Справа № 373/2641/23
УХВАЛА

щодо розгляду заяви про роз`яснення ухвали

20 червня 2024 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 розглянув заяву прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 в порядку ст. 380 КПК України щодо ухвали слідчого судді від 03.06.2024 у справі № 373/2641/23 у кримінальному провадженні №0000126 від 18.07.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України.

11.06.2024 від прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 надійшла заява про роз`яснення ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.06.2024 у справі № 373/2641/23 у кримінальному провадженні №0000126 від 18.07.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України, за результатами розгляду скарги представниці ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Зазначеною ухвалою скаргу задоволено та зобов`язано прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 або іншого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000126 від 18.07.2023 негайно повернути майно, вилучене в ході обшуків 08.02.2024. Зокрема, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 або його представнику 13 об`єктів, ОСОБА_4 або його представнику 2 об`єкти; ОСОБА_5 або його представнику 2 об`єкти.

У заяві про роз`яснення судового рішення прокурор зазначив, що в ході судового розгляду скарги 03.06.2024 надано для дослідження слідчому судді документи, зокрема супровідний лист із постановою про призначення комп`ютерно-технічної експертизи від 11.03.2024, супровідний лист із клопотанням експерта КНДІСЕ від 16.05.2024 та постанова про задоволення клопотання експерта від 03.06.2024. Окремі об`єкти (предмети) вказаного у скарзі адвокатки майна передано до КНДІСЕ для дослідження, тому майно фактично не перебуває у володінні прокурорів Бориспільської окружної прокуратури.

У зв`язку з цим прокурору незрозумілим є зміст ухвали в частині негайного виконання ухвали через те, що «майно фізично не перебуває у володінні прокурорів Бориспільської окружної прокуратури».

Крім того, зазначається, що ухвала не містить інформації щодо строку та порядку набрання нею законної сили та можливості її оскарження. Це також прокурор просить роз`яснити.

Представниця ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення заяви про роз`яснення ухвали зважаючи на те, що ця заява подана формально для затягування виконання ухвали та неповернення тимчасово вилученого майна його володільцям. Зокрема, зазначається про тривалий проміжок часу, який сплив після постановлення ухвали та зверненням прокурором із заявою, вказується на законодавчі приписи щодо безумовного виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Також вказується про наявність у прокурора повноважень забезпечити повернення майна, у тому числі того, що передано на виконання ним же ухваленої постанови про передачу об`єктів дослідження експертові.

Крім того, наголошено, що відповідно до приписів КПК України зазначена ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, про що прокурору має бути відомо, зважаючи на те, що посада прокурора передбачає наявність юридичної освіти, у тому числі знання кримінально-процесуального законодавства,.

До заперечення додано клопотання представниці прокурору ОСОБА_2 про повернення тимчасово вилученого майна від 05.06.2024 та відповіді на це клопотання за підписом заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 11.06.2024.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 382 КК України передбачено відповідальність за невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 380 КПК України передбачено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Статтею 372 КПК України визначено зміст ухвали.

У статті 309 КПК України визначені ухвали слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 положення цієї частини визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) у частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 3 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 532 КПК України ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Пунктами 9, 10, 20, 21 ч. 2 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про прокуратуру», діяльність прокуратури ґрунтується на засадах: верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю; законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; територіальності; презумпції невинуватості; незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків; політичної нейтральності прокуратури; недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади; поваги до незалежності суддів, що передбачає заборону публічного висловлювання сумнівів щодо правосудності судових рішень поза межами процедури їх оскарження у порядку, передбаченому процесуальним законом; прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання; неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Зважаючи на вищенаведені приписи законодавства, з огляду на зміст ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.06.2024 у справі № 373/2641/23, вбачається, що питання направлення прокурором тимчасово вилученого майна до експертного закладу оцінювалося у контексті обставин скарги, яка розглядалася. При цьому, обсяг повноважень прокурора у кримінальному провадженні, що закріплені як КПК України, так і Законом України «Про прокуратуру», у повній мірі забезпечують можливість належного та своєчасного виконання прокурором судового рішення, яке набрало законної сили щодо повернення майна, яке було тимчасово вилучене у його володільців, та, всупереч приписам законодавства, не повернуто їм прокурором. При цьому, як вбачається з цієї ж ухвали, лише щодо 5 з 17 об`єктів було прийнято рішення прокурором про передачу експертному закладу, але, як зазначається представницею володільців майна, інші 12 об`єктів, навіть на виконання вказаної ухвали, так і не повернені до цього часу.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 307 та ч. 5 ст. 532 КПК України, з врахуванням рішення Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020, вбачається, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна апеляційному оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та, з врахуванням положень ч. 3 ст. 309 КПК України, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

При цьому, як вбачається зі змісту вищезгаданого листа за підписом заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 11.06.2024, «прокурором у кримінальному провадженні скеровано апеляційну скаргу на вказане рішення слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, рішення по якій на даний час не прийнято».

Отже, незважаючи на приписи ч. 3 ст. 307 та ч. 5 ст. 532 КПК України, прокурором оскаржено ухвалу слідчого судді, постановлену за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, що свідчить про незгоду прокурора з цією ухвалою, а відтак про розуміння її змісту.

У зв`язку з вищенаведеним підстави вважати, що прокурору Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 є незрозумілою ухвала слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.06.2024 у справі № 373/2641/23 у кримінальному провадженні №0000126 від 18.07.2023, відсутні.

Керуючись ст. 380 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1