Справа № 399/779/23
Провадження № 1-кп/399/23/2024
В И Р О К

Іменем України

15 березня 2024 року смт. Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0001391 від 17.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенка Онуфріївського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не одружений, раніше не судимого, працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001391 від 17.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно обвинувального акту, громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №204 призначено у розпорядження командира вказаної військової частини, який прибув із

в/ч НОМЕР_2 для подальшого проходження служби з місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 23 липня 2023 року зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» під 24.03.1999 № 548-X1V, ст.ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Незважаючи на викладене, солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, шо він з липня 2023 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, перебуваючи в зоні бойової відповідальності, точного місця не встановлено, діючи умисно, в порушення вимог п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, придбав шляхом віднайдення у місцях бойових зіткнень з військовослужбовцями Російської Федерації Донецької області 30 проміжних патронів, які являються боєприпасами 5,45 (5,45x39 мм) з кулями із сталевим сердечком, промислового виготовлення які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та ін., та придатні до стрільби, 59 проміжних патронів які являються боєприпасами 7,62 мм (7,62x39 мм), з яких сорок дев`ять з кулями із сталевим сердечком, дев`ять - з кулями зі зниженою рикошетуючою здатністю, промислового виготовлення, які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та ін., та придатні до стрільби, 440 гвинтівочних патронів які являються боєприпасами з кулями із сталевим сердечком, промислового виготовлення які можуть використовуватися при стрільбі з гвинтівок Мосіна, АВ, ABJI, БИ-7,62, МЦ-13, СВТ, СВД, АВС та ін.. та придатні до стрільби, 29 проміжних патронів які являються боєприпасами - 7,62-мм (7,62x39 мм), з бронебійно - запалюючими кулями, промислового виготовлення які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів Калашникова (АК-74, АКМ, АКМС), калібрів «СКС» та ін.. та придатні до стрільби, 134 проміжні патрона які являються боєприпасами - 5,45-мм (5,45x39 мм) з яких сто тридцять три з кулями із сталевим сердечком та один - з кулею з бронебійним сердечком, які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів (АК-74, АКС-74У), кулемету «РГПК-74» та ін., та придатні до стрільби, 1 нарізну вогнепальну зброю 7, 62-мм, який є модернізованим автоматом Калашникова зі складним прикладом (АКМС) зразка 1959 року, з серійним номером « НОМЕР_3 » ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, та двома засобами підриву, а саме уніфікованими боновими підривачами ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2); що конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню є вибуховими пристроями - двома бойової ручної осколкової гранати дії типу Ф-1, що належить до категорії боєприпасів, 1 корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН та засобом підриву, а саме ударно-дистанційним запалом для ручних гранат типу УДЗ що конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню є вибуховими пристроями бойовою ручною гранатою наступальної дії типу РГН що належать до категорії боєприпасів, 1 ручною гранатою RGD-5 виробництва Dunarit Согр Industrial Area Pob 12 Ruse 7000 є вибуховим пристроєм що належать до категорії боєприпасів.

Після чого, реалізуючи умисел направлений на перенесення та зберігання зброї, бойових припасів та вибухових пристрої у невстановлений досудовим слідством спосіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перевіз зброю, бойові припаси до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 26.08.2023 року, а саме: до моменту виявлення працівниками поліції під час проведення обшуку за вищевказаною адресою.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , обвинувачується у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному носінні, зберіганні, придбанні зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання зброї, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

15 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0001391 від 17.08.2023 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

При вирішенні питання про укладення даної угоди сторонами враховано ступінь і характер сприяння ОСОБА_4 у розслідуванні кримінального провадження щодо нього, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження.

Відповідно до угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у повному обсязі.

Також, вказаною угодою сторони узгодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки. Крім цього, сторони узгодили відповідно до ч.1 ст.58 КК України замість позбавлення волі строком на два роки призначити службові обмеження для військовослужбовців строком на два роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави 20 відсотків.

Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_4 повністю згоден з видом та мірою покарання, будь-яких заперечень не має.

В угоді передбачені наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений підтримав укладення угоди. Вказав, що уклав угоду добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник угоду підтримав, зазначив про її добровільність, просив її затвердити так як вона відповідає інтересам його підзахисного.

Прокурор угоду підтримав, зазначив про її добровільність. Обвинувач повідомив суду обставини, які ним було враховано при укладенні угоди про визнання винуватості, що фактично відповідають змісту самої угоди.

Суд приходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (абз.5 ч.4 ст.469 КПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо тяжкого злочину. Санкція ч.1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Тобто, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає, оскільки правова кваліфікація дій обвинуваченого, яка є вірною, дозволяє укладення угоди про визнання винуватості.

Суспільний інтерес - інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаного із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Умови угоди відповідають інтересам українського суспільства, оскільки є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя у розглядуваній категорії справ, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення нею та іншими кримінальних правопорушень.

Укладеною угодою не вирішується питання щодо майна третіх осіб. Усі істотні умови, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального закону. Таким чином, не встановлено порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Сторони угоди, а також захисник підтвердили добровільність її укладення. У суду не виникло жодних сумнівів у добровільності укладення угоди про визнання винуватості.

Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_4 цих обставин, дають можливість суду дійти висновку існування фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим.

Отже, угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону. Підстав для відмови у її затвердженні немає.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та визнання вини. Обставини, що обтяжують його покарання не встановлені.

Суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, те, що він раніше не судимий, постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем несення служби, враховує конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність матеріальної шкоди, клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 № 787 від 01.03.2024 року щодо призначення обвинуваченому покаранняу виді службового обмеження для військовослужбовців, та з огляду на всі обставини в цілому, приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, слід призначити узгоджену сторонами в угоді міру покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 58 КК України замінити призначене покарання у виді позбавлення волі на службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведенні судових експертиз в сумі 12906 гривень, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ухвалив :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0001391 від 17.08.2023 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15 березня 2024 року покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України замість покарання у виді позбавлення волі строком на два роки призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахування в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 12906 гривень.

Речові докази 30 проміжних патронів, які являються боєприпасами 5, 45 (5,45x39 мм) з кулями із сталевим сердечником промислового виготовлення які можуть використовуватися при стрільбі автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та ін., придатні до стрільби, 59 проміжних патронів які являються боєприпасами (7, 62 x 39 мм), з яких сорок дев`ять з кулями із сталевим сердечком, дев`ять з кулями зі зниженою рикошетуючою здатністю, промислового виготовлення, які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів Калащникова (АК-7, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та ін., та придатні до стрільби, 440 гвинтівочних патронів які являються боєприпасами з кулями із сталевим сердечником промислового виготовлення які можуть використовуватися при стрільбі гвинтівок Мосіна, АВ, АВЛ, БИ-7,62, МЦ-13, СВТ, СВД, ABC та ін.. придітні до стрільби, 29 проміжних патронів які являються боєприпасами 7, 62 мм (7,62x39 мм), з бронебійно-запалюючими кулями, промислового виготовлення, які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів Калашникова (АК-74, АКМ, АКМС), калібрів «СКС» та ін.. та придатні до стрільби, 134 проміжні патрона які являються боєприпасами - 5,45-мм (5,45x39 мм) з яких сто тридцять три з кулями із сталевим сердечком та один - з кулею з бронебійним сердечком, які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та ін., та придатні до стрільби, 1 нарізну вогнепальну зброю 7, 62-мм, який є модернізованим автоматом Калашникова зі складним прикладом (АКМС) зразка 1959 року, з серійним номером « НОМЕР_4 », 1972 р.в. промислового виробництва СРСР, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - звернути на користь держави та передати на потреби Збройних Сил України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області упродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1