Справа № 645/2265/24
Провадження № 1-кс/645/675/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000378 від 18.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, зарахований у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 , звання-солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити підозрюваному розмір застави.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ВП №2ХРУП №2ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000378 від 18.03.2024 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України. На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан. Під час досудового розслідування встановлено, що 04.03.2024 року близько 13:00 години ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану з приміщення сараю, який розташований на території вказаного домоволодіння, за будинком. У подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, протиправно, в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи значення своїх дій, можливі наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не зможе йому перешкодити, шляхом розбиття скла вікна сараю, заліз усередину та викрав звідти шуруповерт «DNIPRO-M TD-320Q», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/9741-ТВ від 08.04.2024 1 373,00 грн., перфоратор «DNIPRO-M ВН-20», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/9741-ТВ від 08.04.2024 - 4 546 грн, шліфмашину кутову «DNIPRO-M GS-160SE», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/9741-ТВ від 08.04.2024 - 4 352 грн, які належали потерпілому ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 зламав врізні замки двох дверей із внутрішньої сторони сараю за допомогою металевої монтировки та вийшов з викраденим майном з сараю залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10 271 грн. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім того, досудовим розслідування встановлено, що 05.03.2024 року близько 16:00 години, 07.03.2024 року близько 13:00 години та 11.03.2024 року близько 13:00 години ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, в умовах воєнного стану з приміщення сараю, який розташований на території вказаного домоволодіння, за будинком.

Так, за вказаною вище адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 : 05.03.2024 року близько 16:00 години реалізуючи свій злочинний умисел викрав зварювальний інвертор TM «Dnipro-M» моделі «SAB-17DFB», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/9745-ТВ від 09.04.2024 4 654,00 грн. та шурупокрут ТМ «DeWALT» моделі «DCD701D2» вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/9745-ТВ від 09.04.2024 8 048,00 грн, які належали потерпілому ОСОБА_7 , після чого, ОСОБА_4 вийшов з викраденим майном з сараю залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 12 702,00 грн; 07.03.2024 року близько 13:00 години реалізуючи свій злочинний умисел викрав акумуляторний вентилятор марки «Einhell» моделі «CE-CF 18/2200 Li-Solo» вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/9743-ТВ від 10.04.2024 1995,00 грн. та точильний верстат марки «Tormek» моделі «Т8» вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/9743-ТВ від 10.04.2024 37 874 грн, які належали потерпілому ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 вийшов з викраденим майном та розпорядився ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 39 869,00 грн; 11.03.2024 року близько 13:00 години реалізуючи свій злочинний умисел викрав верстат для заточування «Metabo DS 200» вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/9747-ТВ від 09.04.2024 6 248 грн.70 коп. та верстат для заточування «WorkMan TLG200VL» вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/9747-ТВ від 09.04.2024 5 384 грн 60 коп., які належали потерпілому ОСОБА_7 після чого ОСОБА_4 вийшов з викраденим майном та розпорядився ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму11633,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а підстави застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтовуються настанням ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що для досягнення цілей, визначених у ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Стаття 29 Конституції України гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Із вказаними положеннями Основного Закону України кореспондується стаття 12 КПК, відповідно до якої під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами, а тому числі, є тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 4 цієї ж статті визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Стаття 184 КПК визначає вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання, подане слідчим, за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу, відповідає вимогам, визначеним у ст. 184 та 192 КПК України.

Клопотання містить усі необхідні відомості, що визначені у ч. 1 ст. 184 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ХРУП№ 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000378 від 18.03.2024 року щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України.

29.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Вказані злочини, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжкими.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень ґрунтується на наступних матеріалах кримінального провадження: протоколі огляду місця події від 17.03.2024 за адресою: АДРЕСА_2 ; поясненнях ОСОБА_4 від 19.03.2024 року; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 19.03.2024 року; протоколі огляду документів від 05.04.2024 року; протоколах допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2024 року та 08.04.2024 року, відповіді з ломбарду «Є гроші» та відповіді з ломбарду ПТ «Найкращий ломбард»; висновках експерта № СЕ-19/121-24/9741-ТВ від 08.04.2024, № СЕ-19/121-24/9745-ТВ від 09.04.2024, № СЕ-19/121-24/9747-ТВ від 09.04.2024, СЕ-19/121-24/9743-ТВ від 10.04.2024; протоколі допиту підозрюваного від 29.04.2024 року.

Суд зазначає, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилався прокурор, при розгляді клопотання, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Розглядаючи питання про застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, характеризується негативно, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тому слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії судового розгляду неможливе.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді також не надано.

Оцінюючи наведені обставини, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, доведені.

Стосовно ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створить загрозу суспільству.

Так, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведений, в зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлює реальну можливість отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, так як санкція ч.4 ст. 185 КК України передбачає позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Стосовно ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків/потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вбачає ймовірність можливості підозрюваного незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, що підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Згідно зі сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Окрім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Положеннями ст. 182 передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України суд з урахуванням викладених обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Згідно з ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 30 червня 2024 року (включно).

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, які необхідно внести за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0006674, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи та роз`яснити, якщо підозрюваний, обвинувачений, не виконає покладені на нього обов`язки застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Зобов`язати старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 повідомити членів сім`ї підозрюваного про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1