Справа № 525/897/24
Номер провадження 1-кп/525/122/2024
Вирок

Іменем України

11 липня 2024 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженець села Остап`є Великобагачанського району Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого в силу ст. 89 КК України,

по ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

Епізод № 1

На початку квітня 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , який раніше мав посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане 07.11.2005 року, з дозволом на право керування машинами категорії "А", з метою отримання можливості керування транспортним засобом машинами категорії "А1" та "А2", всупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 1994 року № 217, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через мережу Інтернет, використовуючи застосунок для дзвінків і обміну повідомленнями Viber (українською мовою Вайбер), за попередньою домовленістю з невстановленою під час досудового розслідування особою, якій сплатив обумовлену грошову суму в розмірі 2000,00 гривень, надіслав невстановленій особі фотокартку із власним зображенням та фотозображення сторінок паспорта громадянина України на власне ім`я, з метою виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на ім`я третьої особи, при цьому цілком усвідомлюючи, що не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, яке має складатися, видаватися, посвідчуватися повноваженими (компетентними) особами органів державної влади у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста.

В подальшому, невстановлена під час досудового розслідування особа, використовуючи надану ОСОБА_4 фотокартку із власним зображенням та фотозображення сторінок паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 20.04.2022 року ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ В РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого передала його через українську приватну компанію з логістики "НОВА ПОШТА" для подальшого використання обвинуваченим ОСОБА_4 .

Епізод № 2

08 червня 2024 року, близько 09 години 50 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_4 , рухаючись у напрямку вулиці Шкільна в селі Остап`є Полтавського району Полтавської області, був зупинений працівниками поліції. Під час перевірки у обвинуваченого документів, останній умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, яке спрямоване на використання завідомо підробленого документа, пред`явив працівнику поліції для ознайомлення та, відповідно, засвідчення свого права керування транспортним засобом, завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 20.04.2022 року ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ В РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що останній має право на керування машинами категорії "А1" та "А2", використавши у такий спосіб завідомо підроблений документ.

Такі дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за епізодом № 1 по ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення. Дії обвинуваченого за епізодом № 2 кваліфіковано по ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Під час судового розгляду між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 11 липня 2024 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, при зазначених вище обставинах.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до кримінальних проступків, потерпілого по справі немає, шкода завдана лише державним інтересам, отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ч. 4 ст. 394 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема вимогам ст. ст.470, 472 КПК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 11.07.2024 року.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 11 липня 2024 року.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз наркотичних засобів відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Суд вирішує долю речових доказів, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 липня 2024 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 по ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у обвинуваченні по ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження до засудженого не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз на загальну суму 2650,48 (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 копійок).

Речові докази по даному кримінальному провадженню: 1) посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 20.04.2022 року ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ В РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000225, після набрання вироком законної сили, залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження № 0000225.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1