КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1307/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

прокурор - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року за ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням іспитового строку.

На вказану ухвалу прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання (подання) провідного інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Апелянт зазначає, що відповідно до ч.2 ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного судом покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі. Недотримання будь-якої із передбачених ст. 76 КК України умов, вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор зазначає про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст. 78 КК України. Вказує, що ОСОБА_8 на виклики до Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» не з`явився, причини неявки невідомі. Зі змісту особової справи ОСОБА_8 вбачається, що останнього було оголошено в розшук та заведено розшукову справу №10-265.

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року було відмовлено в задоволенні подання від 09 листопада 2021 року Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Відмова суду мотивована тим, що ОСОБА_8 не були виконані покладені на нього вироком суду першої інстанції від 09 листопада 2020 року обов`язки.

Після повернення особової справи до органу з питань пробації, ОСОБА_8 не з`являвся для реєстрації, у зв`язку з чим були застосовані додаткові заходи для його встановлення місцезнаходження, та лише після оголошення його в розшук, 28 серпня 2023 року ОСОБА_8 з`явився до органу з питань пробації, що свідчить про те, що ОСОБА_8 не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання. Пояснення засудженого про те, що він не був обізнаний про вирок суду щодо нього, на думку прокурора, мали б оцінюватися судом критично, оскільки ОСОБА_8 надавав письмову згоду про здійснення розгляду обвинувального щодо нього в спрощеному порядку без виклику учасників справи.

Враховуючи недоведеність наявності у даній справі обставин, передбачених ч.1 ст.78 КК України, які дають підстави для звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання, на думку прокурора, подання уповноваженого органу з питань пробації є передчасним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням (поданням) провідного інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявної в матеріалах провадження особової справи № 7/21, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України.

Згідно розпорядження Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року про виконання вироку, вказаний вирок стосовно ОСОБА_8 набрав законної сили 10 грудня 2020 року та надійшов для виконання 12 січня 2021 року на адресу Шевченківського РВ Філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та ОСОБА_8 поставлено на облік.

28 серпня 2023 року провідний інспектор Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням (поданням) про звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року покарання у зв`язку із закінченням 09 листопада 2021 року іспитового строку визначеного судом, посилаючись на положення ч. 1 ст. 78 КК України; п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України та ч. 2 ст. 165 КВК України.

При цьому у поданні інспектор зазначила, що обов`язок повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації протягом іспитового строку ОСОБА_8 не виконувався. Однак, 28 серпня 2023 року засуджений з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та повідомив, що не був обізнаний про ухвалення вироку щодо нього, у 2020-2021 роках не мав постійного місця проживання і реєстрації, у зв`язку з чим часто змінював місцеперебування.

В період іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Обов`язок не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації виконано в повному обсязі. Оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 не складалася.

Розглядаючи вказане подання, суд першої інстанції пославшись на положення ст.78 КК України зазначив, що встановлений вироком суду іспитовий строк закінчився, то вбачаються підстави задовольнити подання провідного інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, та звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право розглядати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

У ч. 1 ст. 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Органу виконання покарань в особі уповноваженого органу з питань пробації, належать дискреційні повноваження визначення ступеню виправлення особи, яка звільнена від відбування покарання з випробуванням та звернення до суду із клопотанням про звільнення такої особи від відбування покарання по закінченню іспитового строку або із клопотанням про направлення для відбування покарання за вироком суду.

Так, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

28 серпня 2023 року провідний інспектор Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням (поданням) про звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року покарання у зв`язку із закінченням 09 листопада 2021 року іспитового строку визначеного судом. Зазначене клопотання (подання) мотивовано тим, що за час іспитового строку ОСОБА_8 виконав в повному обсязі покладений на нього вироком суду обов`язок не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації, та не вчинив нового кримінального правопорушення. Оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 не складалася.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 за час перебування на обліку в Шевченківському РВ Філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, до кримінальної відповідальності не притягувався, при цьому, двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Колегія суддів приходить до висновку, що застосування до засудженого адміністративних стягнень не свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Щодо невиконання ОСОБА_8 в повному обсязі обов`язку повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації протягом іспитового строку, то у клопотанні (поданні) органу з питань пробації наведено обґрунтування про те, що для встановлення місцезнаходження засудженого були проведені першочергові розшукові заходи, після яких 28 серпня 2023 року засуджений з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та повідомив, що не був обізнаний про ухвалення вироку щодо нього, у 2020-2021 роках не мав постійного місця проживання і реєстрації, у зв`язку з чим часто змінював місцеперебування, на час затримання проживав у хостелі. Наведені обставини в клопотанні (поданні) органу пробації підтверджуються матеріалами провадження.

Так, засудженому надсилалися виклики 12 січня і 15 січня 2021 року на адресу вказану в установчих даних вироку суду: АДРЕСА_1 , однак інформації про їх отримання ним у справі відсутня. Крім того, матеріали провадження не містять даних про те, що ОСОБА_8 в період поставлення на облік було роз`яснено положення ч.3 ст. 164 КВК України про зобов`язання виконувати обов`язки, покладені на нього судом.

Також матеріали провадження не містять даних щодо застосування застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відповідно до вимог ч.1 ст. 166 КВК України.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що прокурор не був позбавлений права, у відповідності до положень п. 8 ч. 1 ст. 537 та ч. 1 ст. 539 КПК України, у випадку наявних порушень щодо невиконання засудженим обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, звернутися до суду з клопотанням про про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Іспитовий строк у ОСОБА_8 , відповідно до положень ст. 165 КВК України, закінчився 09 листопада 2021 року.

Таким чином, реалізуючи свої дискреційні повноваження, орган з питань пробації звернувся до суду із поданням про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, при цьому із поданням про направлення засудженого для відбування покарання не звертався.

Як під час розгляду в суді першої, так і під час розгляду в апеляційній інстанції не було встановлено обставин, які б перешкоджали звільненню ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Таким чином, порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку із чим ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання (подання) провідного інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

___________ _______________ _____________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4