Справа № 206/2438/24
Провадження № 1-кс/206/597/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000254, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 надійшло клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 02 жовтня 2021 року, близько 19 години, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду вихователя Комунального закладу «Луганський обласний ліцей-інтернат фізичної культури і спорту», знаходячись на території зазначеного закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор наводить ризики з числа перелічених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та інших осіб, які були свідками вказаного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання повністю підтримала з наведених в ньому підстав та просила його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000254 від 05 жовтня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України.

21 грудня 2021 року слідчим СВ ВП №2 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Кремінського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області, повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кремінського районного суду Луганської області від 24 грудня 2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 24 грудня 2021 року по 22 лютого 2022 року включно. Вказану ухвалу залишено без змін ухвалою Луганською апеляційного суду від 17 січня 2022 року.

Постановою прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 від 09 березня 2022 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, у зв`язку із тим, що через військову агресію рф фактично втрачено зв`язок з місцем утримання підозрюваного ДУ «Старобільський слідчий ізолятор».

Постановою прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 від 09 березня 2022 року зупинено досудове розслідування кримінального провадження №0000254 від 05 жовтня 2021 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Постановою прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 від 20 травня 2024 року відновлено досудове розслідування кримінального вказаного провадження.

Обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2021;

- показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 422 від 02 листопада 2021 року, згідно якого, неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді посттравматичного стресового розладу, який знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями відносно неї ОСОБА_4 ;

- висновками судових молекулярно-генетичних експертиз №№ СЕ-19/121-21/26994-БД від 13.12.2021, № СЕ-19/121-21/26990-БД від 13.12.2021; № СЕ-19/121-21/27003-БД від 13.12.2021; № СЕ-19/121-21/26997-БД від 13.12.2021, згідно яких, на вилучених в ході огляду місця події вирізах тканини з дивану знайдені сперма ОСОБА_4 та клітини з ядрами ОСОБА_6

- висновком судово-психологічної експертизи №59-60 від 25 січня 2022 року, згідно якого встановлено, що внаслідок дій сексуального характеру ОСОБА_4 потерпілій завдано психічні страждання які за негативними наслідками є суттєвими. ОСОБА_6 , з урахуванням ситуації, під час вчинення стосовно неї противоправних дій, виходячи з рівня її розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану та легкого алкогольного сп`яніння, була суттєво обмеженою у вчинені супротиву ОСОБА_4 , внаслідок чого перебувала у безпорадному стані.

Ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2023 року відновлено матеріали втраченого кримінального провадження №0000254 від 05 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 171 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та останній повинен був перебувати у ДУ «Старобільський слідчий ізолятор», проте через військову агресію рф та вторгненням збройних формувань на територію Старобільського району Луганської області зв`язок з місцем утримання підозрюваного втрачено, місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме можливість особисто або через засоби зв`язку незаконно впливати на потерпілу та інших осіб, які були свідками вказаного кримінального правопорушення, з метою зміни свідчень, чи надання неправдивих свідчень.

Одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України, обставини, які підтверджують обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень не відпали, а ризики визначені у клопотанні слідчого передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України є дійсним.

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких передумов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про наявність обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 188, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, слідчий суддя зазначає дані прокурора: ОСОБА_3 .

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Визначити строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення, тобто до 20 листопада 2024 року, але в рамках строків досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000254.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1