Справа № 367/3846/24
Провадження №1-кс/367/583/2024
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділення ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області щодо невнесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10.04.2024 ЄО № В-310.

Скаргу мотивує по тим, що 10.04.2024 він подав до ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області заяву про злочин щодо вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 372 КК України. Однак станом на 22.04.2024 триває бездіяльність слідчого щодо розгляду вказаної заяви.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся шляхом направлення судової повістки на електронну пошту, причини неявки суду не повідомив.

Представник ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 10.04.2024 ОСОБА_3 до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області подано заяву про злочин за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 372 КК України, в якій зазначено про вчинення злочину прокурором ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слідчим ОСОБА_7 .

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, судом встановлено, що згідно повідомлення начальника ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 звернення ОСОБА_3 , зареєстроване до єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 10.04.2024 №5787. Також, встановлено, що вказане звернення направлено для розгляду і прийняття рішення згідно чинного законодавства до Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Києві (вих. №4152 від 15.04.2024).

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що заява ОСОБА_3 була направлена ДБР за належністю, зобов`язати посадових осіб ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР є неможливим, оскільки таке рішення слідчого судді завідомо не буде виконане.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що оскільки заява ОСОБА_3 про вчинення злочину була направлена за належністю, тому заявник не позбавлений можливості у разі невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР оскаржити слідчому судді таку бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР в м. Києві.

Що стосується вимог ОСОБА_3 щодо визнання протиправною бездіяльності слідчого ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР на підставі вищевказаної заяви, то суд вважає необхідним зазначити, що ч. 2 ст. 307 КПК України не передбачено можливості прийняття слідчим суддею такого рішення.

З урахуванням викладеного, скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 306 - 309, КПК України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1