ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/3645/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/178/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 червня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця м.Ізюм Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-15.02.2006 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.186, ч.3 ст.153, ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі;

-27.02.2014 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-16.05.2014 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-10.07.2018 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ст.395, ст.49, ст.74, ч.4 ст.70, ст.71, ч.ч.1, 5 ст.72 КК України на 4 роки 3 місяці 25 днів позбавлення волі;

-28.05.2020 ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, застосовано відносно ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, які ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2020 були припинені;

-29.07.2021 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2021 у виді 1 року позбавлення волі та ОСОБА_8 визначено остаточне покарання 9 років позбавлення волі.

Як установив суд, 21 липня 2022 року, близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_8 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_9 раптово виникла сварка на грунті наявних раніше особистих неприязних стосунків, яка згодом переросла у бійку.

Після припинення бійки сторонньою особою, у ОСОБА_8 , який не мав реальних підстав побоювання за своє життя та подальшого заподіяння шкоди його здоров`ю з боку ОСОБА_9 та який відчував у відношенні останнього особисту неприязнь у зв`язку з виниклою конфліктною ситуацією та застосування щодо нього фізичного насильства, виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . ОСОБА_8 , використовуючи малозначний привід у вигляді раніше початого конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, а саме настання смерті ОСОБА_9 та бажаючи її настання, діючи умисно, озброївшись наявним у розташованому поблизу приміщенні літньої кухні кухонним ножем, з метою протиправного заподіяння смерті, прицільно наніс ОСОБА_9 три удари ножем в область грудної клітини та живота, тобто в життєво важливий орган, чим заподіяв проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням підшкірної жирової клітковини, пересікання мечоподібного відростка та проникаюче колото-різане поранення живота в нижньому його поверсі, а саме в лівій клубовій ділянці з ушкодженням підшкірної жирової клітковини та м`язів живота.

Після чого, ОСОБА_8 будучи впевненим, що ним вчинені всі необхідні дії для настання смерті ОСОБА_9 , залишив останнього на місці заподіяння ушкоджень та з місця вчинення злочину зник.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 , від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок заподіяння ОСОБА_8 вищезазначених колото-різаних поранень грудної клітки та живота.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, обвинувачений ОСОБА_8 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що:

-під час як досудового розслідування, так і під час судового розгляду були допущені порушення вимог кримінального процесуального закону;

-в протоколах відсутні відповідні підписи, не зазначені особи, які їх підписували;

-у постановах про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 25.10.2023 та 10.11.2023 слідчим було порушено Закон України;

-в матеріалах кримінального провадження відсутній ніж з його відбитками пальців;

-конфлікт був спровокований самим потерпілим ОСОБА_9 , а саме його зухвалою та агресивною поведінкою;

-показами свідків також підтверджується, що конфлікт був спровокований саме потерпілим і що він вимушений був захищатись від потерпілого;

-судом не було взято до уваги, що прокурор просив призначити йому менший розмір покарання, а саме 8 років позбавлення волі;

-не погоджується із застосуванням ст.71 КК України. вважає необґрунтованим.

Просить пом`якшити покарання до 6 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного ОСОБА_10 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Указала, що суд при призначенні покарання не врахував, що:

-ініціатором конфлікту був саме загиблий ОСОБА_11 , який застосував до обвинуваченого насильство, чим спровокував подальші дії останнього, а саме вбивство. Зауважила. що ОСОБА_9 залицявся до свідка ОСОБА_12 , з якою у обвинуваченого були романтичні відносини;

-обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним; у скоєному щиро розкаявся; співпрацював з органами досудового розслідування та суду; активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно; адміністративних стягнень не має.

Просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України 7 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2021 у виді 1 року позбавлення волі та визначити остаточне покарання 6 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів, зокрема:

-показаннями допитаної в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_13 щодо подій, які мали місце 21.07.2022, близько 22:30 години, в частині обставин перебування разом з потерпілим ОСОБА_9 , підсудним ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , а також обставин які відбулись до початку конфлікту між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , яка дала показання аналогічні показанням ОСОБА_8 . При цьому наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах в її присутності між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка на побутовому ґрунті, яка згодом переросла у бійку, під час якої ОСОБА_8 падав на землю, де ОСОБА_9 застосовував до нього фізичне насильство, та яка була нею припинена. Після чого, вона залишилася поряд з ОСОБА_9 та тримала його за руку, ОСОБА_8 же в приміщенні літньої кухні взяв кухонного ножа та тримаючи його у правій руці підійшов до ОСОБА_9 та зненацька, мовчки, наніс останньому три удари ножем в область живота та грудей, від яких ОСОБА_9 впав на землю та через декілька хвилин помер. Після нанесення ножових поранень ОСОБА_9 , дії ОСОБА_8 були припинені свідком ОСОБА_14 , який ногою вибив у нього з руки ніж. При цьому, свідок ОСОБА_13 наголошувала на тому, що ОСОБА_8 , який тримав ніж у правій руці, було нанесено ОСОБА_9 саме три ножових поранення в область живота та грудей, так як вона під час нанесення ударів перебувала впритул до ОСОБА_9 , а тому в кількості ударів та локалізації їх нанесення помилитися не могла;

-показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 щодо подій, які мали місце 21.07.2022, близько 22:30 години, в частині обставин перебування разом з потерпілим ОСОБА_9 , підсудним ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , а також обставин які відбулись до початку конфлікту між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , який дав показання аналогічні показанням ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_13 . При цьому наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах в його присутності між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винила сварка на побутовому грунті, яка згодом переросла у бійку, під час якої ОСОБА_8 падав на землю, де ОСОБА_9 застосовував до нього фізичне насильство, та яка була припинена ОСОБА_13 , яка потім залишилася поряд з ОСОБА_9 та тримала його за руку. ОСОБА_8 в приміщенні літньої кухні взяв кухонного ножа та тримаючи його у правій руці підійшов до ОСОБА_9 та зненацька, мовчки, наніс останньому три удари ножем в область живота та грудей, від яких ОСОБА_9 впав на землю. Після нанесення ножових поранень ОСОБА_9 він ногою вибив у ОСОБА_8 з руки ніж та відкинув його у бік, після чого пішов додому. Наступного дня йому стало відомо, що ОСОБА_9 від отриманих поранень помер на місці. При цьому, свідок ОСОБА_14 наголошував на тому, що ОСОБА_8 , який тримав ніж у правій руці, було нанесено ОСОБА_9 саме три ножових поранення в область живота та грудей, так як він під час нанесення ударів перебував на незначної відстані від ОСОБА_9 , а тому в кількості ударів та локалізації їх нанесення помилитися не міг;

-показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 щодо подій, які мали місце 21.07.2022, близько 22:30 години, в частині обставин перебування разом з потерпілим ОСОБА_9 , підсудним ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , а також обставин які відбулись до початку конфлікту між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , який дав показання аналогічні показанням ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . При цьому наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах в його присутності між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винила сварка на побутовому грунті, яка згодом переросла у бійку, під час якої вони застосовували один до одного фізичне насильство, та яка була припинена ОСОБА_13 , яка потім залишилася поряд з ОСОБА_9 та тримала його за руку. Так як він відволікся, то не бачив яким чином ОСОБА_8 взяв з літньої кухні ніж, який там раніше знаходився, та як наносив ОСОБА_9 ножові поранення. Про це йому повідомила ОСОБА_13 , яка безпосередньо перебувала поряд з ОСОБА_9 та бачила обставини заподіяння йому ОСОБА_8 ножових поранень. Від отриманих поранень ОСОБА_9 помер на місці. ОСОБА_14 повідомив, що він викинув ніж, який він згодом знайшов та на якому були сліди крові. Всі події відбувались швидко, ОСОБА_8 діяв мовчки;

-показаннями допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 щодо подій, які мали місце 21.07.2022, близько 22:30 години, в частині обставин перебування разом з потерпілим ОСОБА_9 , підсудним ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , а також обставин які відбулись до початку конфлікту між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , яка дала показання аналогічні показанням ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . При цьому наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах в її присутності між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винила сварка на побутовому грунті, яка згодом переросла у бійку, під час якої вони застосовували один до одного фізичне насильство, ОСОБА_8 падав на землю, та яка була припинена ОСОБА_13 , яка потім залишилася поряд з ОСОБА_9 Причиною сварки були залицяння до неї з боку ОСОБА_9 , на що вона поскаржилися ОСОБА_8 , який на той час перебував в приміщенні літньої кухні. Після припинення бійки ОСОБА_8 пішов до приміщення літньої кухні, звідки швидко вийшов та підійшовши до ОСОБА_9 наніс йому ножем поранення, куди саме вона не пам`ятає, так як перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння та на значної відстані від місця події. ОСОБА_9 впав на землю та почав хрипіти, вона ж пішла додому;

-протоколом огляду місця події від 21.09.2022, відповідно до якого в результаті огляду ділянки місцевості, розташованої поряд з кладовищем по АДРЕСА_3 , було виявлено поховання за № 421, в якому перебував труп чоловіка (№ 3555), який згодом був ідентифікований як ОСОБА_9 , під час огляду якого була встановлена наявність поранень грудної клітки та живота, а також пошкоджень наявного на трупі одягу (а.с. 87-96 т.1);

-протоколом огляду трупу від 29.09.2022, відповідно до якого в результаті огляду трупу чоловіка (№ 3555), який згодом був ідентифікований як ОСОБА_9 , з поховання за АДРЕСА_3 , було встановлено наявність поранень грудної клітки та живота (а.с. 97-98 т.1);

-протоколом огляду місця події від 20.03.2023, відповідно до якого в результаті огляду приміщення літньої кухні, розташованої за адресою : АДРЕСА_2 , в якої мешкав підсудний ОСОБА_8 , дозвіл на огляд якого, відповідно до приписів ст. 233 ч. 3 КПК України, було надано ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 24.03.2023, був виявлений на вилучений належний останньому одяг : спортивні штани та кофта, в які ОСОБА_8 був одягнутий 21.07.2022 під час вчинення вбивства ОСОБА_9 , а також полімерна кружка (а.с. 99-105, 106, 107, 108-111 т.1);

-постановами про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 21.03.2023, 25.10.2023 та 10.11.2023, відповідно до яких, виявлені та вилучені 20.03.2023 під час огляду місця події за місцем проживання підсудного ОСОБА_8 належні йому речі : кофта, штани, кружка; отриманні 25.10.2022 та 10.11.2022 зразки для експертного дослідження, а саме : фрагмент лівої стегнової кістки загиблого ОСОБА_9 та слина від сина загиблого ОСОБА_16 , були визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання до камери схову СУ ГУНП в Х/О (а.с.112-113, 114, 115 т.1);

-протоколом слідчого експерименту від 14.04.2023 за участю підсудного ОСОБА_8 , який фіксувався на відповідний електронний носій - Kingston Micro SD та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_8 виклав обставини, які передували заподіянню ним ОСОБА_9 ножового поранення живота, вказав механізм та локалізацію нанесеного ним ОСОБА_9 удару ножем в область живота, від якого останній помер на місці. При цьому наголошувала, що причиною заподіяння ОСОБА_9 одного удару в живіт ножем, є те, що ОСОБА_9 під час подій, які мали місце 21.07.2022, спровокував своїми діями виникнення між ними конфлікту (а.с.116-122, 123 т.1);

-протоколом слідчого експерименту від 20.03.2023 за участю свідка ОСОБА_14 ,

який фіксувався на відповідний електронний носій - відеодиск DVD-R та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_14 виклав обставини, які передували заподіянню підсудним ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень живота та грудної клітини, відтворив та вказав на механізм і локалізацію нанесених ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 3 ударів ножем в область живота та грудної клітини, їх місце розташування під час нанесення ножових поранень. При цьому свідок ОСОБА_14 наголошував, що ОСОБА_8 було нанесено ОСОБА_9 саме три удари ножем в живіт та грудну клітину, при цьому ніж перебував у правій руці ОСОБА_8 (а.с.124-126, 127, 128-134 т.1);

-протоколом слідчого експерименту від 20.03.2023 за участю свідка ОСОБА_13 , який фіксувався на відповідний електронний носій - відеодиск DVD-R та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_13 виклала обставини, які передували заподіянню підсудним ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень живота та грудної клітини, відтворила та вказала на механізм і локалізацію нанесених ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 3 ударів ножем в область живота та грудної клітини, їх місце розташування під час нанесення ножових поранень. При цьому свідок ОСОБА_13 наголошувала, що вона перебувала поряд з Бо ОСОБА_17 , якому ОСОБА_8 було нанесено саме три удари ножем в живіт та грудну клітину, при цьому ніж перебував у правій руці ОСОБА_8 (а.с.135-137, 138, 139-144 т.1);

-протоколом огляду документів від 27.03.2023 та безпосередньо дослідженою у судовому засіданні інформацією, яка міститься в наданих СВ УСБУ в Х/О документах, станом на 22.07.2022, окупаційного органу - ізолятора тимчасового утримання м. Ізюму, які були вилучені органами служби безпеки України після звільнення території м. Ізюм від російських загарбників, відповідно до яких підсудного ОСОБА_8 22.07.2022, тобто на наступний день після вчинення вбивства ОСОБА_9 , яке мало місце 21.07.2022, було затримано за вчинення зазначеного злочину та поміщено до ізолятора тимчасового утримання м.Ізюму (а.с.31, 32, 36-50, 51, 52-73 т.2);

-наданою СВ УСБУ в Х/О інформацією підтверджені показання підсудного ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , в частині дати вчинення підсудним ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину - умисного вбивства ОСОБА_9 , а саме 21.07.21022, яка в ході досудового розслідування була уточнена постановою ст. слідчого СУ ГУНП в Х/О від 27.03.2023 (а.с. 33-34 т.2).

-висновком судово-медичної експертизи № 10-12/3555-Дм/22 від 28.10.2022, відповідно до якого при судово - медичному дослідженні трупу невідомого чоловіка (з поховання № 421), було встановлено, що труп знаходиться в стані виражених гнилісних змін (груп холодний на дотик, по всім поверхням тіла, трупне заклякнення відсутнє в усіх досліджуваних групах м`язів (у м`язах обличчя, шиї, верхніх та нижніх кінцівок), шкіряні покриви тіла, взагалі, сіро-зеленого та зелено- коричневого кольору: будь-яких наслідків уроджених та набутих анатомічних та індивідуальних особливостей, а також висипок візуально па тілі немає, трупні плями не розрізняються (14:45), гнилісні зміни виражені у вигляді: смердючого гнилісного замах), сіро-зеленого та зелено-коричневого кольору, з гнилісним розплавленням внутрішніх органів, які представлені єдиним безструктурним конгломератом темно-коричневого кольору пастоподібної консистенції, що легко руйнується з різким гнилісним запахом.

При дослідженні одягу від трупа були виявлені його пошкодження тканини одягу, а на тіла трупа були виявлені ушкодження, а саме проникаючі колото-різані поранення грудної клітки та живота, які брали свій початок раною №1 на передній поверхні грудної клітки з ушкодженням підшкірної жирової клітковини та пересікання мечоподібного відростка груднини, а також початок раною № 2 на передній поверхні живота в нижньому його поверсі, а саме в лівій клубовій ділянці з ушкодженням підшкірної жирової клітковини га м`язів живота.

Пошкодження на одязі та вказані проникаючі колото-різані поранення грудної клітки та живота утворилися ймовірніше за життя.

Проникаючі колото-різані поранення грудної клітки та живота утворилися від неодноразової (не менше двократної) дії одного клинка колючо-ріжучого знаряддя, який був плаский, гострокінцевий, мав з одного боку ріжучий край (лезо), а з іншого - обушок з «П»-подібним поперечним перерізом та вираженими ребрами.

При проведенні медико - криміналістичної експертизи шкірних клаптів з ранами в області ран, по краях, стінках і в глибині їх вбачаються множинні синтетичні волокна чорного кольору, довжиною 0,1-0,3 см. та пилоподібні частки чорного кольору, схожі на грунт, будь-яких інших сторонніх включень (часток металу, скла, деревини і тд.) не виявлено. При проведенні медико - криміналістичної експертизи шкірних клаптів з ранами встановлено, що на фотопапері, в місці контакту з ушкодженнями (ранами) фарбувань, характерних для наявності металів заліза, міді, свинцю і нікелю - не з`явилося, а в контролі маркерами, поза зоною контакту з ранами, з`явилося фарбування, характерне для наявності заліза зеленого кольору, міді чорного кольору, свинцю-червоно-оранжевого кольору, нікелю-синьо-фіолетового кольору.

За ступенем тяжкості п.4.8., п.2.1.1.п., 2.1.2.п., 2.1.3.(й.к.о) (Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказ МОЗ України від 17.01.1995) вищевказані поранення носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Достовірно судити про причину смерті невідомого чоловіка (з поховання № 421), не виявляється за можливе, але не можна виключити, що смерть його могла настати від вище зазначених проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки та живота.

Вирішити питання про давність настання смерті можливо лише у вірогідній формі, враховуючи виражені пізні трупні зміни, які характерні для стадії кінцевого розкладання (мікробного, через муміфікацію, жировіск, розкладання комахами і тваринами чи змішане), яке при типовому перебігу процесу, відповідає посмертному період) від 1 місяця і більше (а.с.74-77 т.2);

-протоколом отримання зразків для експертного дослідження від 25.10.2022, відповідно до якого були отримані біологічні зразки, а саме фрагмент лівої стегнової кістки, від виявленого 21.09.2022 під час огляду місця події, трупа невідомого чоловіка № 3555 з могили АДРЕСА_3 , з метою подальшого проведення молекулярно-генетичної експертизи (а.с.78 т.2);

-висновком судово - молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/121-22/14506-БД від 26.12.2022, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) кісткових решток трупа № 3555 (могила № 421) (об`єкти №№ 1.2, 1.3), які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі (таблиця 1.1, додаток 1). Встановити генетичні ознаки кісткових решток трупа № 3555 (могила № 421) (об`єкт № 1.1) не є можливим, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даному об`єкті (а.с.79-88 т.2);

-протоколом отримання зразків для експертного дослідження від 10.11.2022, відповідно до якого були отримані біологічні зразки (слина) від ОСОБА_16 , який є рідним сином загиблого ОСОБА_9 , з метою подальшого проведення молекулярно-генетичної експертизи для ідентифікації особи виявленого 21.09.2022 під час огляду місця події, трупа невідомого чоловіка № 3555 з могили АДРЕСА_3 (а.с.90, 91 т.2);

-висновком судово - молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/107-22/10309-БД від 14.02.2023, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка слини (букального епітелію) ротової порожнини ОСОБА_16 (об`єкти №№ 1.1, 1.1Y, 2.1Y), який є родичем (рідним сином) ОСОБА_9 (а.с. 93-101 т.2);

-інформацією викладеною у листі Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, відповідно до якого за результатом перевірки за центральним обліком генетичних ознак людини Експертної служби МВС ДНК-профіля ОСОБА_16 , сина зниклого безвісти ОСОБА_9 (об`єкт №1.1, 1.1Y, установлений у висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України від 14.02.2023 № СЕ-19/107-22/10309-БД за кримінальним провадженням від 15.09.2022 № 0000624) станом на 09.03.2023 встановлено збіг спорідненості з ДНК-профілем кісткових решток трупа № 3555 (могила № 421) (об`єкт № 1.3,1.4Y, установлений у висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від № СЕ-19/121-22/14506-БД за кримінальним провадженням І від № 0000624) (а.с.102 т.2);

-висновком судово - імунологічної експертизи № 14/673-Дм/23 від 28.03.2023, відповідно до якого при судово - імунологічному дослідженні на футболці ( об`єкти №№2,4,6-8,10,13-16) підсудного ОСОБА_8 , яка була вилучена 20.03.2023 під час огляду місця події за місцем проживання підсудного - приміщення літньої кухні за адресою : АДРЕСА_2 , виявлена кров людини (а.с.103-104 т.2);

-висновком судово - медичної експертизи № 57/10-12/3555-Дм/22 від 09.04.2023, відповідно до якого показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , які вони повідомили в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать судово-медичним даним, щодо способу та локалізації спричинених тілесних ушкоджень, що виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа невідомого чоловіка (поховання № 421), особа якого була встановлена як ОСОБА_9 (а.с.107-114 т.2);

-висновком судово - медичної експертизи № 10-14/59-Дм/23/10-12/3555-Дм/22 від 25.04.2023, відповідно до якого показання підсудного ОСОБА_8 , які він повідомив в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать судово-медичним даним, щодо способу та локалізації спричинених тілесних ушкоджень на животі, що виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа невідомого чоловіка (поховання № 421), особа якого була встановлена як ОСОБА_9 . Проте показання підсудного ОСОБА_8 які він повідомив в ході проведення слідчого експерименту не відповідають кількості ушкоджень, які були виявлені при проведенні судово-медичної експертизи і відповідно не віддзеркалили механізм утворення ушкодження на передній поверхні грудної клітки (а.с.115-118 т.2).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_9 , оскільки про це свідчить не тільки показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , які безпосередньо були свідками подій та підтвердили зазначені в обвинуваченні обставини спричинення обвинуваченим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому, його механіз, локалізацію, а й дані судово-медичних ексептиз щодо характеру та локалізації виявленого у потерпілого ушкодження.

Згідно положень ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Частиною третьою статті 36 КК України, передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові пленуму Верховного Суду України №1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Пунктом 24 постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини та здоров`я особи» визначено, що відповідальність за ст.118 або ст.124 КК України за вбивство чи заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в разі перевищення меж необхідної оборони або перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, настає лише за умови, що здійснений винним захист явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася.

Як слідує із матеріалів провадження, суд першої інстанції ретельно дослідив і проаналізував всі вищевказані обставини та надав у вироку належну оцінку діям обвинуваченого стосовно потерпілого ОСОБА_9 .

Як установлено судом першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 болісно сприйняв застосоване потерпілим ОСОБА_9 у відношенні нього насильство, а також образи в його адресу, і після припинення між ними конфлікту, не маючи реальних підстав щодо загрози його життю та здоровю, озброївшись ножем, наніс потерпілому цілеспрямовані, прицільні удари в область живота та грудної клітини, спричинивши проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням підшкірної жирової клітковини, пересікання мечоподібного відростка та проникаюче колото-різане поранення живота в нижньому його поверсі, а саме в лівій клубовій ділянці з ушкодженням підшкірної жирової клітковини та м`язів живота.

Таким чином ОСОБА_8 свідомо, умисно, прицільно наніс ОСОБА_9 три удари ножем в область життєво-важливого органу людини, тобто усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті і бажав їх настання.

Зазначені обставини свідчать про наявність у ОСОБА_8 прямого умислу на вчинення вбивства.

Також щодо направленості умислу ОСОБА_8 на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 свідчить той факт, що після нанесення ножових поранень останньому, він до подальшої його долі віднісся байдуже, не намагався надати йому невідкладну допомогу, викликати карету швидкої медичної допомоги тощо, а навпаки залишивши в безпорадному стані ОСОБА_9 , повернувся до літньої кухні та ліг спати.

За таких обставин, колегія суддів вважає винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 доведеною і кваліфікацію його дій за ч.1 ст.115 КК України правильною.

Слід відзначити, що невстановлення знаряддя злочину не свідчить про невинуватість обвиунваченого та не впливає на правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.115 КК України. а тому доводи обвиунваченого в цій часттні є безпідставними.

Що стосується посилань обвинуваченого на допущені під час як досудового розслідування, так і судового розгляду порушення вимог кримінального процесуального закону, то колегія суддів не бере їх до уваги. оскільки ост аннім з цього приводу не наведено жодних конкретних даних.

Яких-небудь даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів розслідування або суду, не встановлено.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування та судового провадження, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для зміни або скасування вироку, також не встановлено.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку, за доводами апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, інкримінований злочин вчинив в період іспитового строку, не працює, на диспансерному обліку в ОДН не перебуває, виключений з військового обліку, за місцем мешкання характеризується задовільно, за висновком судово-психіатричної експертизи №205 від 19.04.2023 за своїм психічним станом визнаний осудним, під час скоєння злочину, а також на теперішній час, за своїм психічним станом, міг та може усвідослювати свої дії та керувати ними, на теперішній час страждає на хронічні захворювання у формі легкої розумової відсталостіз порушенням поведінки та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, під час вчинення злочину перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. На теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд також взяв до уваги наявність помякшуючих покарання обставин щире каяття. активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність обтяжуючих покарання обставин рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку за можливе не призначати обвинуваченому максимальне покарання у виді 15 років позбавлення волі, у зв`язку з чим призначив ОСОБА_19 покарання, яке за своїм розміром, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і підстав для застосування більш суворого покарання не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів,

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку за доводами апеляційної скарги захисника - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: