Справа № 344/9572/24
Провадження № 1-кс/344/4078/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду м. Івано-Франківська клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0000263 від 26.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого покликався на те, що за процесуального керівництва прокурорів Львівської обласної прокуратури слідчими слідчого відділу Управління СБ України в Івано-Франківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000263 від 26.10.2023 за підозрою ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні зазначається, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України, діючи в порушення вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 3, 22, 24, 65 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1, 4, 5 Посадової інструкції головного державного інспектора ВМО № 2 МП «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України, п. 23, 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами з числа працівників ВМО № 2 МП «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України, 11.10.2023, перебуваючи на території ВМО № 2 МП «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України за адресою: АДРЕСА_1 , висловив вимогу

ОСОБА_7 щодо надання неправомірної вигоди щомісячно за не створення штучних перешкод під час здійснення митного оформлення декларацій, поданих ОСОБА_7 як митним брокером, з розрахунку 500 грн. за кожну експортну митну декларацію та 1200 грн. за кожну імпортну декларацію.

Зазначено, що ОСОБА_5 у точно невстановлений час, але після 15 год. 36 хв. 16.11.2023, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами з числа працівників ВМО № 2 МП «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України, одержав неправомірну вигоду у розмірі 6400 гривень за оформлені протягом жовтня 2023 року 10 митних декларацій, котру ОСОБА_7 16.11.2023 близько 15 год. 36 хв. залишив у шухляді тумбочки, яка знаходиться у кабінеті, що розташований на території ВМО № 2 МП «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України за адресою: м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, буд.47 та котрий використовують брокери ТОВ «Брок-Іф», за не створення штучних перешкод під час здійснення митного оформлення декларацій, поданих ОСОБА_7 як митним брокером.

Як вказується у клопотанні, ОСОБА_5 у точно невстановлений час, але після 10 год. 10 хв. 14.12.2023, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами з числа працівників ВМО № 2 МП «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України, повторно одержав неправомірну вигоду у розмірі 4900 гривень за оформлені протягом листопада 2023 року 7 митних декларацій, котру ОСОБА_7 14.12.2023 близько 10 год. 10 хв. залишив у шухляді тумбочки, яка знаходиться у кабінеті, що розташований на території ВМО № 2 МП «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України за адресою: м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, буд.47 та котрий використовують брокери ТОВ «Брок-Іф», за не створення штучних перешкод під час здійснення митного оформлення декларацій, поданих ОСОБА_7 як митним брокером.

Як зазначається, 18.12.2023, близько 16 год. 02 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні коридору біля кабінету, який використовується брокерами ТОВ «Брок-Іф», що розташований на території ВМО № 2 МП «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами з числа працівників ВМО № 2 МП «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України, повторно одержав через ОСОБА_8 , який не був обізнаним із злочинним умислом ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у розмірі 9100 гривень за оформлені протягом грудня 2023 року квітня 2024 року 14 митних декларацій, котру ОСОБА_7 17.04.2024 близько 11 год. 49 хв. залишив у шухляді тумбочки, яка знаходиться у вказаному кабінеті, за не створення штучних перешкод під час здійснення митного оформлення декларацій, поданих ОСОБА_7 як митним брокером.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 - ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, покликаючись на викладені у ньому обставини, просять клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що наведені у клопотанні ризики є безпідставні. Зважаючи на наявність у підозрюваного позитивних характеристик, міцних соціальних зв`язків, наявність дружини та сина, який хворіє та потребує догляду, просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У разі, якщо суд прийде до переконання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить призначити йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- рапортом про виявлене кримінальне правопорушення 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Івано-Франківській області від 24.10.2023;

- заявою ОСОБА_7 від 23.10.2023 про вчинення кримінального правопорушення;

- відповіддю на доручення від 26.10.2023;

- протоколами допитів свідка ОСОБА_7 від 26.10.2023, 09.11.2023 та 03.05.2024;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочинів від 19.04.2024 року;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 15.04.2024;

- протоколом обшуку в приміщеннях та на території відділу митного оформлення №2 митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДМС України від 18.04.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 29.04.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження № 0000263.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Прокурором в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється,

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінуються йому є тяжкими, у разі доведення вини йому може бути призначено покарання у вигляді від п`яти до десяти років позбавлення волі, без альтернативи призначення більш м`якого покарання, та останній, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочини, а також в силу своєї обізнаності у формах та методах роботи оперативної роботи, конспірації, тощо, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Разом з цим, ОСОБА_5 , володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення, перевіряється можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних з отриманням неправомірної вигоди від інших осіб. Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з працівниками Івано-Франківської митниці ДМСУ з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останній допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, а також може отримати відомості щодо інших осіб, які являється фігурантами вказаного кримінального провадження та може надати їм відомості та сприяти ухиленню кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства та зброї, з метою зміни або відмови їх від показів. Відтак, обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення останнім конспірації злочинної діяльності, зокрема шляхом надання порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними засобами контролю.

ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, та усвідомлюючи факт вчинення ним протиправних дій, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється, знищити, внести зміни до журналів списання товарно матеріальних цінностей.

У той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Враховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 корупційних злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, наявність вищенаведених ризиків, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя, поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями Європейський суд з прав людини від 26.01.1993 року у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 року у справі «Мангурас проти Іспанії».

Розмір застави, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, а тому необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

На переконання слідчого судді, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для ОСОБА_5 необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів - до 18 липня 2024 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Визначити заставу у вигляді вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а також усіма працівниками Івано-Франківської митниці ДМСУ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 21.05.2024 року.