Справа №766/8689/23
н/п 1-кп/766/1921/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у режимі відеоконференції відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.09.2023 за №0000429 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України,-

встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій троку тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого вона обвинувачуються та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні їй запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку тримання під вартою, посилаючись на відсутність заявлених прокурором ризиків, наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні. заперечила проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на відсутність заявлених прокурором ризиків, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, про які зазначено у ст.178 КПК України

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 , до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачується, у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації, за вчинення якого згідно санкції ч.5 ст.111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи ступінь тяжкості вищезазначеного злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1КК України, який відноситься до тяжкого злочину, суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченої ОСОБА_4 ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ще на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки судове провадження неможливо завершити до його спливу.

При цьому, твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час вирішення питання про необхідність продовження обвинуваченій строку тримання під вартою, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Твердження сторони захисту про наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, суд до уваги не приймає, оскільки захисником або обвинуваченою не надано суду доказів наявності у обвинуваченої соціальних зв`язків такого ступеню, які б унеможливили існування зазначених судом ризиків.

Об`єктивних даних, які б свідчили що вказаний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, судом на даному етапі не встановлено.

А тому, виходячи з наведеного, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 199, 369, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 01.06.2024 року (включно).

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

СуддяОСОБА_1