Справа № 484/417/24
Провадження № 1-кп/484/165/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження №0000006 від 02.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не має статусу інваліда та депутата, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діяв станом на 21 жовтня 2023 року та жовтень 2023 року.

21 жовтня 2023 року, близько 12 години ОСОБА_3 , знаходився за місцем тимчасового проживання по АДРЕСА_3 та в нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, яке зберігається в приміщенні гаражу на території вказаного домоволодіння, а саме: бензокоси-тримеру, який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи задумане, ОСОБА_3 пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до гаражу, в якому зберігалися речі ОСОБА_5 та по драбині піднявся до горища, побачивши, що вхідні двері не замкнені на замок, відчинив їх та незаконно проникнув до горища гаражу, де в підлозі був розміщений отвір до приміщення гаражу. ОСОБА_3 реалізуючи прямий умисел на викрадення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, через отвір, незаконно проникнув до приміщення гаражу, де виявив раніше вживаний тример «Tekhmann BCG-2215 S», вартістю 2750 грн, якого таємно викрав.

Після чого з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями спричинив матеріального збитку ОСОБА_5 на суму 2750 грн.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , в жовтні 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився за місцем тимчасового проживання по АДРЕСА_3 та в нього виник умисел на повторне вчинення крадіжки чужого майна, яке зберігається в приміщенні гаражу на території вказаного домоволодіння, а саме: військових речей, які належать ОСОБА_5 .

Реалізуючи задумане, ОСОБА_3 пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до гаражу, в якому зберігалися речі ОСОБА_5 та по драбині піднявся до горища, побачивши, що вхідні двері не замкнені на замок, відчинив їх та незаконно проникнув до горища гаражу, де в підлозі був розміщений отвір до приміщення гаражу. ОСОБА_3 реалізуючи прямий умисел на викрадення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, через отвір, незаконно проникнув до приміщення гаражу, де виявив військовий баул, з раніше вживаною, військовою формою, які повторно викрав.

Викравши: раніше вживані речі: військовий баул, вартістю 903грн., військовий утеплювач штанів вітро-вологозахисних зимових, вартістю 1120 грн., військовий утеплювач куртки вітро-вологозахисної зимової, вартістю1323 грн, військову сорочку бойову, вартістю 763 грн., військові кальсони, вартістю 385 грн. та нові військові вітро-вологозахисні зимові штани, вартістю 1350 грн., ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями спричинив матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 5844 грн.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, підтвердив те, що дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна за умов та обставин, викладених вище. У скоєному щиро кається, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував повністю.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, матеріальна шкода йому відшкодована частково, цивільний позов заявляти не бажає. Крім того, просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України, як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений будучи раніше не судимим вчинив тяжкий злочин, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, не одружений, не працює, характеризується посередньо, щире каяття обвинуваченого, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію прокурора та потерпілого, що дає підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Оскільки клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, суд, керуючись засадами змагальності та диспозитивності кримінального провадження, не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу за власною згідно даного вироку суду.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи за №СЕ-19/115-24/189-ТВ від 05.01.2024, в сумі 2650,48 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 3 три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-24/189-ТВ від 05.01.2024 року в сумі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок.

Речовий доказ по кримінальному провадженню №0000006 фрагмент коробки від тримеру «Tekhmann BCG-2215 S», який зберігається в камері зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №6 знищити.

Речовий доказ по кримінальному провадженню №0000006 армійський баул з військовою формою, який зберігається в камері зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №7 повернути потерпілому - ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1