ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2054/24 Справа № 194/2070/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 400000295 від 13.05.2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року скасувати за відсутністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Вказує, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, судом допущено неповноту судового розгляду, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції без його згоди закрив кримінальну справу відносно нього, в той час як він наполягає на подальшому її розгляді та ухваленні щодо нього виправдувального вироку.

Оскаржуваною ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_8 та закрито кримінальне провадження № 400000295 від 13.05.2014 у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він 14 березня 2014 року, приблизно в 00 годин 45 хвилин, знаходячись в приміщенні кафе-бару «Світанок», розташованого по АДРЕСА_2 , по раптово виниклому злочинному умислу, з мотивів особистих неприязних відносин, наніс не менше 3 ударів кулаками рук по обличчю ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа зі зміщенням відламків, які за ознаками розладу здоров`я більше шести днів, але не більше трьох тижнів (не більше 21 дня), відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду суд першої інстанції, посилаючись на положення ч. 1 ст. 477, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із тим, що останнє здійснюється у формі приватного обвинувачення та під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_8 від обвинувачення відмовився.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно із якими суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається із зміненого обвинувального акту, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (т. 10 а.с. 130-133).

Відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України однією із підстав для закриття кримінального провадження є відмова потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених КПК України, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час його судового розгляду, 20.02.2024 року від потерпілого ОСОБА_8 надійшла заява про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення та відсутністю будь-яких претензій морального та матеріального характеру (т. 10 а.с. 156).

Враховуючи, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, суд першої інстанції обґрунтовано закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 правильності оскаржуваного судового рішення не спростовують, оскільки процесуальний закон не ставить необхідність виконання судом свого безумовного обов`язку щодо закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення при відмові потерпілого від обвинувачення у залежність від процесуальної позиції самого обвинуваченого, зокрема від надання або ненадання останнім згоди на закриття кримінального провадження із вказаної підстави.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено істотного порушення кримінального процесуального закону, що слугувало б підставою для скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинуваченняу кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4