Справа № 289/623/24
Номер провадження 1-кп/289/95/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 01.03.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моделів, Радомишльського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:

- 02.04.2012 Малинським районним судом за п. 4 ч.2, ст.115, п. 7 ч.2 ст. 115, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 12 років;

- 12.12.2022 звільнений з ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» на підставі закінчення терміну відбування покарання;

- 25.07.2023 року Радомишльським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850,00 гривень;

- 16.02.2024 року Радомишльським районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі терміном 1 рік, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого: ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, 23 лютого 2024 року, близько 11-00 години, ОСОБА_2 прийшов до веранди будинку своєї тітки ОСОБА_3 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , де також знаходився його брат ОСОБА_4 .

В цей день, час та місці у ОСОБА_2 , без будь-яких на те причин, на фоні словесного конфлікту який був раніше, виник раптовий протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, ОСОБА_2 у вказаний день час та місце, правою ногою наніс один удар в район обличчя ОСОБА_4 , спричинивши тим самим тілесне ушкодження у вигляді садна обличчя, яке по своїй категорії відноситься до легкого ступеню тяжкості.

Умисні дії ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями, які виразились в умисному нанесенні ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_2 у заяві від 12 березня 2024 року, яка підписана останнім та його захисником ОСОБА_5 , зазначив, що він повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами його вчинення та надав згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Прокурор у наведеному обвинувальному акті також просив розглянути його у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого, ч.1 ст.125 КК України, тобто вчиненні дій, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_2 , є визнання вини та щире каяття.

Обставинами, які згідно ст. 34, 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 є рецидив кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд враховує особу винного, який раніше неодноразово судимий, кримінальне правопорушення вчинив протягом нетривалого часу після постановлення попереднього вироку, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме визнання вини та щире каяття, та наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме рецидив кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Водночас, судом встановлено, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.02.2024, який набрав законної сили, ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309, ст. 75, 76 КК України до обмеження волі на 1 (один) рік і звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та приєднано не відбуте покарання у виді штрафу, яке виконується окремо.

Кримінальний проступок вчинений обвинуваченим 23 лютого 2024 року, після постановлення вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.02.2024, до набрання ним законної сили, який набрав законної сили 16 березня 2024 року.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_2 , слід визначити за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, без застосування ст.. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового слідства і судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не обирався та підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71-72 КК України, ст. ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

На підставі статей 71 та 72 КК України до покарання призначеного за цим вироком суду у виді 120 годин громадських робіт, що відповідає 15 дням обмеження волі, ОСОБА_2 повністю приєднати не відбуте ним покарання, призначене вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.02.2024 у виді 1 року обмеження волі, призначивши йому остаточне покарання у виді 1 (один) рік 15 (п`ятнадцяти) днів обмеження волі та штрафу у розмірі 850 гривень, який на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня приведення даного вироку до виконання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Відповідно до положень частини 1 статті 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1