Справа № 461/2313/24
Провадження № 1-кс/461/1896/24
УХВАЛА

25.03.2024 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000017 від 16.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 16.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Підставою для початку досудового розслідування слугувала письмова заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої наявне те, що: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з погрозою застосування насильства вимагають у нього грошові кошти в сумі 10000 гривень за неіснуючий борг.

Будучи допитаним ОСОБА_6 підтвердив обставини зазначені ним в заяві та повідомив, про обставини вимагання у нього грошових коштів, а також осіб, які причетні до вказаної протиправної діяльності, зокрема повідомив, про те, що він народився в АДРЕСА_1 . В 2012 року він вступив на навчання в інтернат в АДРЕСА_2 . Після початку повномасштабної війни їхній інтернат разом із учнями та вихователя перевели в АДРЕСА_3 . Даний інтернат він закінчив в 2021 році. Після чого, в 2022 році ОСОБА_6 поступив на навчання в Вище професійне училище № 8, що за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на факультет «слюсар автомеханік з правами». На даний час він є студентом 3 курсу вказаного учбового закладу та проживає в гуртожитку від даного учбового закладу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . На даний час ОСОБА_6 являється сиротою, оскільки його мама померла в 2020 року, а щодо існування його батька йому нічого не відомо.

Окрім того, ОСОБА_6 повідомив, що в грудні 2023 року під час того, як він разом із своїм двоюрідним братом ОСОБА_10 перебували у вищевказаному гуртожитку, то вони почули, що на вулиці невідомі особи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння викрикували в сторону ОСОБА_6 та в сторону його брату нецензурні слова з приводу якоїсь дівчини. Коли вони почули дані вигуки, то він разом із своїм братом вийшли на вулицю до вищевказаних осіб, для того, щоб взнати суть проблеми. Вийшовши на вулицю вони побачили 5 невідомих їм осіб, які поводили себе неадекватно, провокували ОСОБА_6 та його брата на бійку під приводом того, що вони нібито образили дівчину одного з них. В ході чого у них виникла словесна суперечка, після чого ОСОБА_6 та його брат пішли у гуртожиток.

Через декілька днів, а саме 12.12.2023 у вечірній час під час того, як ОСОБА_6 перебував у вищевказаному гуртожитку то йому на мобільний телефон зателефонував невідомий йому чоловік (номер телефону не пригадує) та сказав, щоб він з своїм братом ОСОБА_11 вийшли на вулицю, оскільки хочуть з нами переговорити.

Коли ОСОБА_6 та його брат вийшли на вулицю то побачили, що біля гуртожитку припарковано автомобіль марки «Вольво», білого кольору та водій даного автомобіля сказав йому сісти в даний автомобіль. Як в подальшому йому стало відомо, що водій даного автомобіля звати ОСОБА_12 на прізвисько « ОСОБА_13 ». Після того, як ОСОБА_6 сів на заднє сидіння даного автомобіля він побачив, що в даному автомобілі на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_14 , на задньому сидінні сидів ОСОБА_15 . В подальшому, ОСОБА_16 на прізвисько « ОСОБА_13 » сказав, що він є двоюрідний брат одного із хлопців, про яких ОСОБА_6 зазначав вище з приводу конфлікту біля гуртожитку. В ході розмови даний ОСОБА_16 почав казати до ОСОБА_6 , що він винен йому гроші в сумі 10000 гривень за те, що він нібито образив його брата. Після чого, « ОСОБА_13 » сказав до ОСОБА_6 , щоб він закликав свого брата ОСОБА_11 , та що він хоче з ним переговорити. В подальшому, ОСОБА_11 підійшов до машини та став біля машини. В цей час, ОСОБА_6 сидів у даній машині та даний ОСОБА_16 , сказав до мого ОСОБА_11 , щоб він показав йому свій мобільний телефон. Коли ОСОБА_11 показав йому свій телефон то даний « ОСОБА_16 » його забрав, а саме марки «Айфон 14 Про макс», фіолетового кольору, в якому знаходилась сім-картка з номером: НОМЕР_1 та сказав, що він його забирає за неіснуючий борг, який нібито має ОСОБА_11 перед ним. Нащо ОСОБА_11 не погодився, однак був змушений віддати, оскільки « ОСОБА_13 » сказав, що внього в автомобілі є зброя, та якщо не віддасть то буде гірше. Після того, як « ОСОБА_13 » забрав вищевказаний мобільний телефон в ОСОБА_11 , він почав погрожувати ОСОБА_6 фізичною розправою та сказав, щоб він терміново дав йому 10000 гривень, якщо хоче не лікуватись. Зі слів ОСОБА_6 дану погрозу він сприйняв як реально, оскільки « ОСОБА_13 » перед тим сказав що внього в автомобілі є зброя та ОСОБА_6 боявся за своє життя та здоров`я. Після того, ОСОБА_6 пішов в банкомат звідки зняв 10000 гривень та вернувшись до вказаного автомобіля віддав їх «Румуну». Після того, ОСОБА_6 та його брат - ОСОБА_11 пішли в гуртожиток.

Через декілька днів до ОСОБА_6 передзвонив Дерфлер ОСОБА_17 та сказав, що він разом із своїм братом їм ще винні 10000 гривень, за неіснуючий борг. Нащо ОСОБА_6 сказав, що жодного боргу у нього немає, і ніяких грошей він їм віддавати не буде. Нащо ОСОБА_6 сказали, що будуть вирішувати дане питання по іншому. На цьому їхня розмова закінчилась.

Зі слів ОСОБА_6 , погрози вказаних осіб він сприйняв реально, оскільки як йому відомо вказані особи вже притягувались по аналогічних злочинах та погрожували йому фізичною розправою, в тому числі із застосуванням зброї.

Окрім того, ОСОБА_6 повідомив, про те, що приблизно о 21:00 год. 21.02.2024 під час того, як він перебував в себе в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 , до нього передзвонив його товариш на ім`я « ОСОБА_18 » (через месенджер «Інстаграм»), який навчається з ним в гуртожитку та сказав, щоб він вийшов на вулицю. Прізвище вказаного « ОСОБА_18 » йому не відомо, і номер телефона його він немає. ОСОБА_6 відразу вийшов на вулицю, де побачив « ОСОБА_18 », який стояв на вулиці біля гуртожитку та розмовляв з невідомою йому дівчиною. Після чого, ОСОБА_6 привітався з ними та почав розмову на побутову тему. Через декілька хвилин до нього з лівого боку підійшли: ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , та ОСОБА_20 нічого не сказавши відразу наніс ОСОБА_6 кулаком лівої руки декілька ударів в область правого вуха, а ОСОБА_21 в цей час наносив ОСОБА_6 удари ногами йому по ногам, наскільки ОСОБА_6 зрозумів, що таким чином хотіли повалити його з ніг. Нащо ОСОБА_6 почав до них кричати, за що вони двоє на нього одного та що сталось. Вказаними діями, вони ОСОБА_6 з ніг не повалили, і він хотів від них втекти, однак вони почали його наздоганяти та в результаті наздогнали. В подальшому, ОСОБА_22 почав розмову з ОСОБА_6 , що він нібито когось словесно образив. Нащо ОСОБА_6 сказав, що він нікого не ображав та вони йому безпідставно наносили удари по тілу. Після чого, до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_23 , і хотів продовжити наносити йому удари, однак ОСОБА_21 сказав ОСОБА_20 , щоб він не чіпав ОСОБА_6 , і тоді ОСОБА_20 почав на ОСОБА_6 морально тиснути. Нащо ОСОБА_6 попросив, щоб вони спокійно поговорили. В подальшому, ОСОБА_23 сказав до ОСОБА_6 , що він є «приїжджим», і в цьому місті він є ніхто, а над ними стоїть « ОСОБА_24 », який є так званим « ОСОБА_25 », при цьому запитали в ОСОБА_6 чи знає він, що це означає в злочинному світі. Нащо ОСОБА_6 сказав, що він не орієнтується, хто такий «Бродяга», на що ОСОБА_22 , сказав що це є дуже вагома людина в злочинному світі, при цьому сказав, що по ієрархії в злочинному світі є: « ОСОБА_26 , Положенець, Бродяга, і після того ідуть «мужики». Таким чином, даючи зрозуміти, що над ними стоять дуже вагомі люди.

В подальшому, на підвищеному тоні почав розмову ОСОБА_19 , та почав говорити, що ОСОБА_6 нібито має їм віддати якийсь борг за нібито зламану щелепу, якомусь хлопцеві, якого звати « ОСОБА_27 ». Нащо ОСОБА_6 сказав, що він вже за все розрахувався, оскільки на попередній зустрічі « ОСОБА_24 » забрав у його брата ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Айфон 14 Про макс» та в нього - 10000 гривень, які ОСОБА_6 зняв із своєї банківської карточки, тобто за його розрахунками він вже віддав загалом 50000 гривень. Після того, ОСОБА_22 та ОСОБА_28 почали йому погрожувати фізичною розправою та почали говорити, що приїде « ОСОБА_24 » і з ним розбереться. Зі слів ОСОБА_6 , ця розмова тривала більше ніж годину часу, при цьому весь цей час ОСОБА_22 та ОСОБА_28 погрожували йому фізичною розправою, вимагали в нього грошові кошти та морально тиснули на нього. Після чого, ОСОБА_6 запропонував, щоб вони всі зібрались, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_30 та ОСОБА_27 . Нащо ОСОБА_22 та ОСОБА_28 погодились та сказали, що на другий день, тобто 22.02.2024 вони всі зустрінуться приблизно о 15:00 год., при цьому сказали ОСОБА_6 , що додатково йому наберуть. На цьому вони розійшлись та ОСОБА_6 пішов до себе гуртожиток, однак відчував сильний біль в голові.

Так, 22.02.2024 приблизно о 15:00 год. на мобільний телефон до ОСОБА_6 передзвонив ОСОБА_28 з номеру телефона НОМЕР_2 та сказав, щоб ОСОБА_6 підійшов до торгового центру «Фуршет», оскільки він його там чекає. Приблизно через 5 хвилин ОСОБА_6 вже був біля входу в даний торговий центр, та став очікувати ОСОБА_31 . Приблизно через 15-20 хвилин до ОСОБА_6 підійшли: ОСОБА_28 та ОСОБА_30 , при цьому сказали, щоб пройтися. В ході розмови, Дерфлер ОСОБА_17 почав говорити до ОСОБА_6 , що це за розбіжності з грошима, які він має віддати за нібито зламану щелепу - «Захару». При цьому, ОСОБА_17 сказав, що ОСОБА_27 витратив нібито на операцію 49500 гривень, нащо ОСОБА_6 сказав, що на попередній зустрічі ОСОБА_29 (« ОСОБА_24 ») забрав у його брата телефон марки «Айфон 14 Про макс» та в нього 10000 гривень, які він зняв із своєї банківської карточки, тобто за його розрахунками він вже віддав загалом 50000 гривень. Після чого, ОСОБА_28 сказав ОСОБА_6 , щоб він почав сьогодні віддавати їм грошові кошти, оскільки з чогось потрібно починати. Нащо ОСОБА_6 запитав у даних хлопців, чи є у «Захара» якісь шрами на тілі чи сліди від операції. В ході розмови ОСОБА_6 сказав ОСОБА_32 , що на попередній зустрічі коли приїжджав « ОСОБА_24 », на якій ОСОБА_17 з ОСОБА_33 були присутнім, а саме в автомобілі « ОСОБА_34 », він забрав в його брата вищевказаний мобільний телефон та ОСОБА_6 на вимогу « ОСОБА_34 » віддав йому 10000 гривень, які зняв з картки. Нащо « ОСОБА_24 » сказав до ОСОБА_6 , що він розрахувався, і якщо треба буде «Захару» додаткові кошти на операцію, то він їх заплатить особисто. Тобто на думку ОСОБА_6 , будь-яких коштів він нікому не винен. Нащо ОСОБА_17 сказав, що « ОСОБА_35 » щось попутав, і що ОСОБА_6 винен їм ще гроші. В ході розмови, ОСОБА_6 запропонував всім зустрітись на наступний день, щоб приїхав « ОСОБА_27 », та ми вже розібрались з даною ситуацією.

23.02.2024 приблизно о 12:00 год. на мобільний телефон до ОСОБА_6 передзвонив ОСОБА_28 з номеру телефона НОМЕР_2 та сказав, щоб він підійшов на площу Ринок, треба переговорити. Приблизно через 10 хв. ОСОБА_6 підійшов на площу ОСОБА_36 , де до нього підійшов ОСОБА_28 та сказав до ОСОБА_6 , щоб він сів в автомобіль, який стояв поряд, а саме це був автомобіль «Васі Румуна» - марки «Вольво», білого кольору. В подальшому, ОСОБА_6 сів на заднє сидіння за водієм даного автомобіля, а Кирил сів на заднє сидіння за пасажиром. Коли ОСОБА_6 сів в даний автомобіль, то побачив, що за кермом даного автомобіля сидів ОСОБА_29 (« ОСОБА_24 »), а на передньому пасажирському сидінні даного автомобіля сидів ОСОБА_22 . В подальшому, зі слів ОСОБА_6 , в ході розмови ОСОБА_29 почав йому погрожувати фізичною розправою, почав чинити на нього психологічний тиск, при цьому хотів в нього мобільний телефон, для того, щоб здати його в ломбард та забрати за нього грошові кошти. Нащо ОСОБА_6 сказав, що телефон не віддасть. Це дуже обурило ОСОБА_16 , та він закривши з середини двері автомобіля, сказав до ОСОБА_6 , що вивезуть його в невідомому напрямку, і все рівно заберуть його телефон, при цьому почав рух автомобіля, даючи зрозуміти дійсність свої намірів. Зі слів ОСОБА_6 він дуже перестрашився за своє життя та здоров`я та почав з ними домовлятись за гроші, які він з їх слів їм винен, при цьому вони путались в сумах. В подальшому, ОСОБА_16 запитав у ОСОБА_6 , скільки він має при собі грошей. Нащо останній сказав, що має готівкою у гуртожитку 1500 гривень та 2000 гривень на картці. В подальшому, ОСОБА_29 надав вказівку ОСОБА_37 , щоб він дав номер своєї банківської картки і сказав ОСОБА_6 , щоб він зі своєї банківської картки перерахував їм всі гроші 2000 гривень. Зі слів ОСОБА_6 , оскільки він дуже перелякався за своє життя та здоров`я то виконав вказівку ОСОБА_16 , однак попросив лишити йому хоча б 200 гривень на «життя». В подальшому, ОСОБА_6 перерахував 1800 гривень на картковий рахунок ОСОБА_31 за вказівкою ОСОБА_38 . При цьому, всі учасники говорили до ОСОБА_6 , щоб він брав зараз кредит в «швидко гроші», щоб розрахуватись з ними. Нащо ОСОБА_6 казав, що він вже має кредиту 5000 гривень, і йому вже не дадуть. Почувши це ОСОБА_16 сказав, ОСОБА_39 , щоб він ішов з ОСОБА_6 в гуртожиток, де він мав ще взяти гроші, і принести їх назад в машину. Після того, ОСОБА_6 та ОСОБА_22 вийшли з даного автомобіля та пішли в гуртожиток, а ОСОБА_16 з ОСОБА_20 залишились чекати в вищевказаному автомобілі на площі Ринок. Коли вони підійшли до гуртожитку, то ОСОБА_21 залишився чекати біля гуртожитку, а ОСОБА_6 піднявся до себе в кімнату, де взяв всі гроші, які в нього залишились, а саме 1500 гривень, після чого спустився на вулицю та разом із ОСОБА_33 пішли до вищевказаного автомобіля, де їх чекали ОСОБА_16 та ОСОБА_20 . Після того, ОСОБА_6 та ОСОБА_21 сіли в даний автомобіль, в якому сидів ОСОБА_16 та через декілька хвилин прийшов ОСОБА_20 . В подальшому, ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_16 віддав 1500 гривень готівкою - « ОСОБА_40 ». Після чого, в кінці розмови ОСОБА_20 сказав ОСОБА_6 , щоб він до кінця місяця розрахувався з ними, а саме віддав грошові кошти в сумі 3500-4000 гривень, а наступні 2 місяці, щоб була кругла сума по 10000 гривень. При цьому, дав ОСОБА_6 зрозуміти, що якщо він не виконає їхню вказівку, то буде відносно нього фізична розправа, та заберуть в нього телефон.

Окрім цього, 28.02.2024 приблизно о 14:00 год. коли ОСОБА_6 був в себе в гуртожитку за вищевказаною адресою, йому на мобільний телефон передзвонив ОСОБА_28 з номеру телефона НОМЕР_2 та запитав, чи він вже назбирав гроші в сумі 3500 гривень, які начебто ОСОБА_6 винен йому та іншим особам. ОСОБА_6 сказав, що вже має гроші. Нащо ОСОБА_28 сказав, що він ОСОБА_6 через годину передзвонить та скаже де він буде, і відповідно куди ОСОБА_6 має піднести гроші. Приблизно через годину часу знову зателефонував ОСОБА_28 з того самого номеру телефону до ОСОБА_6 та сказав, щоб він підходив на площу ОСОБА_36 (вулиця Майдан Ринок). Приблизно через 5 хвилин, тобто приблизно о 15:00 год., ОСОБА_6 підійшов на вулицю ОСОБА_41 , де його вже чекали: ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , які сиділи на вулиці за столиком. Коли ОСОБА_6 підійшов до них, то привітався та сів біля них за столик. В подальшому, в ході розмови ОСОБА_6 сказав, що за їхньою вимогою приніс гроші в сумі 3500 гривень, і передав їх ОСОБА_37 , який поклав собі в кишеню штанів. Тобто він вже віддав їм 7000 гривень, і попросив, щоб вони передзвонили « ОСОБА_16 » ( ОСОБА_29 ), та сказали, що він віддав гроші. Нащо вони відповіли, що все йому передадуть. Також, ОСОБА_6 запитав, скільки на їхню думку він ще винен. Нащо ОСОБА_20 відповів, що він ще винен їм 20000 гривень, і зі слів ОСОБА_6 , оскільки він переживає за своє життя та здоров`я то погодився на дану суму. В подальшому, вони попрощались та ОСОБА_6 пішов до себе в гуртожиток, а Кирил та ОСОБА_21 залишились сидіти за столиком.

Зі слів ОСОБА_6 , погрози вказаних осіб він сприймає реально, оскільки як йому відомо вони вже притягувались по аналогічних злочинах та погрожували йому фізичною розправою, в тому числі із застосуванням зброї.

20 березня 2024 року в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_5 виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «TOYOTA RAV 4» з д.н.з. НОМЕР_3 , Vin-код: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «iPhone 7» чорного кольору;

- мобільний телефон марки «iPhone 8 Plus» чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору.

20.03.2024 вищевказані вилучені в ході обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що накладення на них арешту є обґрунтованим та запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі пошкодженню, знищенню або втраті майна. Арешт майна є необхідним також задля забезпечення в подальшому дослідження обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Вказав, що накладення арешту на майно, в тому числі на автомобіль «TOYOTA RAV 4» є необхідним, з метою забезпечення проведення слідчого експерименту.

Представник власника майна ОСОБА_42 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що як власник транспортного засобу ОСОБА_43 видала довіреність, якою уповноважила осіб, в тому числі ОСОБА_44 укладати правочини щодо користування та розпорядження транспортним засобу марки «Toyota», моделі «Rav 4» синього кольору, номер кузова: « НОМЕР_5 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 . ОСОБА_45 в свою чергу використовував цей транспортний засіб у своїй підприємницькій діяльності і надавав його за грошову винагороду в оренду третім особам (споживачам). 07.03.2024 року ФОП ОСОБА_46 було передано вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_7 на підставі договору прокату автомобіля №7 від 07.03.2024. ОСОБА_4 вказує, що ні ОСОБА_47 , ні ОСОБА_48 не було відомо про характер і обставини використання такого автомобіля, більше того, в Договорі чітко було передбачено заборону використання у злочинних діях. ОСОБА_49 при цьому цей час взагалі не знаходилась на території Львівської області, а фактично перебуває у м. Києві. Враховуючи вищенаведене, адвокат вказує, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а саме транспортного засобу марки «Toyota» не підлягає задоволенню у зв`язку з неможливістю застосування такого майна для відшкодування збитків, застосування спеціальної конфіскації або конфіскації як засобу покарання. Вказаний автомобіль не є речовим доказом, оскільки не є знаряддям, предметом, вигодою, отриманою внаслідок злочину, не містить слідів вимагання . Крім того, на думку представника власника майна, накладення арешту на автомобіль понесе за собою значні негативні наслідки для власника у вигляді збитків.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання слідчого було подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, що відповідає вимогам ч.5 ст. 171 КПК України.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, коли арешт накладається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 16.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаних в клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження виявленими в ході огляду речима, з метою запобігання їх зникненню, знищенню, пошкодженню чи зміні. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, ОСОБА_49 , як власник автомобіля, фактично передала його в користування іншій особі, вказаним автомобілем не користується, доходів від надання вказаного автомобіля в прокат не отримує.

Відтак доводи представника власника майна, що внаслідок накладення арешту на вказаний автомобіль буде заподіяно значну майнову шкоду ОСОБА_47 як власнику майна, є безпідставними.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Пункт 5 ст. 40 КПК передбачає що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя позбавлений можливості надавати слідчому вказівки які предмети, речі та документи слід визнавати речовими доказами у кримінальному провадженні, а які ні, а тому доводи представника власника майна про неналежність автомобіля марки «TOYOTA RAV 4» до речових доказів є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_5 , речі, а саме:

-транспортний засіб марки «TOYOTA RAV 4» з д.н.з. НОМЕР_3 , Vin-код: НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон марки «iPhone 7» чорного кольору;

-мобільний телефон марки «iPhone 8 Plus» чорного кольору;

-мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено 29 березня 2024 року о 15 год. 10 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1