САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1079/24
Провадження № 1-кп/726/92/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 22.04.2024 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця м. Чернівці, неодруженого, із середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

16.04.2024, приблизно о 17:00, ОСОБА_3 , попередньо перебуваючи у близьких відносинах із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у приміщені житлового будинку, умисно, протиправно, в ході раптового виниклого конфлікту, переслідуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки, та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_5 , та не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свій умисел, наніс ще один удар кулаком правої руки в область потилиці, після чого наніс один удар лівою взутою ногою в область лівої гомілки останньої.

В наслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 , у вигляді синця в лівій орбітальній ділянці, та садна: на голові в тім`яній ділянці; на передній поверхні нижньої третини правої гомілки, які згідно висновку експерта Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи №? 302 екс від 23.04.2024, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України, визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Так, дійсно 16.04.2024 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 в ході раптового виниклого конфлікту, через те, що приревнував її. Пояснив, що усвідомлював, що чинить протиправно, а тому шкодує про вчинене. Наразі конфлікт вичерпано, уже не проживають разом. Просив суд його суворо не карати.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, просив винести вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Потерпіла ОСОБА_5 , обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює. Щодо міри покарання обвинуваченому просила призначити не суворе покарання. Вказала на те, що дійсно конфлікт уже вичерпано, так як вони із обвинуваченим перестали спільно приживати. Не має до нього претензій.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження, оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого і потерпілої та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам викладеним в обвинувальному акті, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, за обставин наведених у вироку.

Такі, покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки останній заподіявумисне легке тілесне ушкодження.

Підстав, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно із положеннями ч.2 ст.50 КК України - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує повне визнання ним своєї вини, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до проступків, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку в ОКНП ЧОПЛ не перебуває, однак зареєстрований в ОКНП «ЧОНД» з діагнозом зловживання алкоголем зі шкодою для здоров`я.

Обставинами, згідно із ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, визначеною п.1 ч.6 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що стосовно ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, сприятиме загальній меті та цілям покарання.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не було обрано, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1