СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6306/24
пр. № 1-кп/759/1078/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000850 від 04.03.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно в ІТ-сфері, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в умовах дії воєнного стану, введеного 24.02.2022 року згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан який востаннє було продовжено 14.02.2024 згідно Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 строком на 90 діб, 03.03.2024 приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно викрав чуже майно, яке ОСОБА_5 , завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2825 грн.

Так, 03.03.2024 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_3 , коли до нього звернулись мешканці квартири АДРЕСА_4 , з проханням допомогти у транспортуванні літньої жінки до карети швидкої медичної допомоги, на що ОСОБА_3 погодився.

В подальшому, ОСОБА_3 було запрошено до квартири АДРЕСА_4 , де його попросили почекати деякий час в коридорі. Перебуваючи в коридорі вказаної квартири, ОСОБА_3 звернув увагу на жіночу сумку, яка стояла на трюмо, та відчуваючи потребу в грошових коштах, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, вирішив заволодіти чужим майном, з метою подальшого обернення його на свою користь та особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись у коридорі квартири, скориставшись тим, що мешканці квартири та медичні працівники перебувають в одній з кімнат квартири, переконавшись в тому, що його дії залишаться непоміченими, відкрив жіночу сумочку, належну ОСОБА_5 , та дістав з неї, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9c Midnight Gray» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , с.н. НОМЕР_3 , вартістю 2575 грн., у чохлі темно-синього кольору вартістю 250 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_4 та сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 , який поклав до кишені.

Заволодівши вказаним чужим майном, ОСОБА_3 допоміг медичним працівникам транспортувати літню жінку до першого поверху будинку, після чого приблизно о 14 год. 00 хв. 03.03.2024 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим чужим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2825 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_3 показав, що 03.03.2024 він знаходився вдома, коли до нього в двері зателефонувала жінка, яка доглядає сусідку похилого віку, яка просила допомогти віднести жінку до карети швидкої медичної допомоги, на що він погодився. Зайшовши до квартири сусідів, його попросили почекати на коридорі та залишили одного. В цей час він побачив жіночу сумку, та вирішив перевірити її на вміст цінних речей, оскільки знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Перевіривши сумку, він побачив всередині мобільний телефон та поклав його до кишені штанів, тому що він заздрив, надалі допоміг спустити літню жінку до карети швидкої та після цього з місця події пішов, телефон залишив собі тому що не знав куди його діти. Просив його суворо не карати та врахувати, що на крадіжку його спонукало тяжке фінансове становище, потерпій було повністю відшкодовано заподіяну шкоду так як він повернув викрадений телефон.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву за якою просила проводити розгляд справи у відсутність, повідомила, що жодних претензій до обвинуваченого не має, заподіяну матеріальну шкоду їй повністю відшкодовано, просить суворо не карати ОСОБА_3 . Суд, керуючись ст. 325 КПК України, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували проти проведення судового розгляду у відсутність потерпілої, вирішив, що у її відсутність можливо з`ясувати всі обставини, а тому провів судовий розгляд за відсутності потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

В судових дебатах прокурор зазначив, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, при просив призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку 2 роки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше не судимий, неофіційно працює.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин справи, характеру злочинного діяння, думки потерпілої щодо покарання, яка просила суворо не карати ОСОБА_3 у звязку із відшкодуванням заподіяної шкоди, з огляду на особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв у судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а саме: залишити потерпілій за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: мобільний телефон, сім-картки, передані ОСОБА_5 на відповідальне зберігання - залишити останній за належністю.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_3 - скасувати.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1