Справа №463/5648/24
Провадження №1-кс/463/4768/24
У Х В А Л А

20 червня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувсядо слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 10 червня 2024 року №3802 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 6 червня 2024 року. Просить зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі поданої заяви.

Скаргу мотивує тим, що 7 червня 2024 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з заявою від 6 червня 2024 року про кримінальне правопорушення вчинене уповноваженою особою ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Однак у визначені в ст. 214 КПК України строки відомості на підставі поданої заяви не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судове засідання скаржник не з`явився, подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності, вимоги такої просить задовільнити в повному обсязі.

Представник органу досудового розслідування також в судове засідання не з`явився.

На вимогу суду Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові повідомлено, що заява ОСОБА_3 від 6 червня 2024 року надійшла до органу досудового розслідування та відомості на підставі такої не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, надано відповідь адресовану ОСОБА_3 від 13 червня 2024 року про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданих ним двадцяти заяв від 6 червня 2024 року по факту можливого невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника та представника органу досудового розслідування, та прийняти рішення у відповідності до ст. 307 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є кримінальним правопорушенням та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події такого (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з заявою від 6 червня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення уповноваженою особою ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові листом від 13 червня 2024 року повідомило ОСОБА_3 про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей на підставі поданої заяви, оскільки така не містить обставин, які вказують на ознаки складу злочину і які б свідчили про вчинення злочину.

З матеріалів скарги, зокрема заяви про кримінальне правопорушення від 6 червня 2024 року вбачається, що скаржник вважає, що уповноваженою особою ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області не виконано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова в справі №466/5588/24 (провадження №1-кс/466/1760/24) від 24 травня 2024 року.

З ухвали Шевченківського районного суду м. Львова в справі №466/5588/24 від 24 травня 2024 року (провадження №1-кс/466/1760/24), наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що за наслідками розгляду скарги ОСОБА_3 , зобов`язано уповноважену особу ВП №1 ЛРУ №1 ГУНП у Львівській області невідкладно розглянути клопотання вих. №1588 від 1 березня 2024 року та повідомити ОСОБА_3 про результати такого розгляду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119273618).

Проте матеріали скарги не містять жодних відомостей про отримання вказаної ухвали органом досудового розслідування та що така йому скеровувалось судом чи скаржником для виконання.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 382 КК України передбачена за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню вчинені службовою особою.

В поданій скарзі та заяві про кримінальне правопорушення, в якій описано обставини щодо можливого вчинення кримінального правопорушення працівником правоохоронного органу, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про наявність в діях працівника правоохоронного органу ознак кримінального правопорушення, оскільки скаржник не наводить жодних обставин щодо отримання органом досудового розслідування вказаної вище ухвали суду, яка на його думку умисно не виконується.

Незгода з рішеннями та діями слідчого під час здійснення досудового розслідування, а також під час розгляду ним клопотань в порядку ст. 220 КПК України, може бути підставою для оскарження таких дій, бездіяльності в порядку визначеному КПК України, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Кримінальний процесуальний закон наділив слідчого суддю повноваженнями здійснення у порядку, передбаченому законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В свою чергу, положеннями ст. 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку з вчиненням діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність.

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження.

Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Слідчий суддя звертає увагу, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №818/1526/18(провадження №11-126апп18) суд прийшов до переконання, що під час розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (п. 36).

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Оскільки орган досудового розслідування прийшов до переконання, що заява ОСОБА_3 від 6 червня 2024 року не містить відомостей, які б свідчили про наявність об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, до аналогічних висновків прийшов слідчий суддя під час розгляду скарги, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 10 червня 2024 року №3802 на бездіяльність органу досудового розслідування відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1