Справа № 686/8475/24
Провадження № 1-кс/686/2772/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали за клопотанням начальника ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_2 про вирішення питання, стосовно вилучених заборонених для зберігання речей і предметів ув`язненими та засудженими,

встановив:

26.03.2024 року до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання, в якому зазначено, що воно подане начальником ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_2 стосовно передачі вилученого під час проведення вибіркового обшуку режимного корпусу №1 камери №51 майна в дохід держави.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Виходячи зі змісту ч.7 ст.102 Кримінально-виконавчого кодексу України вбачається, що за клопотанням установи виконання покарання, слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію речей та предметів, які були виявлені у засуджених та які заборонено використовувати в колоніях, або про передачу цих речей і предметів на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Слід зазначити, що клопотання є процесуальним документом, в якому особа звертається з офіційним проханням про проведення процесуальних дій чи прийняття процесуальних рішень.

Чинний КПК України не містить вимог щодо структури та змісту клопотання про передачу в дохід держави вилучених в ув`язнених чи засуджених заборонених для зберігання предметів. Разом з тим, такий документ повинен відповідати загальним вимогам, які ставляться до текстів управлінських документів.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 4 глави 9 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015 р., текст управлінського документа повинен бути чітким, конкретним, лаконічним, інформативним та відповідати орфографічним, лексичним, морфологічним, синтаксичним, стилістичним, пунктуаційним нормам. Текст документа повинен стосуватися того питання, яке сформульоване в заголовку до тексту, чітко відображати причину й мету створення документа, розкривати суть конкретної справи, містити аргументовані докази, висновки, пропозиції. Текст, як правило, складається з вступної, мотивувальної та заключної частин. Вступна частина містить підставу, обґрунтування або мету складення документа, мотивувальна - обґрунтування позиції установи, в заключній - висновки, пропозиції, рішення, прохання. Текст документа містить інформацію, для фіксування якої його створено. Інформація в тексті документа викладається стисло, грамотно, зрозуміло та об`єктивно.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що клопотання про передачу в дохід держави вилучених в ув`язнених чи засуджених заборонених для зберігання предметів повинно бути підписано особою, якою воно подано, з зазначенням дати підписання (загальні вимоги до оформлення документів, що також передбачено главами 5, 8 розділу ІІ вищевказаних Правил).

Однак, вищеозначене клопотання, яке надійшло на розгляд слідчому судді від імені начальника ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_2 , ніким не підписане, що свідчить про не підтвердження волевиявлення вказаної особи. Окрім того, текст означеного клопотання не відповідає зазначеним правовим нормам, так як у тексті вказаного документу взагалі відсутня прохальна частина, тобто не відображено у цьому документі важливу інформацію, для фіксування якої створювався документ. Із фрагменту тексту поданого від імені начальника ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_2 клопотання взагалі неможливо зрозуміти, як саме і відносно яких саме речей, із вилучених під час вибіркового обшуку, останній просить вирішити відповідне питання слідчого суддю.

Недоліки, виявлені у клопотанні, позбавляють слідчого суддю можливості проведення розгляду цього клопотання.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання повернення клопотання про вирішення питання, стосовно вилучених заборонених для зберігання речей і предметів ув`язненими та засудженими.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про вирішення питання про передачу вилученого майна в дохід держави повернути особі, яка його подала, роз`яснивши, що після виправлення вказаних недоліків, за наявності правових підстав, ініціатор клопотання вправі повторно звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст.7, 8, 9, 539 КПК України, ч.7 ст.102 КВК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_2 повернути особі, яка його подала.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя