Справа № 277/763/24
УХВАЛА

іменем України

"10" червня 2024 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_7

представника служби у справах дітей

Ємільчинської селищної ради ОСОБА_8

фахівця соціальної роботи ТУ ЦНСП ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 21.06.2023 року, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, учня 9-Б класу Ємільчинського ліцею №2,

діяння якого підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20.06.2023 року близько 22 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія та права керування транспортним засобом відповідної категорії, керував мотоциклом «Shineray», без реєстраційного номеру, зовнішні світлові прилади якого та гальмова система знаходилися у технічно несправному і непрацездатному стані, чим грубо порушив вимоги пунктів 2.1а), 2.3а), 2.9а), 19.1а) та 31.6а, б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Під час руху вказаним мотоциклом по проїжджій частині в АДРЕСА_1 в напрямку від с. Садки неповнолітній ОСОБА_10 , в порушення вимог пунктів 10.1, 11.3 та 19.1а) Правил дорожнього руху перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги та рухався без ввімкненої фари ближнього (дальнього) світла, що призвело до зіткнення із мотоциклом марки «Viper» моделі «ZJ150-2R», без реєстраційного номеру, яким в зустрічному напрямку керував неповнолітній водій ОСОБА_6 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням, закритого перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Порушення неповнолітнім ОСОБА_10 вимог пунктів 10.1, 11.3 та 19.1а) Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Такими діями неповнолітній ОСОБА_10 вчинив суспільно - небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру і просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_10 примусові заходи виховного характеру у виді застереження; обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме встановлення обмеження та заборони виходити йому з дому по особистим питанням без присутності батьків з 21 години до 06 години наступного дня на строк 1 рік; передачі під нагляд матері ОСОБА_5 на строк 1 рік.

Неповнолітній ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю та показав, що 20.06.2023 року разом із ОСОБА_11 вжив спиртні напої, після чого на мотоциклі під його керуванням поїхали в с. Заровенка. Під час руху знав, що ОСОБА_12 система в технічно несправному стані, не горіла фара в мотоциклі. Біля качелі в с. Заровенка розвернулися і поїхали в зворотньому напрямку, де трапилася ДТП. Момент зіткнення не пам`ятає. До свідомості прийшов у лікувальному закладі. У вчиненому щиро розкаюється. Не заперечив проти застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що наявні всі підстави для застосування до неповнолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання прокурора та пояснила, що 20.06.2023 року близько 22:30 - 23 години до неї зателефонували та повідомили про вчинення ДТП за участю її сина ОСОБА_10 . Про обставини ДТП їй нічого не відомо.

В судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 показав, що 20.06.2023 року біля 23 години, керуючи мопедом, він рухався по своїй полосі руху в напрямку с. Садки по автодорозі с. Заровенка. Під час руху, побачив на відстані 25-30 м, що в зустрічному напрямку рухається мотоциклом ОСОБА_10 без включеного світла фари, який рухався прямо на нього. Він прийняв вправо по ходу руху, прижавшись на узбіччя, але уникнути зіткнення не зміг та втратив свідомість.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 суду пояснила, що 20.06.2023 року біля 23 години їй стало відомо про вчинення ДТП. Приїхавши на місце ДТП, побачила автомобіль «швидкої допомоги», в якому надавали допомогу її сину та ОСОБА_13 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 20.06.2023 року на автобусній зупинці с. Медведове із ОСОБА_10 вжили 0,5 л. горілки, після чого в темну пору доби на мотоциклі під керуванням ОСОБА_13 з не включеним світлом фари поїхали в с. Заровенка, де відбулася ДТП. Момент зіткнення та виникнення ДТП не пам`ятає.

Вчинення ОСОБА_10 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, підтверджується також:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення 21.06.2023 року відомості до ЄРДР за №0000099 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

(а. к. п. 40)

постановою ст. слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 29.05.2024 року,

(а. к. п. 160)

рапортами уповноваженої службової особи ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 від 20.06.2023 року; помічника чергового ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_15 від 21.06.2023 року; інспектора-чергового ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 від 21.06.2023 року,

(а. к. п. 41-44);

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.06.2023 року,

(а. к. п. 45-54)

протоколом огляду місця події від 21.06.2023 року,

(а. к. п. 64-67)

постановою ст. слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області від 21.06.2023 року про визнання речових доказів,

(а. к. п. 78)

квитанцією №199 про отримання на зберігання речових доказів,

(а. к. п. 79)

результатом токсикологічного дослідження методом ГХ крові/сечі на вміст алкоголю від 06.07.2023 року, з якого слідує, що в крові ОСОБА_10 , яка відібрана 21.06.2023 року о 02 год. 30 хв., виявлено етиловий алкоголь в концентрації 0,85‰,

(а. к. п. 82)

висновками судових експертиз технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/106/23/8615-ІТ від 19.07.2023 року та №СЕ-19/106/23/8616-ІТ від 31.07.2023 року,

(а. к. п. 86-92, 95-101)

висновком судово транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/106-23/8576-ІТ від 14.08.2023 року,

(а. к. п. 104-111)

висновком судово-медичної експертизи №173 від 28.09.2023 року,

(а. к. п. 130-131)

протоколом проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 від 20.05.2024 року,

(а. к. п. 145-153)

висновком судової експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди №502/24-25 від 27.05.2024 року,

(а. к. п. 155-158).

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_10 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Згідно ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_10 народився 25.10.2008 року, тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, він не досяг віку з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Ч.1 ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Ч.3 ст.105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до ч.1 ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України і що його вчинив неповнолітній ОСОБА_10 у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, тому до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

Згідно з п.3 ч.1 ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує, який саме примусовий захід чи заходи необхідно та доцільно застосувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

З досліджених судом даних про особу неповнолітнього ОСОБА_10 встановлено, що він є учнем 9 класу Ємільчинського ліцею №2 Ємільчинської селищної ради, по місцю навчання характеризується задовільно (а. к. п. 167).

Довідкою КНП «Ємільчинська лікарня» №848 від 31.05.2024 року стверджується, що неповнолітній ОСОБА_10 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а. к. п. 168).

З урахуванням всіх обставин справи, особи неповнолітнього ОСОБА_10 , який проживає з матір`ю, навчається у Ємільчинському ліцеї №2 Ємільчинської селищної ради, де характеризується задовільно, визнав вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, у вчиненому щиро розкаюється, вчинив суспільно-небезпечне діяння з необережності у віці 15 років, не досягнувши віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, враховуючи суспільну небезпечність та наслідки діяння, його ставлення до вчиненого, а також беручи до уваги думку його законного представника, суд приходить до висновку, що позитивний результат у перевихованні неповнолітнього ОСОБА_10 можливо досягнути шляхом застосування до нього таких заходів виховного впливу як застереження, обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, передачі під нагляд матері.

Цивільний позов по справі не заявлений.

По справі є процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових експертиз технічного стану транспортного засобу в сумі 3824 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 3824 грн., судової експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди в сумі 5679,60 грн., які підлягають стягненню із законного представника ОСОБА_10 ОСОБА_5 у прибуток держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.97, ст.105 КК України, ст. ст.498, 500, 501 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 21.06.2023 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді: застереження, оголосивши йому осуд за ці дії, та роз`яснивши неповнолітньому ОСОБА_10 наслідки його протиправних дій, а саме спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження в зв`язку з порушенням правил безпеки дорожнього руху; обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього ОСОБА_10 , а саме встановлення заборони виходити йому з дому по особистим питанням без присутності матері з 21 години до 06 години наступного дня на строк 1 (один) рік; передачі неповнолітнього ОСОБА_10 під нагляд матері ОСОБА_5 на строк 1 (один) рік.

Процесуальні витрати в сумі 13327 (тринадцять тисяч триста двадцять сім) грн. 60 коп., пов`язані з проведенням експертиз технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи та експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди стягнути із законного представника ОСОБА_10 ОСОБА_5 у прибуток держави.

Скасувати арешт на мотоцикл марки «Shineray», номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, та мотоцикл марки «Viper» моделі «ZJ150-2R», номер рами НОМЕР_2 , без реєстраційного номеру.

Речові докази: мотоцикл марки «Shineray», номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, який зберігається на території ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, - повернути законному представнику неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_5 ;

мотоцикл марки «Viper» моделі «ZJ150-2R», номер рами НОМЕР_2 , без реєстраційного номеру, який зберігається на території ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, - повернути законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1