Справа № 442/2966/24
Провадження № 1-кп/442/194/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000077 від 05.04.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердянськ, Запорізької області, громадянки України, з повною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , позапартійної, згідно статті 89 КК України раніше не судимої, ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України,

встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 14.02.2024 року приблизно 20.00 год., розпивала алкогольні напої зі своїм знайомим ОСОБА_4 на кухні квартири АДРЕСА_2 , де під час того коли ОСОБА_4 вийшов до вбиральні, у неї виник умисел на викрадення паспорту громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 .

Цього ж дня близько 20 год. 00 хв., 14.02.2024 року, ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи із корисних мотивів, скориставшись тим, що потерпілий тимчасово відлучився до вбиральні, залишивши куртку на дверях спальної кімнати, переконавшись у тому, що її дії ніким не будуть викриті та за ними ніхто не спостерігає і вона не буде помічена, діючи із прямим умислом, таємно витягнула із лівої внутрішньої кишені куртки потерпілого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 07.10.1997 Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області на ім.»я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та взявши його з собою покинула квартиру, тим самим незаконно заволоділа вказаним паспортом громадянина України, шляхом його викрадення.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному заволодінні паспортом, шляхом його викрадення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Окрім цього, 14.02.20024 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_5 в момент коли витягувала паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ім.»я ОСОБА_4 з лівої внутрішньої нагрудної кишені куртки потерпілого, також виявила в цій же кишені банківську картку банку « Ощадбанк» № НОМЕР_2 яка є офіційним документом і в цей же час у неї виник раптовий умисел на її викрадення, та реалізуючи свій намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що потерпілий відсутній, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає і вона ніким не буде викрита, таємно, привласнила шляхом викрадення банківську картку банку « Ощадбанк» « НОМЕР_2 , яка є офіційним документом, взявши її із собою покинула квартиру, тим самим незаконно заволоділа вказаною банківською карткою банку « Ощадбанк».

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у викраденні банківської карти, що є офіційним документом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

На розгляд суду надійшла угода про примирення від 11.04.2024, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за умовами якої сторони дійшли згоди, щодо обставин укладення такої. Враховуючи, що обвинувачена вину у вчиненому визнала повністю, вибачилася перед потерпілим, а потерпілий прийняв вибачення, сторони погодили, що за скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 та ч.3 ст. 357 КК України, останній призначається покарання в межах санкції передбаченої ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 ( тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в межах санкції передбаченої ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 35 ( тридцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі 35 ( тридцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із запропонованим видом та мірою покарання, передбачених ч.1 ст. 357, ч.3 ст.357 КК України ОСОБА_5 погодилась.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вину у вчиненому визнала, щиро розкаялася, зазначила, що попросила вибачення у потерпілого, а той прийняв вибачення. Підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті, вказала, що такі відповідають дійсності. Підтвердила, що з потерпілим уклала угоду про примирення, яку просила затвердити. Вказала, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 1ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України, вид покарання, має можливість його відбути, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Окрім цього, вказала, що вищезазначена угода про примирення укладена нею з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, зрозуміла роз`яснені судом права, передбачені ч. 5ст. 474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що обвинувачена попросила у нього вибачення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1ст. 473 КПК України йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про примирення, оскільки узгоджений вид покарання в такій угоді відповідає вимогам ст. 65 КК України. Окрім цього, просив суд речовий доказ у кримінальному провадженні, який переданий потерпілому, залишити останньому.

Заслухавши думку прокурора, пояснення потерпілого та обвинуваченої, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, оскільки остання викрала банківську карту, що є офіційним документом. Обґрунтовано обвинувачується і у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, оскільки остання незаконно заволоділа паспортом, шляхом його викрадення.

Зазначені кримінальні правопорушення, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії проступків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Суд встановив, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обставинами, які згідно з ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 суд не встановив.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000077 від 05.04.2023 року, і призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314,371,374,468,469,473,474,475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 11 квітня 2024 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000077 від 05.04.2023 року.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 ( тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень

- ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 35 ( тридцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 гривень.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 35 ( тридцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 ( п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень.

Речовий доказ у справі після набрання вироком законної сили, а саме: банківську картку банку " Ощадбанк" № НОМЕР_2 та паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 07.10.1997 року на ім"я ОСОБА_4 та які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча ОСОБА_6 Гарасимків