Справа № 729/652/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 13.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, без визначеного місця реєстрації та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу для власних потреб, без мети збуту, з особистого мотиву, з метою подальшого вживання в липні 2023 року, точної дати та часу не встановлено, перебуваючи на польовій місцевості неподалік місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , нарвав із дикоростучих рослин коноплі, гілки з листям та верхівками, тобто таким чином незаконно їх придбав, які, усвідомлюючи що вони містять наркотичний засіб, переніс до місця свого проживання, для власного вживання шляхом куріння, де їх висушив та частково подрібнив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб, який згідно постанови КМУ №770 від 06.05.2000 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 5,162 г, а також, у подальшому вживаючи шляхом куріння канабіс, накопичив на внутрішніх стінках пристрою для куріння, особисто виготовленого з полімерної пляшки (горлової частини), особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу, масою не менше 0,280 г. (в перерахунку на висушену речовину), які ОСОБА_3 незаконно зберігав у приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання для власних потреб, без мети збуту, до вилучення 13.02.2024 року працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке полягає у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , у порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 28.03.2024 року, з клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника, адвоката ОСОБА_4 вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження, згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, заяву обвинуваченого про те, що він не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згоден із розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому проступку, повністю доведена за результатами спрощеного провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушенння, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , яка істотно знижує ступінь суспільної небезпеки як щире каяття, його відверте визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, його позитивну характеристику з місця проживання, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є особою з інвалідністю, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу обвинувачений інших кримінальних правопорушень не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі та з урахуванням наведених вище обставин на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання із випробуванням з наданням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи такий вид покарання суд виходив із того, що обвинувачений не працює , тому відповідно до ст. до ч. 2 ст. 57 КК України покарання у вигляді виправних робіт не може бути застосоване до непрацездатних. Призначення штрафу навіть в мінімальному розмірі є недоцільним , оскільки є обґрунтовані ризики, що призначене судом покарання не буде виконане, а призначення покарання у виді пробаційного нагляду не буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, даний вид покарання не створить відносно обвинуваченого належного виховного впливу.

Суд вважає, що призначене покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, ст.76 КК України буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід не обирався.Цивільний позов не заявлений.Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави за проведення експертизи 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Речові докази:

оптичний диск DVD-R 4,7GB/120min 16Х, на який записано відеозапис проведення огляду місця події від 13.02.2024 року - залишити в матеріалах кримінального провадження;

саморобний пристрій для паління з нашаруванням на стінках речовини коричневого кольору поміщеного до спеціального пакету №7254436 та частково подрібнені фрагменти рослин зеленого кольору поміщених до спеціального пакету №SUD2063426 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження.

У відповідності до ст. 394 ч. 1 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.Відповідно до ст. 382 ч. 4 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1