ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1706/24
Номер провадження: 11-сс/819/64/24
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000146 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03 лютого 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Поляна Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.02.2024 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 квітня 2024 року.

Визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 03.02.2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши менш суворий запобіжний захід.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, такою, що прийнята в порушення вимог КПК.

З долучених доказів не вбачається причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину, а отже неможливо стверджувати, що підозра є обґрунтованою.

Наявність існування ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовано виключно тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні та є припущенням.

Тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Ризик незаконного впливу на підозрювану ОСОБА_9 не має доказового підтвердження, існує лише в припущеннях через їх спільне проживання. Посилаючись на на можливість впливу на підозрювану ОСОБА_9 ( яка не допитана) задля зміни майбутніх показів, прокурор не навів у який спосіб можливо змінити те, що ще не відбулося.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом затягування досудового розслідування лише припускається. Таких намірів підозрюваний не має. У вказаному провадженні не існує фігурантів у яких підозрюваний нібито придбавав вказані у клопотанні речовини , такі особи не допитувалися та не встановлені, що свідчить про надуманість вказаного ризику.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ґрунтується лише на тому, що підозрюваний офіційно не працевлаштований. Однак, як зазначив у судовому засіданні сам ОСОБА_8 , він працює неофіційно, має у теперішніх умовах у м. Херсоні періодичні підробітки.

Разом з тим підозрюваний раніше не судимий, тривалий час постійно проживає у м. Херсоні за однією адресою з цивільною дружиною, має на утриманні спільного з нею сина, що вказує на міцність соціальних зв`язків та свідчить про можливість застосування відносно нього менш суворого запобіжного заходу з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Позиції учасників.

Адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підорюваний ОСОБА_8 заяву про участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Мотиви суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З матеріалів провадження вбачається, що 02.02.2024 року до ЄРДР за № 0000146 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.02.2024 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.02.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий звернувся із клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання з визначенням застави в розмірі 140 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 423920 грн., мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як видно, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він разом та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбали пакетик з кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/595-НЗПРАП від 03.02.2024, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентал-1-он), масою 0,5931 г, яку ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 зберігали, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , зважаючи на фасування з метою подальшого збуту, шляхом здійснення у громадських місцях міста Херсона схованок, так званих «закладок», та особистого збагачення, до моменту виявлення та вилучення її з незаконного обігу працівниками поліції в ході огляду, проведеного 02.02.2024 року в період часу з 13:32 до 14:14 за адресою: м. Херсон, вул. Небесної Сотні, 7, у під`їзді біля квартири №1.

«Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування шляхом проведення певних слідчих дій і проводиться перевірка та повне і об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального провадження.

У випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, обґрунтована підозра має підтверджуватися фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Додані до клопотання слідчого докази свідчать про вірогідність причетності ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, а додані до клопотання докази є достатніми , щоб виправдати подальше розслідування , а протилежні доводи апеляційної скарги захисника є непереконливими.

Під час досудового розслідування шляхом проведення певних слідчих дій і проводиться перевірка та повне і об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального провадження.

У випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, обґрунтована підозра має підтверджуватися фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Питання доведеності чи недоведеності винуватості, оцінку доказів з точки зору їх достатності, допустимості для доведення винуватості вирішується судом на стадії судового розгляду відповідно до положень ст. 368 КПК України.

Як видно зі змісту ухвалу, обираючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризиків впливу на іншого підозрюваного та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, початкову стадію здійснення досудового розслідування , що потребує проведення необхідних слідчих дій.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178, 183 КПК, які регламентують застосування запобіжного заходу та належним чином свої висновки мотивував, зазначив , які відомості про особу підозрюваного та обставини визначені ст. 178 КПК дали підстави для висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою і чому інший більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, за відсутності доказів того, що наявні у нього соціальні зв`язки здатні реально впливати на його поведінку та мати стримуючу дію, враховуючи інші відомості про особу підозрюваного та його репутацію , слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що є вірогідними існування зазначених в ухвалі ризиків, і що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та дієвість кримінального провадження

Твердження захисника про недоведеність існування встановлених слідчим суддею ризиків слід визнати необґрунтованим.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Соціальні зв`язки підозрюваного та сукупність інших відомостей про особу підозрюваного в світлі інкримінованих обставин злочину не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які би спростували існування встановлених слідчим суддею ризиків.

Посилання захисника на те, що обвинувачений раніше не судимий та проживає у цивільному шлюбі не можна визнати достатніми підставим для висновку , що ці обставини нівелюють існування встановлених слідчим суддею ризиків.

Наявність у підозрюваного дитини , на що вказує захисник не підтверджено відповідними доказами.

Відсутність офіційного працевлаштування , доказів отримання законного джерела доходів у сукупності з тяжкістю інкримінованого злочину є обставинами, які були враховані слідчим суддею та дали підстави для висновку про існування ризику, передбаченого п.1 ч. 5 ст. 177 КПК.

Серйозність підозри може служити для суду підставою для постановлення рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що лише тяжкість інкримінованого злочину стала підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 суперечить висновкам слідчого судді. З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, відповідно до вимог ст. 178 КПК, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, були враховані дані щодо особи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя навів переконливі мотиви прийнятого рішення, детально проаналізував обставини, передбачені ст. 178 КПК України та належно мотивував свої висновки про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам .

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки менш суворий запобіжний захід, з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам.

Слідчим суддею було визначено, як видно, заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. Отже запобіжний захід у виді тримання під вартою не є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить доводів про те, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

У разі настання обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків сторона захисту має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу у порядку ст. 201 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 183, 196, 404, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03 лютого 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3