Провадження №1-кп/447/171/24
Справа №447/1181/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2024 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді- ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000111 від 05.04.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Держів, Миколаївського району Львівської області, українця, із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, учасника бойових дій, має на утриманні чотирьох малолітніх і неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 382, ч.2 ст.345, ч.2 ст. 342 КК України,

за участі прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 , постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 06.09.2023 у справі №447/990/23, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік , яка 23.10.2023 набрала законної сили.

Так, статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами. Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» заборонено керування транспортними засобами особам, до яких застосовано, зокрема, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення. Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суду ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов?язковим до виконання. Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об єднаннями на всій території України, всупереч рішення суду, 05.03.2024, близько 16:26 год., рухаючись на ділянці на ділянці автодороги М-06 «Київ-Чоп» 597км+600м., що в с. Острів, Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «Кіа» із д.н.з. НОМЕР_1 та здійснюючи випередження попутного транспортного засобу, котрий рухався перед ним, по узбіччі вчинив технічне ДТП із таким та після чого був виявлений працівниками УПП у Львівській області ДПП.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно невиконав постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

Окрім того, ОСОБА_3 , 05.03.2024, близько 16:40 год., перебуваючи на ділянці автодороги М-06 «Київ-Чоп» 597км+600м., що в АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є працівниками поліції, котрі відповідно до Закону у країни «Про державний захист працівників судів та правоохоронних органів» від 23.12.1993 №3781-XII являються працівниками правоохоронного органу та які відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII здійснювали покладені на них службові обов?язки по забезпеченню публічної безпеки і порядку та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, які перебували у форменому одязі та екіпіруванні з нагрудними жетонами, прибули на службовому автомобілі марки «Шкода Рапід» р.н.з № НОМЕР_2 синьо-білого кольору із розпізнавальними знаками «патрульна поліція», на місце виклику щодо вчинення ДТП, де під час перевірки документів учасників ДТП, ОСОБА_3 з мотивів явної неповаги до правоохоронних органів в грубій формі та жестом руки непристойно почав висловлюватись В сторону працівників поліції, в подальшому реалізуючи свій раптово виниклий умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, схопив своїми руками останнього за формений одяг та силою почав перекидати такого в результаті чого обидва впали у кювет, де ОСОБА_3 умисно наніс поліцейському ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар правою ногою в область потиличної ділянки голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді «струсу головного мозку, забійного садна м`яких тканин голови», які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Також, встановлено, що згідно з графіком чергувань, затвердженого начальником Відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, 05.03.2024 на службу по Відділенню поліції №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області заступив відповідальний по відділенню поліції капітан поліції ОСОБА_7 . У складі слідчо оперативної групи перебували лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший лейтенант поліції ОСОБА_9 . У складі екіпажу з 08:00 год по 20:00 год. під позивним «Мак 423» перебували працівники сектору реагування патрульної поліції старший сержант поліції ОСОБА_10 та сержант поліції ОСОБА_11 , які заступили на патрулювання Стрийського району Львівської області для виконання службових обов`язків відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VI, зокрема обов`язку виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушення, вживати у межах своєї компетенції заходи для виявлення, припинення правопорушень та їх усунення, вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та інших публічних місцях. 05.03.2024 о 17:00 год. на службовий планшет слідчого поступило повідомлення про вчинення опору працівникам УПП у Львівській області ДІІ із нанесенням їм тілесних ушкодженням, відтак, працівники Відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області у складі відповідального по відділенню та слідчо-оперативної групи виїхали на вищезазначений виклик.

Водночас, ОСОБА_3 , 05.03.2024, близько 19:10 год., знаходячись на ділянці автодороги М-06 траси Київ-Чоп 597км+600м., що в АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345 КК України та в подальшому, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, котрі відповідно до Закону України «Про державний захист працівників судів та правоохоронних органів» від 23.12.1993 №3781-ХІ є працівниками правоохоронного органу та які виконували обов`язки, покладені на них Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII та при цьому були одягнуті у формений одяг з відповідними знаками розпізнання, перешкоджав останнім реалізовувати надані їм права та виконати обов`язки, передбачені відповідними нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність працівника правоохоронного органу, в якому вони працюють, тобто вчинив активний опір працівникам правоохоронного органу за наступних обставин. Так, 05.03.2024, приблизно о 19 год. 10 хв., капітан поліції ОСОБА_7 почав вимагати від ОСОБА_3 , щоб той заспокоївся, припинив поводити себе зухвало і агресивно та виконав вимоги озвученого йому поліцейського заходу, але останній не реагуючи на вимогу працівника поліції, маючи умисел на вчинення опору працівникам правоохоронного органу, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання з мотивів явної неповаги до правоохоронних органів в грубій формі почав чинити активний опір (активну фізичну протидію), що виражалось у тривалому зухвалому поводженні, відштовхуванню працівників поліції руками та відмахуванню від таких ногами, вираженням нецензурною лайкою в бік працівників поліції, погрозами насильства. З метою припинення незаконних дій ОСОБА_3 , забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб, а також затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення поліцейський ОСОБА_7 , в порядку ст.44 Закону України «Про Національну поліцію», застосував фізичну силу та розпочав здійснювати затримання ОСОБА_3 , у відповідності до вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.208 КПК України, однак останній намагався вирватися та перешкоджав законному застосуванню спецзасобу «кайданки». В подальшому, ОСОБА_3 продовжив чинити опір начальнику сектору дізнання Відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_7 та працівникам сектору реагування патрульної поліції старшому сержанту поліції ОСОБА_10 та сержанту поліції ОСОБА_11 , що виразилося у агресивній поведінці та погрозах насильства, вираженням нецензурною лайкою, неодноразовому ігноруванні законних вимог працівників поліції та спробі заподіяти таким тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 342 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повідомив, що знаючи про постанову, якою позбавлений права керування, у березні 2024 року потрапив в ДТП, коли приїхали працівники поліції, вчинив опір працівнику поліції, бачив що вони у формі. Згодом на місце події під`їхали працівники слідчо-оперативної групи з якими також відбувся конфлікт. Зазначив, що вдень настання ДТП вживав зранку алкоголь .

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що сторони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України і обмежує судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів ,які характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.1 ст. 382, ч.2 ст.345, ч.2 ст. 342 КК України є правильною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив умисні кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 382, ч.2 ст.345, ч.2 ст. 342 КК України, які відповідно до статті 12 КК України, є не тяжкими злочинами.

Згідно з досудовою доповіддю ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 , повторно кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінено як середній, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та обставин, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , типово характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, учасник бойових дій, має на утриманні чотирьох малолітніх і неповнолітніх дітей.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, та обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, за необхідне призначити йому покарання, передбаченими санкціями ч.1 ст. 382, за ч.2 ст.345, ч.2 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд , при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає ст..65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та є достатнім для досягнення відповідно до вимог ст..50 КК України, мети покарання.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його посткримінальну поведінку, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України..

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) року позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

Огляд сімейного лікаря на 1 арк., медичний висновок №3МТТ-АМХ7-7H2E-9К8 від 08.03.2024 на 1 арк., листок обстежень та лікування у відділенні невідкладної медичної допомоги на 1 арк., виписка №106 від 02.04.2024р. на 1 арк., результат огляду №5227294 на 1 арк.., довідка №666 на 1 арк. повернути потерпілому;

CD-R диск у кримінальному провадженні №0000111, на якому відображені відео із мобільного телефона ОСОБА_12 , а саме всі відеозаписи за 05.03.2024 здійснених в період з 16:00 до 19:00 год. поблизу автодороги Київ-Чоп неподалік с. Острів Стрийського району Львівської області залишити при матеріалах кримінального провадження.

флеш носій «APACER» із відео із боді-камер поліцейських та реєстратора службового автомобіля від 05.03.2024, у кримінальному провадженні №0000111 залишити при матеріалах кримінального провадження.

DVD-R диск із відео із бодікамер поліцейських із затримання ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000111 залишити при матеріалах кримінального провадження.

DVD-R диск із затриманням ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000111 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1