні,послідовні,не містять протиріч,переконливі як кожен окремо,так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований,містить інформацію щодо предмету доказування,схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні,які відповідно до ст.95 КПК України є доказом у кримінальному проваджені,отримані після роз`яснення обвинуваченому положень ст.18,42 КПК України та ст.63 Конституції України,суд оцінює як непереконливі,оскільки вони повністю спростовані іншими дослідженими доказами,які сумніві не викликають.

Так,обвинувачений не заперечував самого факту вчинення протиправних дій в обсязі обвинувачення,однак посилався на те,що його протиправні дії відносно потерпілого мали таємний характер,тому їх належить кваліфікувати як крадіжку.

Однак показання обвинуваченого спростовані сукупністю наведених вище інших доказів,належність,допустимість,достовірність та достатність яких сумнівів не викликає.

Зокрема,потерпілий ОСОБА_6 в суді показав,що під час згадуваних вище подій він не спав,чув шум від розбитого скла та бачив,як до нього у кімнату увійшов чоловік,з якими вони зустрілися поглядами,а надалі нападник притиснув його руку і у такий спосіб витягнув з кишені сорочки грошові кошти.

Потерпілий ОСОБА_7 показав,що зі слів батька йому відомо про обставини відкритого заволодіння грошовими коштами,при цьому зловмисник не реагував на заклик потерпілого повернути гроші і втік з викраденими коштами з місця події,у вчиненні злочину він за описом батька запідозрив знайомого йому ОСОБА_4 ,про що поінформував поліцію.

Аналогічні за змістом заяви зафіксовані на аудіо запису виклику поліції по лінії «102» 27.11.2023 р.

Вже наступного дня 28.11.2023 р. ОСОБА_4 добровільно з`явився до Шевченківського відділу поліції ,оскільки був обізнаний,що його розшукують за підозрою у вчиненні цього злочину.

Під час впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_6 вказав на особу обвинуваченого,якого впізнав на ознаками зовнішності.

Аналізуючи наведене,суд дійшов висновку,що показання потерпілого ОСОБА_6 про відкрите викрадення його майна обвинуваченим підтверджені сукупністю інших доказів,які логічні,послідовні,взаємно доповнюють одне одного та не містять протиріч,співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому.

Репутація потерпілого ОСОБА_6 ,який дав чіткі та змістовні по суті показання,не дискредитована,довіра до його показань не підірвана,мотивів можливої нечесності,як приводу для обмовляння обвинуваченого,захистом не доведено.

В судовому засіданні обвинувачений скористався правом допитати цих осіб,що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,із забезпеченням йому можливості надати аргументи на спростування їх показань,однак жодних об`єктивних даних для того,щоб ставити їх під сумнів,суд не встановив.

Захист не виклав іншої правдоподібної версії подій з наданням доказів на її користь,не представив задовільних та переконливих пояснень встановлених судом фактичних обставин,тому відсутні підстави ставити під сумнів правдивість та об`єктивність наданих ОСОБА_6 свідчень.

Аналізуючи доводи сторони захисту щодо кваліфікації дій обвинуваченого як таких,що мали таємний характер,за ст.185 КК України,суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 КК крадіжкою є таємне викрадення чужого майна. При цьому основною умовою є те, що, здійснюючи викрадення, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 186 КК грабежем є відкрите викрадення чужого майна, а саме викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

При цьому, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

З огляду на викладене та враховуючи встановлені судом фактичні обставини вчинення суспільно небезпечного винного діяння ОСОБА_4 , а саме, способу вилучення майна-з кишені сорочки,у яку був одягнутий потерпілий, спрямованості умислу обвинуваченого,який розумів обставини заволодіння майном потерпілого,за показаннями самого ж обвинуваченого,його дії були виявлені потерпілим саме в той момент,коли обвинувачений рукою заліз у кишеню сорочки та витягав з неї грошові кошти ,а також інші докази, суд не встановив підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_4 з ч.4 ст. 186 на ч.4 ст. 185 КК України, оскільки дії обвинуваченого, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим і, незважаючи на це, продовжені обвинуваченим з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , належить кваліфікувати як грабіж.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує по ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна(грабіж),поєднане з проникненням у житло,вчинений повторно,в умовах воєнного стану.

Як встановлено ст.61 Конституції України,юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та враховує відомості про особу обвинуваченого: раніше був судимий за корисливі злочини,знову вчинив злочин в період іспитового строку,соціальними зв`язками не пов`язаний.

Обставиною,яка відповідно до п.1,2 ч.1 ст.66 КК України,пом`якшує покарання обвинуваченого,суд визнає часткове відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди,активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений наступного дня після вчинення злочину з`явився до органів поліції та не приховував свою причетність до вчинення злочину,співпрацював зі слідством,вказав місце схову частини викраденого майна,добровільно повернув потерпілому грошову суму 15850 гр.

Обставиною,яка відповідно до п.6 ч.1 ст.67 КК України,обтяжує покарання,суд визнає вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого,його ставлення до скоєного, критичну оцінку обвинуваченим своїх дій,суд прийшов до висновку, що з метою захисту інтересів суспільства, запобігання вчиненню нових правопорушень,обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі на строк в межах санкції статті 186 ч.4 КК України.

Призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ ,викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р.,в яких ЄСПЛ зазначив,що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним,якщо встановлено,щопід час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.008 р.ЄСПЛ вказав,що для того,щоб втручання вважалося пропорційним,воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду,призначення обвинуваченому такого покарання справедливим,спів мірним і достатнім для його виправлення,кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим,так і іншими особами,а також буде відповідати таким принципам Конвенції,як пропорційність обмеження прав людини,легітимна мета і невідворотність покарання.

Так,у розумінні ЄСПЛ ,покарання повинне встановлювати новий додатковий обов`язок для особи,який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення.Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає,що покарання переслідує подвійну мету:покарання і стримування від вчинення нових злочинів,а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтир для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

При призначенні остаточного покарання необхідно застосувати положення ст.71 ч.1 КК України,оскільки вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 р. ОСОБА_4 був засуджений за ст.185 ч.4 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,в період іспитового строку до відбуття покарання за попереднім вироком ним вчинено новий злочин.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати,зокрема, невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання,у даній справі- строк покарання у виді 5 років позбавлення волі,а остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Відповідні роз`яснення викладені у п.25,26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із заступними змінами).

Речовими доказами по даному провадженню,виходячи із змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування,до справи долучені грошові кошти,передані на відповідальне зберігання потерпілому ,які відповідно до ст.100 КПК України необхідно залишити власнику,а також вилучені під час проведення слідчих дій речі та предмет,які підлягають знищенню.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні на проведення судових експертиз становлять 2868 гр., які суд відповідно до ст.118,124 КПК України при ухваленні обвинувального вироку стягує з обвинуваченого в дохід держави.

До обвинуваченого під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 30.12.2023 р.обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою,строк дії якого судом продовжений до 25.07.2024 р.включно, до набрання вироком законної сили цей запобіжний захід доцільно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,392,615 КПК України,суд-

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину,передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України,по сукупності вироків,до покарання,призначеного ОСОБА_4 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 р. та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання з 30.12.2023 р.

На підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України, в у строк покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30.12.2023 року по день постановлення вироку 28.06.2024 року як один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою- залишити без змін.

Речові докази:

-грошові кошти у розмірі 15 850 гривень,передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 -залишити йому як власнику;

-вилучені під час огляду місця події змив та контроль до нього з поверхні ручки двері коридору,змив та контроль до нього з поверхні важеля для відкривання вікна,осип скла,джинсові шорти синього кольору,скло, пеньок дерев`яний,наволочка червоного кольору з подушкою, підковдру,брюки кольору зелений камуфляж, куртку зеленого кольору,джинси синього кольору,сумку чорного кольору із скетч-картою, маску для обличчя чорного кольору,передані на зберігання до камери схову відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області-знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 2868(дві тисячі шістдесят вісім)гривень .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення,обвинувачем,який тримається під вартою,у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1