Справа № 161/6035/24
Провадження № 1-кп/161/687/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 червня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003834 від 16.12.2023, який надійшов до суду 27.03.2024 від Луцької окружної прокуратури, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Колки, Маневицького району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , із незакінченою вищою освітою, студент 5 курсу ЛНТУ, одруженого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , 16 грудня 2023 року об 11 годині 38 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ним вулицею Львівською у місті Луцьку, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташовується поблизу буд. АДРЕСА_2 , не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, продовжував рух прямо зі сталою швидкістю, тим самим, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, порушивши пункти 1.7, 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1, Правил дорожнього руху України, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , 2013 р.н., яка здійснювала перетин проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно руху транспортного засобу, та здійснив наїзд на останню.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_7 своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пішоходу ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді політравми, важкої закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому верхньої стінки правої орбіти та правого великого крила клиноподібної кістки, забою головного мозку важкого ступеня, забою мозолистого тіла, базальних гангліїв головного мозку справа, забійної рани лобно-скроневої ділянки справа, забою органів грудної та черевної порожнини, правобічного гематосинусу верхньощелепнової пазухи, перелому кісток тазу без порушення цілісності тазового кільця, переломів крижової та лобкової кісток справа, які ускладнились центральним правобічним геміпарезом, моторною афазією, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_7 п.п. 1.7, 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме::

- п. 1.7 - водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності;

- п. 2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Суду дав показання про те, що дійсно він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги пунктів 1.7, 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , внаслідок чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати його. Цивільний позов визнав повністю.

Допитаний у судовому засідання як законний представник потерпілої ОСОБА_5 підтвердив факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Безпосереднім очевидцем подій він не був. Просив суд суворо не карати обвинуваченого, матеріальні збитки частково відшкодовано.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, своїми необережними протиправними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та дані особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд по справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний тяжкий злочин у сфері безпеки дорожнього руху, однак вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, матеріальні збитки частково відшкодовано, законний представник потерпілої ОСОБА_5 просив суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі. А тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі на мінімальний строк та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про застосування додаткового покарання, суд виходить із того, що ОСОБА_7 допустив грубе порушення правил дорожнього руху, оскільки скоїв наїзд на потерпілу, яка перебували на пішохідному переході, внаслідок чого спричинив тяжкі тілесні ушкодження останній, водночас доказів того, що обвинувачений притягався раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за результатами судового розгляду не здобуто, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, передбачений санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради про відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради 101 749 грн. 30 коп. витрат, понесених лікарняною установою на лікування потерпілої ОСОБА_8 , що підтверджені документально. При визначенні вищевказаної суми, суд приймає до уваги часткове відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди у сумі 20557 грн. 86 коп., що стверджується відповідною квитанцією.

Згідно ст. ст.100 ч.9, 124 ч.2, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів, процесуальних витрат, а також арештованого майна.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 128, 129, 370, 371, 374 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради 101 749 (сто одна тисяча сімсот сорок дев`ять) гривень 30 копійок витрат, понесених лікарняною установою на лікування потерпілої ОСОБА_9 .

Речові докази:

-автомобіль марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_7 ;

-DVD-R диск з фрагментом відеозапису з відеокамер залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № СЕ-19/103-24/21-ІТ від 18.01.2024 у сумі 4 543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 копійок.

Арешт, накладений 22.12.2023 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 16.12.2023, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий