№ 755/4659/24
№ 1-кп/755/934/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про призначення судового розгляду

"19" березня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

захисника

(в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004262 від 23.12.2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка, Луганської обл., українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину 2015 р.н. (зі слів), офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21.10.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України до 11 років 8 місяців позбавлення волі, 29.06.2022 року звільнився по відбуттю строку покарання; 05.04.2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 місяців арешту, 18.10.2023 року звільнився по відбуттю строку покарання; 01.11.2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 34 000 гривень;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Калита, Броварського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 14.11.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004262 від 23.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до судового розгляду, оскільки дотримано норм кримінально-процесуального законодавства та підстав для його повернення прокурору або його закриття не встановлено.

Учасники судового провадження не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Зокрема, прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що останні, будучи обізнаними з мірою покарання, яка їм загрожує в разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, можуть переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть незаконно впливати на потерпілого та свідків, можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення, враховуючи те, що останні є особами раніше судимими та офіційно не працевлаштовані, а тому, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, прохав задовольнити клопотання.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки воно є необґрунтованим, а зазначені у ньому ризики недоведеними. Щодо ризику впливу на потерпілого та свідків, то стороною обвинувачення не надано доказів, що на останніх вчиняється або вчинявся такий вплив з боку його підзахисного ОСОБА_6 , а щодо ризику переховування, то суворість міри покарання, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином України, проживає у м. Києві, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а тому, прохав відмовити у задоволенні клопотання та обрати останньому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку захисника ОСОБА_4 , зазначивши, що зазначені у клопотанні ризики недоведені та необґрунтовані, а саме те, що його підзахисний ОСОБА_7 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, оскільки досудове розслідування вже завершено і останні допитані. Зокрема, зазначив, що викладені обставини уу обвинувальному акті не відповідають дійсності, а тому, підозра є необґрунтованою. Таким чином, прохав відмовити у задоволенні клопотання та обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку своїх захисників.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, оглянувши клопотання, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, суд вважає, що є достатні підстави для призначення його до судового розгляду, оскільки, згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для його повернення прокурору не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції колегією суддів» від 21.07.2020№ 817-IX, який набув чинності 13 серпня 2020 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 31 КПК України із яких вбачається, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. У кримінальному провадженні в суді першої інстанції, в якому до набрання чинності цим Законом колегіальний склад суду визначено за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, і відбувається підготовче судове засідання, а судовий розгляд ще не призначений, судовий розгляд у кримінальному провадженні проводиться і завершується складом суду, передбаченим з урахуванням положень цього Закону.

Судом роз`яснено обвинуваченим право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно них колегіально судом у складі трьох суддів.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 клопотання про колегіальний розгляд кримінального провадження не заявили, виявили бажання розглядати кримінальне провадження судом у складі одного судді.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали позицію обвинувачених.

У зв`язку з вищенаведеним, є всі достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження, яке необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Кім того, згідно зі ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у разі визнання їх винуватими у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також на конкретні обставини кримінального провадження та їх особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, що стосується питання доцільності обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних інтересів та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта проти Італії» (980_009) (Labita v. Itali), [GC], № 26772/95, п. 153, ЕСНR 2000-IV.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, можуть переховуватись від суду, можуть впливати на потерпілого та свідків, раніше судимі.

Крім того, у суду відсутні дані, що стан здоров`я обвинувачених на даний час перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення та стороною захисту такого тне надано.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 314-316 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004262 від 23.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, призначити до судового розгляду на 28 березня 2024 року на 14 годину 40 хвилин у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілого, захисників та обвинувачених.

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 17 травня 2024 року включно.

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 17 травня 2024 року включно.

Суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя