Справа № 645/3216/24
Провадження № 1-кп/645/386/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000143 від 27.03.2024 по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Між гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.03.2024 приблизно об 22.30 мав місце короткотривалий конфлікт, на грунті того, що ОСОБА_3 , 25.03.2024 року, прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , намагався відшукати загублене ним пальто.

25.03.2024року, за адресою: АДРЕСА_2 близько 23:50 год. ОСОБА_4 відпочивав у себе у квартирі АДРЕСА_3 , в цей час останній почув стук у вікно, виглянувши у вікно, він побачив на вулиці гр. ОСОБА_3 , який кричав на ОСОБА_4 , та звинувачував його у крадіжці пальто, а також ОСОБА_3 тримав в руках тримав предмет, зовні схожий на металевий підшипник. Після не довготривалої розмови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останній вийшов на вулицю для більш детального з`ясування обставин. Вийшовши з під`їзду, ОСОБА_4 опинився на вулиці та стояв правим боком до ОСОБА_3 , останній в свою чергу підійшов до ОСОБА_4 та після не довготривалих з`ясувань відносин, ОСОБА_3 тримаючи у правій руці предмет, який зовні схожий на підшипник, наніс близько п`яти ударів по голові ОСОБА_4 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи від 28.05.2024 № 09/382-С/2024, були спричинені наступні тілесні ушкодження: «Згідно з наданої медичної документації у громадянина ОСОБА_4 , 1989 року народження, мали місце забійні рани (2) на голові. Ці пошкодження могли утворитися від ударної дії тупого твердого предмета(ів), і могли бути отримані в строк вказаний в постанові та в медичній документації. За ступенем тяжкості забійні рани належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочаний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3- тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 року.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , подав заяву, складену у присутності адвоката ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Потерпілий ОСОБА_4 також подав заяву, в якій він зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та щодо обмеженням прав на апеляційне оскарження. Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочаний розлад здоров`я.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обстави.

Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому визнав, розкаявся, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що згідно п.п. 8, 10 Порядку

виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, зі змінами внесеними 10.01.2023 року - засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації, не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації з урахуванням наявної інформації про засудженого надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт, відповідно до вимог частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя - ОСОБА_1