Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/922/24
Провадження № 1-кс/723/1708/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року м.Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України, -

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сторожинець Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, військовозобов`язаного, Зі слів - не одруженого, дітей на утриманні не має, проживає з хворою матір`ю інвалідом 1 групи, раніше не судимого

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (в подальшому - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 (в подальшому прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000543 від 26.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншою не встановленою, на даний час особою, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, який зберігав з метою збуту, а 06 грудня 2023 року біля 13 год. 00 хв. перебуваючи на залізничній колії біля вулиці Шевченка в м.Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області, діючи умисно протиправно, спільно з ОСОБА_7 збув ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 800 грн. одну таблетку білого кольору, яка відповідно до висновку експерта містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено "бупренорфін", маса якого становить 0,0073 грам.

Крім цього ОСОБА_4 продовжив свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншою невстановленою особою незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, який зберігав з метою збуту, а 18 березня 2024 року спільно з ОСОБА_7 біля 14 год. 40 хв. пкеребуваючи за адресою вул.Ватутіна, поблизу залізничної колії в м.Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області, умисно, протиправно,, повторно здійснив продаж за грошові кошти в сумі 900 грн. однієї таблетки білого кольору ОСОБА_8 , яка згідно висновку експерта від 19.03.2024 року, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, маса якого становить 0,0073 грами, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.2 статті 307 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду клопотання, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, як не визнав і клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу. Пояснив, що він знає ОСОБА_8 , якого він називав ОСОБА_9 і який не один раз приходив до нього додому і вони разом вживали наркотичні засоби - «бупренорфін» у невеликих дозах але він ніколи не продавав ОСОБА_8 наркотики. Він є залежним від вживання наркотиків. Характеризує ОСОБА_8 як раніше судиму особу, який має відношення до реабілітаційного центру по лікуванню від наркозалежності, а тому думав за його допомогою вилікуватися від наркозалежності. З приводу помічених грошей, які були знайдені у нього при затриманні то він думає, що йому підкинули ці гроші під час затримання або підкинув ОСОБА_8 .. Він доглядає за хворою матір`ю і не хоче сидіти в слідчому ізоляторі.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки таке клопотання про обрання найсуворішого запобіжного заходу є необгрунтованим втручанням в права і свободи ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 26.10.2023 року до ЄРДР за номером 0000543 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України, з приводу вчинення ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 незаконного придбання з метою збуту та збут наркотичних речовин, «бупренорфін ОСОБА_8 та повторно придбання і збуту 18.03.2024 року, також ОСОБА_8 і також «бупренорфіну».

19.03.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Із протоколу про результати контролю за вчиненням злочину, протоколів огляду грошей, покупця, протоколів добровільної видачі та огляду, протоколу допиту свідка, висновків експертиз наркотичних засобів, судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд знаходить, що зазначений слідчим та прокурором ризик щодо можливості у підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є не обґрунтованим, оскільки жодних доказів такого переховування чи можливості переховування, суду не надано. а посилання на санкцію статті 307 ч.2 КК України в данному випадку для підтвердження можливого переховування є недоречним і незаконним без будь-яких релевантних обставин, які є необхідними в силу вимог п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, де в рішеннях цього органу у справах Летельє проти Франції, Томазі проти Франції, Мансур проти Туреччини зазначено, що ймовірність переховування особи не може оцінюватися лише на основі покарання, що загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною.

При цьому у рішенні Страсбурзького суду по справі В. проти Швейцарії стверджено, вже зазначену обставину та вказано, що при цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з іншими державами та його міжнародні контакти, наявність паспортів, наявність сім`ї, товаришів та ін.

Разом з тим, на думку слідчого судді, підтвердженим є ризик щодо можливості впливу на співучасника злочину з метою уникнення кримінальної відповідальності та на невстановлену особу, яка відома ОСОБА_4 і може бути викрита органами досудового розслідування. У вказаної особи ОСОБА_4 придбаває наркотичні засоби, як для себе, оскільки є особою залежною від наркотиків так і можливо для продажу іншим особам. Так само ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив і на ОСОБА_8 , як свідка. І хоча особа вказаного свідка скрита і встановлювалась виключно для здійснення санкціонованої закупки наркотичних засобів, однак з ним ОСОБА_4 , з його пояснень, зустрічався дуже часто, разом вживали наркотичні засоби і є знайомими.

Крім цього слідчий суддя знаходить також, що ініційований органом досудового розслідування ризик щодо можливості вчинення підозрюваним ОСОБА_4 нових злочинів є можливим, оскільки підозрюваним скоєно два епізоди продажу наркотичних засобів в різні довготривалі періоди часу, що з повною вірогідністю підтверджує можливість вчинення ще одного чи декількох епізодів злочину чи одного або декілька злочинів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи із обставин вчинення ОСОБА_4 злочинів, пов`язаних із придбанням, та збутом обмежених до обігу наркотичних засобів, не виключена можливість вчинення нового злочину у випадку перебування його на будь-якому іншому запобіжному заході, окрім перебування під вартою.

При цьому суд враховує і суспільну репутацію підозрюваного, який ніде не працює не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків. Являється особою залежною від вживання наркотиків. І хоча по місцю проживання у нього є пристаріла мама, яка є інвалідом першої групи, вказане не стало стримуючим фактором як до придбання і вживання наркотичних засобів так і до їх збуту.

Згідно документації наданої захисником щодо здійснення ОСОБА_4 догляду за хворою матір`ю то слідчий суддя констатує, що вказані документи річної давності і згідно них ОСОБА_10 , яка є мамою ОСОБА_4 , не може самостійно пересуватися і потребує лікування за кордоном однак жодного доказу не було надано, що саме ОСОБА_4 здійснює такий догляд. До того ж у ОСОБА_11 є ще двоє дітей - доньок, одна із яких проживає в м. Сторожинець.

Слідчий суддя враховує вказане але вважає неможливим обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 з огляду на встановлені обставини та виходячи із його залежності від вживання наркотичних засобів.

Таким чином, на думку слідчого судді прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, які не заперечують визначення застави для осіб які вчинили злочини передбачені ч.2 ст. 307 КК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя, враховуючи наявний ризик та роль підозрюваного у вчиненому злочині та його репутацію вважає, що таким розміром має бути 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор".

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання, а саме з 15,55 години 18 березня 2024 року до 15,55 години 16 травня 2024 року.

Розмір застави визначити у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, які можуть бути внесені як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 810172, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ підозрюваного)

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із м.Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим чи прокурором, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1