279/1336/24
1-кс/279/296/24

У Х В А Л А

В С Т А Н О В И В:
23.02.2024 року близько 01 години невстановлена слідством особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила дії сексуального характеру пов`язане із вагінальним проникнення у тіло неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з використанням геніталій без добровільної згоди останньої.
26.02.2024 року у період часу з 20:19 години по 21:18 години на підставі письмової заяви про дозвіл на проведення огляду було проведено огляд місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено покривало з дивану, простирадло, наволочка з подушки, та підковдру з дивану, які належать гр. ОСОБА_5 .
26.02.2024 року у період часу з 21:20 години по 21:37 години за вищевказаною адресою було вилучено верхній одяг ОСОБА_5 , а саме труси сірого кольору, штани трикотажні чорного кольору, кофту темно синього кольору, кофту трикотажну зеленого кольору.
26.02.2024 року у період часу з 21:40 години по 21:50 години в будинку за адресою : АДРЕСА_1 , на підставі заяви про добровільну видачу у ОСОБА_5 було вилучено його мобільний телефон марки «Realme C63», чорного кольору, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
26.02.2024 року вищевказані речі визнані речовим доказом.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вище вказані тимчасово вилучені речі можуть бути використані як доказ в скоєнні вказаного злочину.
З урахуванням наведеного слідчий просить накаласти на вищевказане майно арешт.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено 26.02.2024 року та постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1)
збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту майна, зазначеного у клопотанні, яке має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що розслідується в межах даного кримінального провадження відповідно до внесеної до ЄРДР фабули.
Повернення вищезазначеного майна може призвести до його зникнення чи знищення.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, покладають на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на покривало з дивану, простирадло, наволочку з подушки, підковдру з дивану, труси сірого кольору, штани трикотажні чорного кольору, кофту темно синього кольору, кофту трикотажну зеленого кольору, мобільний телефон марки «Realme C63», чорного кольору, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1