Справа № 627/1077/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника особи, щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у с-щі Краснокутськ Харківської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000295 від 27.04.2023 відносно малолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козіївка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, учня 9 класу Козіївського ліцею Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діянь, передбачених КК України не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, 13.04.2023 близько 16:00 разом з малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилися на відкритій ділянці місцевості за приміщенням будинку культури, який розташований по АДРЕСА_2 та розважались.

В цей час у малолітнього ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пов`язаних із вагінальним та анальним проникненням в її тіло з використанням власних геніталій та пальців.

Реалізуючи свій злочинний умисел, малолітній ОСОБА_4 усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_7 , достовірно знаючи про її малолітній вік, та розуміючи, що остання є психічно хворою і не розуміє в повному обсязі значення дій, які відбуваються з нею, діючи умисно, протиправно, ліг лівим боком на землю поряд з малолітньою ОСОБА_7 , зняв з неї верхній одяг та спідню білизну, після чого зняв з себе одягнуті на ньому штани та свою спідню білизну, після чого почав вчиняти дії сексуального характеру спрямовані на статеве збудження малолітньої ОСОБА_7 , які полягали в дотиках до грудей та її статевих органів, після чого вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням пальців своєї правої руки в статевий орган малолітньої ОСОБА_7 та дії сексуального характеру, пов`язані з анальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 з використанням власного полового члена, вказані дії тривали близько 3-5 хвилин.

Після вчинення вищевказаних дій сексуального характеру, близько 16:10 цього ж дня малолітній ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на вчинення дій сексуального характеру з малолітньою ОСОБА_7 пішли до приміщення будинку культури, де перебуваючи в одній із кімнат ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_7 , достовірно знаючи про її малолітній вік, та розуміючи, що остання є психічно хворою і не розуміє в повному обсязі значення дій, які відбуваються з нею, діючи умисно, протиправно, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням пальців його руки до статевого органу та анальним проникненням його полового члена в тіло малолітньої ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 з використанням власних геніталій та пальців руки, що вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітнім нового злочину.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 пояснив, що вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається, просив передати його під нагляд матері.

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 його мама ОСОБА_5 просила суд передати сина під її нагляд, запевнила, що має виховний вплив на дитину, обіцяла в подальшому контролювати його поведінку, забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_7 . ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та пояснила, що вони вже примирилися з ОСОБА_4 та пробачили його.

Представник служби у справа дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання.

З`ясувавши вказані вище обставини, врахувавши пояснення учасників кримінального провадження, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, через що дійшов висновку, що є доведеним факт вчинення ОСОБА_4 до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність, суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

За ст.498 КПК України Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Суд ухвалюючи судове рішення щодо малолітнього ОСОБА_4 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Дії малолітнього ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.4 ст. 152 КК України.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, з врахування того, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиросердечно розкаюється, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра КНП «Краснокутська ЦРЛ» не знаходиться, за місцем навчання характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується позитивно, а також враховуючи думку представника потерілої, яка клопотання також підтримала, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, щодо малолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: передання під нагляд матері.

Отже, клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Судові витрати за проведення судово - психологічної експертизи №20423 від 23.10.2023 в розмірі 21 508 грн. підлягають стягненню з законного представника малолітнього ОСОБА_4 - матері ОСОБА_5 в користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальнісь, вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» судові витрати за проведення судово - психологічної експертизи №20423 від 23.10.2023 в розмірі 21 508 грн.

Арешт, накладений згідно ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 03.05.2023 на майно, а саме: штани жіночі, сірого кольору з біркою BEN TER L; штани жіночі, темно-синього кольору з малюнком квітів та тканину розміром 1*1,5 м., червоного кольору, прямокутної форми після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

- штани жіночі, сірого кольору з біркою BEN TER L; штани жіночі, темно-синього кольору з малюнком квітів та прорізами на передній стороні, які згідно квитанцій № 36,40 зберігаються в камері схову СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області після набрання ухвалою законної сили - повернути законному представнику потерпілої ОСОБА_8 ;

- паперовий конверт з біологічним зразком крові малолітньої ОСОБА_7 , частину тканини розміром близько 1*1,5 м., червоного кольору, прямокутної форми який згідно квитанції № зберігається в камері схову СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області після набрання ухвалою законної сили - знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1