ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/992/24 Справа № 191/1286/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро матеріали кримінального провадження №0000141 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , поданою на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2023 року,яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Старобільська Луганської області, громадянку України, яка на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, із призначенням їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності та з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

Залишено без змін арешт накладений ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02.02.2023 року на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251, який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі рішення суду, серія та номер: 431/4710/18, виданий 14.09.2018, видавник: Старобільський районний суд Луганської області), у зв`язку з необхідністю виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, судом першої інстанції постановлено ухвалу від 03 січня 2024 року (у межах цього ж провадження) про виправлення описки у резолютивній частині зазначеного вироку.

встановила:

Вироком суду встановлено, що влітку 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не вдалося, ОСОБА_8 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 4 годині ранку 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Старобільськ Луганської області, маючи умисел на зайняття посади в незаконних органах окупаційної влади в місті Старобільськ Луганської області та реалізуючи його, вступила у злочинну змову з представниками окупаційних військ Російської Федерації і так званої «луганської народної республіки» та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в адміністративному органі окупаційної влади в місті Старобільськ Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , влітку 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не вдалося, будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Старобільськ Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - Російської Федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняла так звану посаду «завідуючої архівного сектору адміністрації Старобільського району луганської народної республіки», тобто посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора - так званої «адміністрації Старобільського району луганської народної республіки», що діє на території Старобільського району Луганської області.

Розділом 12 «реєстру посад державної цивільної служби луганської народної республіки», затвердженого указом «голови луганської народної республіки» №399/01/08/15 від 14 серпня 2015 року, встановлено перелік посад в територіальних органах виконавчих органів державної влади «луганської народної республіки», серед яких посада «заведующий сектором» відноситься до категорії посад «Керівники» та «ведущей группы должностей».

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Судом першої інстанції ухвалою від 03.01.2024 року виправлена допущена описка у резолютивній частині вироку: зазначено про належне формулювання першого абзацу резолютивної частини у вигляді «з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності строком на 10 років».

У поданій апеляційній скарзі із наступними змінами прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить про скасування вироку суду у частині призначеного покарання, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, а також істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

У цій частині ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.5 ст.1111 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 10 років, із позбавленням права обіймати посади у органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності строком на 15 років, із конфіскацією усього належного їй майна на праві приватної власності.

Крім того, прокурор ставить питання про скасування ухвали цього ж суду про виправлення описки; зауважує, що, усупереч вимогам ч.1,5 ст.379 КПК України, суд першої інстанції шляхом виправлення описки фактично ухвалив нове за змістом рішення та призначив розмір покарання, який не був зазначений у вироку суду.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 підтримала у повному обсязі змінену прокурором ОСОБА_9 апеляційну скаргу. Просила про скасування вироку суду у частині призначеного покарання та про скасування ухвали цього ж суду про виправлення описки (як ухвалену у одному провадженні);

- захисник ОСОБА_7 зауважив про можливість вирішення апеляційних вимог прокурора як щодо вироку суду, так і щодо ухвали про виправлення описки на розсуд апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх із наявними у матеріалах кримінального провадження обставинами, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Судове рішення повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України щодо законності (ухваленим компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом), обґрунтованості (ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України) та умотивованості (наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення).

Як убачається із змісту ухваленого вироку, судом першої інстанції вимоги діючого закону не виконані, оскільки судове рішення та наступна постановлена ухвала про виправлення описки не відповідає критеріям законності.

Зокрема, як убачається із резолютивної частини оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 за ч.5 ст.1111 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, із позбавленням права обіймати посади у органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності та із конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна.

Тобто, судом у даному випадку порушений принцип індивідуалізації та визначеності покарання.

Призначення покарання як захід примусу застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого. Тому при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У постанові Верховного Суду від 02.02.2022 року у провадженні № 344/16025/18 зазначено, що рішення суду про позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю має бути чітко і ясно сформульоване у резолютивній частині для того, щоб не виникало жодних сумнівів під ча13с його виконання.

Натомість, у порушення вимог ст.374 КПК України, у резолютивній частині оскаржуваного вироку не зазначено строк, на який ОСОБА_10 призначено додаткове покарання.

Шляхом виправлення такої помилки суд першої інстанції обрав ухвалення судового рішення про виправлення описки, що також не відповідає вимогам ст.ст.379 КПК України.

Так, у зазначеній вище ухвалі від 03.01.2024 року суд першої інстанції зазначив правильним формулювання ««з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності строком на 10 років». Тобто, суд фактично, визначивши конкретний строк і розмір додаткового покарання для ОСОБА_8 , фактично змінив зміст первісного судового рішення вироку, що не відповідає вимогам закону і про це зауважує Верховний Суд у своїй постанові від 12.07.2018 року (справа № 127/13656/16-к). Питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.

За таких обставин, змінена апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду та ухвала про виправлення описки скасуванню у порядку ст.409 КПК України, із призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 за ч.5 ст.111-1 КК України - скасувати, із призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року про виправлення описки - скасувати.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4