Справа № 296/3090/24
УХВАЛА

Іменем України

04 квітня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 04.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку 27.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що вжитими заходами в ході досудового розслідування, проведеним комплексом слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено причетність до вказаного злочину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , яка спільно з своїм співмешканцем ОСОБА_4 обізнані в злочинній діяльності ОСОБА_5 та сприяють в її вчиненні. Встановлено, що ОСОБА_5 через свою тітку ОСОБА_3 замовляє комплектуючі для переробки вогнепальної зброї, окрім цього ОСОБА_4 частково здійснює виготовлення вказаних комплектуючих до зброї у вигляді стволів.

27.03.2024 проведено обшук місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, яке має ознаки речового доказу, а тому просить накласти арешт на таке майно.

Відповідно до статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Положеннями частини другої статті 171 КПК України, передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира у справі №296/2772/24 від 28.03.2024 року клопотання старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилученого в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , повернуто для усунення недоліків.

Проте, вимоги ухвали слідчого судді від 28.03.2024 року, яку слідчою було отримано 03.04.2024 року, не виконані.

Слідчий суддя звертає увагу, що в обґрунтування клопотання прокурор зокрема зазначає, що до вчинення злочину причетна ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та її співмешканець ОСОБА_4 . Також вказує, що 27.03.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

Крім того, у клопотання прокурор вказує, що володільцем майна являється ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

В порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України прокурором не зазначено відомостей, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вилученим майном конкретними особами.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, подане клопотання про накладення арешту майна підлягає поверненню прокурору.

Керуючись статтями 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 04.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків - 24 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1