Справа № 571/411/24
Провадження № 1-кс/571/100/2024
УХВАЛА

іменем України

04 березня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 у об`єднаному кримінальному провадженні №0000031 від 23.01.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, військовослужбовця ЗСУ вогнеметника вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що немає судимості, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник-адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), за погодженням із прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 (далі прокурор), звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 23 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.01.2024 надійшов рапорт начальника СКП ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_7 , що ним отримано оперативну інформацію про те, що гр. ОСОБА_8 , являючись військовослужбовцем ЗСУ, зберігає та здійснює збут, без передбаченого законом дозволу, вогнепальної зброї та боєприпасів до неї жителям Сарненського району Рівненської області.

На виконання вимог ст. 214 КПК України, цього ж дня відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000031 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України та розпочато досудове розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , 08 лютого 2024 року о 16 год. 34 хв. по АДРЕСА_2 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, з метою отримання доказів злочинної діяльності пов`язаної з незаконним обігом (збутом) бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів незаконно збув громадянину ОСОБА_9 за грошові кошти в сумі 4000 гривень 149 (сто сорок дев?ять) об?єктів, які є боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї - проміжними бойовими патронами кал. 5,45х39мм з кулями «ПС» зі сталевими сердечниками (7Н6, 7Н6М), зразка 1974 р. та які придатні для стрільби та застосовуються при стрільбі з 5,45х39мм нарізної вогнепальної зброї, а саме: автоматів АК-74, АК-74У, АК-107, АН-942 08 Вепр, Форт-221 та іншої зброї, виготовленої під цей тип патрону).

Крім того, 02 березня 2024 року о 13 год. 55 хв. надійшло повідомлення начальника СКП ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 про те, що в ході здійснення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, 02.03.2024 о 13 год 55 хв. по вул. Паркова в смт. Рокитне Сарненського району Рівненської області гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збув гр. ОСОБА_9 дві гранати за 8000 грн.

На виконання вимог ст. 214 КПК України, цього ж дня відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №00000072 з попередньою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 263 КК України та розпочато досудове розслідування.

03.03.2024 кримінальні провадження №0000031 від 23.01.2024 за ч. 1 ст. 263 КК України та №0000072 від 02.03.2024 за ч. 1 ст. 263 КК України об`єднанні в одне кримінальне провадження за №0000031 від 23.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

02.03.2024 о 13 год. 55 хв. гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі зібраних матеріалів, 03.03.2024 гр. ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

-може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України);

-може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,у якому підозрюється.

Обставини, що свідчать про можливість настання ризиків слідчий вказує те, що враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення (злочин), у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 останній з метою ухилення від відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, оскільки територія ліквідованого Рокитнівського району (нині Сарненського району Рівненської області) є прикордонною, а саме: межує з територією Республіки Білорусь та на території України запроваджено військовий стан через агресію зі сторони російської федерації та декількох областях України відбуваються військові дії, тому може переховуватися на не підконтрольній частині України. Також ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив її 26.06.2023 відповідно до витягу з наказу в/ч НОМЕР_1 , що є також підтвердженням того факту, що він може з метою уникнення відповідальності залишити межі території України чи переховуватись на тимчасово окупованій її території.

Оскільки грошові кошти, які мають значення для досудового розслідування як докази, отримані ОСОБА_4 за незаконний збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, не вилучені, а тому останній може їх знищити чи сховати.

Також, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою ухилення від відповідальності, зможе незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які приймали участь у проведенні негласних слідчих розшукових дій, які співпрацювали із оперативним підрозділом, та інших осіб у вказаному провадженні, статус яких на даний час не визначений.

Крім того, після того як ОСОБА_4 , 08.02.2024 збув ОСОБА_9 за грошові кошти в сумі 4000 гривень 149 (сто сорок дев?ять) об?єктів, які є боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї, на шлях виправлення не став, не усвідомив протиправність своїх дій, не припинив свою злочинну діяльність та повторно, 02.03.2024 по АДРЕСА_2 збув ОСОБА_9 2 (два) предмети ззовні схожі на корпуси гранат та 2 (два) предмети ззовні схожі на запали до ручних гранат за 8000 грн..

У судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити посилаючись на обставини, викладені у ньому та доповнили, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і його належної поведінки.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечує застосування такого запобіжного заходу, вказуючи на те, що він визнає свою провину, щиро розраюється у вчиненому. Просить застосувати до нього домашній арешт.

Захисник підозрюваного-адвокат ОСОБА_6 просив відхилити клопотання слідчого посилаючись на те, що наведені у клопотанні ризики ґрунтуються на припущеннях, а клопотання слідчого не містять доказів у підтвердження того, що інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного. При застосуванні запобіжного заходу просить врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується добре, проживає з батьками пенсіонерами та братом, мати тяжко хворіє і потребує постійного догляду. Просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України та роз`яснень, що містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, те, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до умисних тяжких злочинів, суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

У рішенні Європейського Суду з прав людини (справа «Мацнеттер проти Австрії») зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

Той факт, що підозрюваний будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину свідчить про те, що він схильний до переховування та вказує на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки грошові кошти, які використовувалися до закупки боєприпасів вилучені у ОСОБА_4 частково, є підстави вважати, що решту коштів він може знищити чи сховати та свідчить про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 здійснив незаконний збут боєприпасів та був затриманий після повторного збуту двох боєприпасів (гранат) вказує на те, що він може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При розгляді даного клопотання суд приймає до уваги те, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309 КК України, але в силу вимог ст.89 КК України вважається таким що не має судимості, має постійне місце проживання, не одружений та не має утриманців, однак підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання до 7 років позбавлення волі. Також заслуговує на увагу суду обставини вчинення кримінального провадження, що кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 інкримінується неодноразове носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Крім того, за місцем проживання під час обшуку також виявлено та вилучено боєприпаси, дозволу на зберігання яких у нього не було і власної зброї він не має.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належної поведінки.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, який тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" становить: 40 х 3028 грн. = 121 120,00 гривень.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 395 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» на строк 60 (шістдесят) днів, до 01 травня 2024 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 121 120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним ОСОБА_4 так і іншою фізичною або юридичною особою на рахунок UA0010559, отримувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Рівненській області, , Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО: 820172. Призначення платежу: застава від ________ (прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка внесла заставу, прізвище, ім`я, по-батькові особи, за яку внесли заставу) у кримінальному провадженні №____ (Рокитнівський районний суд Рівненської області).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду на визначений час;

- не відлучатися із місця проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися із свідком ОСОБА_9 ..

Строк дії покладених судом обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 01 травня 2024 року включно.

Ухвала діє до 01 травня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Рівненській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти, повідомивши усно та письмово слідчого та суд.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1