Справа №463/6176/24
Провадження №1-кс/463/5059/24
У Х В А Л А

слідчого судді

04 липня 2024 року місто Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.10.2023 року, у кримінальному провадженні № 0000396 від 28.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, арешт на яке накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.10.2023, у кримінальному провадженні № 0000396 від 28.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме просить: скасувати арешт на майно: мобільний телефон Samsung s/n R28HAGPQGB ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , накладений ухвалою.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.10.2023, у кримінальному провадженні № 0000396 від 28.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України накладено арештна майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в тому числі - мобільний телефон, що належить ОСОБА_4 - Samsung s/n R28HAGPQGB ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 . Так ОСОБА_4 потребує свій мобільний телефон, оскільки там міститься особиста інформація та телефонна книга, які йому вкрай необхідні. Крім цього, даний телефон вже понад вісім місяців після його вилучення перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування та за цей час повинен був бути оглянутий експертами з метою встановлення тих чи інших відомостей, а відтак може бути повернутий особі у якої останній було вилучено.

Адвокат ОСОБА_3 до судового засідання подав заяву про розгляд клопотання у його та заявника відсутності, таке підтримує та просить задоволити.

Слідчий чи прокурор у судове засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та матеріали клопотання про скасування такого, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 28.09.2023 за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Львівської митниці.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 28.09.2023 до пункту пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці в`їхали два вантажні мікроавтобуси з реєстраційними номерами НОМЕР_3 (о 10:19 год.) та ВК5134HP (о 10:12 годині). Під час візуального огляду вказаних транспортних засобів встановлено, що ними переміщуються товари: «одяг новий в асортименті». Переміщуваний вантаж не відповідає товару, інформація про який наявна в АСМО «Інспектор». Тому ймовірно, що із вказаних транспортних засобів у пункті пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці здійснено перевантаження товару на інші транспортні засоби та подрібнення їх партій з метою зменшення їх кількості та сумарної вартості для подальшого безмитного ввезення на митну територію України та виключення складання протоколів про порушення митних правил. Враховуючи, що транспортні засоби перебувають у зоні митного контролю митного поста «Угринів» Львівської митниці, службові особи Львівської митниці, умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою отримання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, вчиняють дії в інтересах суб`єктів зовнішньо економічної діяльності, що спричинило тяжкі наслідки.

У ході досудового розслідування отримано інформацію, що до протиправної діяльності, факт якої досліджується у цьому кримінальному провадженні, причетні наступні особи:

- ОСОБА_5 , державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Угринів» Львівської митниці. Зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (згідно з ЄРРП відомості щодо власника відсутні);

- ОСОБА_4 , державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Угринів» Львівської митниці. Проживає за адресою АДРЕСА_1 . (власник дружина ОСОБА_6 );

- ОСОБА_7 , - особа, що організовувала в змові з працівниками митниці переміщення товарів широкого вжитку, власник товару. Проживає за адресою: АДРЕСА_4 . (власник дружина ОСОБА_8 ).

В ході досудового розслідування кримінального провадження 11.10.2023 року на підставі ухвал слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.10.2023 проведено обшук зокрема за адресою:АДРЕСА_1 та вилучено в тому числі - мобільний телефон, що належить ОСОБА_4 - Samsung s/n R28HAGPQGB ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 11.10.2023 вилучене в ході проведення обшуків майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.10.2023, у кримінальному провадженні № 0000396 від 28.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в тому числі - мобільний телефон, що належить ОСОБА_4 - Samsung s/n R28HAGPQGB ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Під час судового розгляду встановлено, що слідчими Першого слідчого відділлу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396 від 28.09.2023 за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Львівської митниці. Вказаний телефон визнанний речовим доказом в розумінні ст.84 КПК України.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту вказаного телефону, який належать ОСОБА_4 відповідно до поданного клопотання на час розгляду клопотання про скасування арешту майна не відпали.

Окрім цього стороною захисту не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження необґрунтованості накладеного арешту на майно підозрюваного чи щодо недоцільності подальшого застосування цього заходу забезпечення, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, арешт на яке накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.10.2023, у кримінальному провадженні № 0000396 від 28.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1