Справа №345/2650/24
Провадження № 1-кп/345/233/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша матеріали кримінального провадження № 0000145 від 05.03.2024 з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Калуш, Івано-Франківської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , на утриманні є неповнолітня дитина, з середньою освітою, проходить військову службу за призовом під час мобілізації та перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, раніше не судимого,

за ст. 185 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

16.04.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата ОСОБА_4 прийнято на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат

ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 126, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил поведінки військовослужбовців; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Окрім того, відповідно до ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України солдат ОСОБА_4 зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Проте, солдат ОСОБА_4 незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм законодавства, вчинив кримінальне правопорушення, спрямоване на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.01.2024 близько 20 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_3 , на прилеглій території «Калуського політехнічного фахового коледжу», зустрів невідомого йому громадянина ОСОБА_5 та під приводом телефонного дзвінка, попросив у останнього, мобільний телефон марки «Samsung Galаxy A14» чорного кольору, на що останній погодився.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Надалі, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, із мобільним телефоном марки «Samsung Galаxy A14», чорного кольору, який належить ОСОБА_5 віддалившись від останнього на декілька метрів та зайшовши за продуктовий магазин «Терези», що в АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що на вулиці темно та за його діями ніхто не спостерігає, покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 4 177,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини, пояснивши, що справді 21.01.2024 у вечірній час він перебував неподалік Калуського технікуму та під приводом пере телефонувати попросив мобільний телефон у потерпілого, на що він погодився. Так, взявши телефон він віддалився від потерпілого на декілька метрів та зайшов у продуктовий магазин. Надалі переконався, що за ним ніхто не спостерігає, так як на вулиці було темно викрав вказаний телефон. У вчиненому розкаюється, зазначає, що повністю відшкодував збитки. Просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що в такому разі вони будуть позбавленні права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.4 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілого і позицію прокурора.

Обвинувачений у судовому засіданні просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що не наполягає на суворому покаранні, оскільки пробачив обвинуваченому.

У судовому засіданні прокурор просив призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, вирішити питання про стягнення судових витрат та визначити долю речових доказів.

Суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, має постійне місце реєстрації, його молодий вік. Окрім цього, збитки в сумі 4177,00 грн. потерпілому відшкодовано.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, із покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації не потягне за собою порушення засад виваженості, а також відповідає передбаченій ст. 50 КК України меті покарання.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням судово-товаризнавчої експертизи у кримінальному провадженні в розмірі 1893,20 грн., суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання про скасування арешту майна слід вирішити, в порядку ст.174 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Samsung Galаxy A14» в корпусі чорного кольору, IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 після вступу вироку в законну силу повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 на користь держави 1893,20 грн. процесуальних витрат за проведення судово-товаризнавчої експертизи.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.03.2024 справа №345/1532/24 (провадження № 1-кс/345/262/2024) після набрання вироком законної сили скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Роз`яснити потерпілому, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники можуть отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ: