н/п 1-кс/953/1733/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001379,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким слідчий з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на майно, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001379.

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.06.2022, використовуючи свій профіль в інтернет-додатку «Telegram», який зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , встановила контакт у даному месенджері із особою яка займала посаду в незаконно створеному правоохоронному органі, створеному окупаційною владою рф - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із номером мобільного телефону НОМЕР_2 .

В подальшому, у період з 15.06.2022 по 03.09.2022, ОСОБА_5 , в ході спілкування та переписки в месенджері «Telegram» із ОСОБА_6 , неодноразово надсилала останньому інформацію щодо руху та місць розташування військовослужбовців та військової техніки ЗСУ, а також надсилала фото-звіти та відеоматеріали із результатами обстрілів військовими рф АДРЕСА_1 .

Отриману від ОСОБА_5 інформацію щодо руху та місць розташування військовослужбовців та військової техніки ЗСУ, ОСОБА_6 передавав представникам збройних сил рф для нанесення вогневого ураження по вказаних координатах.

29.02.2024, під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено певні речі які було постановою визнано речовими доказами.

Предмети, вилучені за результатом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання ОСОБА_5 , належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилась, подала слідчому судді заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутністю.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільців майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

Матеріали клопотання свідчать, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001379, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

29.02.2024, під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон ОСОБА_5 «Redmi Note 10 Pro» з IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , з сім карткою НОМЕР_5 ; сім картку оператора Водафон із написом: НОМЕР_6 ; пластмасову картку Водафон із штрих-кодом 469; сім карту оператора «МТС» із написом: НОМЕР_7 ; сім карту оператора «МТС» без позначень.

Враховуючи, що вказаний мобільний пристрій містить додаток Телеграм, особистий профіль в якому зареєстрований на номер НОМЕР_1 , який ОСОБА_5 використовувала у своїх злочинних цілях, а в самому телефоні міститися інформація, яка має значення для кримінального провадження, є підстави вважати, що вищевказаний мобільний телефон містять у собі сліди (докази), в тому числі видалені, які можуть мати доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

Разом з тим, вилучені сім картки, враховуючи що ОСОБА_5 позбулась сім-картки з номером НОМЕР_1 , та використовувала різні номери телефонів, можуть мати вищевказаний номер телефону, або містити іншу інформацію, що матиме доказове значення у даному кримінальному провадженні.

29.02.2024, слідчим було винесено постанову про визнання вищевказаного мобільного телефону та сім-карток, речовими доказами.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001379 на вилучені 29.02.2024, під час проведення обшуку у квартирі за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , яка на знаходиться у приватній спільній частковій власності ОСОБА_7 (1/2) та ОСОБА_8 (1/2), наступні речі, та предмети:

1) мобільний телефон ОСОБА_5 «Redmi Note 10 Pro» з IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , з сім карткою НОМЕР_5 ;

2) сім картку оператора Водафон із написом: НОМЕР_6 ; пластмасову картку Водафон із штрих-кодом 469; сім карту оператора «МТС» із написом: НОМЕР_7 ; сім карту оператора «МТС» без позначень.

Визначити місцем зберігання предметів, зазначених у п.1 та п.2 - матеріали кримінального провадження №0001379.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1