Справа № 676/2283/24
Провадження № 1-кс/676/610/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання (СД) Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 21 березня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про допит у якості свідка ОСОБА_4 . Скарга мотивована тим, що СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області розслідується кримінальне провадження №0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 384 КК України, в якому 19.03.2024 заявник подав клопотання про допит ОСОБА_4 , який був присутній під час його телефонних розмов з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . За результатом розгляду вказаного клопотання дізнавачем 21.03.2024 винесено постанову про відмову в його задоволенні. Вказану постанову заявник вважає необґрунтованою, суперечливою, незрозумілою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки дана постанова не відповідає вимогам статті 110 КПК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав вимоги за скаргою, посилаючись на викладені в ній обставини. Крім того, просив постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності дізнавача та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження, які не з`явились у судове засідання для розгляду скарги.

Дізнавач СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_7 , яка винесла оскаржувану постанову, в судове засідання не з`явилася, надавши матеріали кримінального провадження для їх дослідження у судовому засіданні.

Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідування даного кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, що відповідно до частини 3 статті 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, вивчивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК України.

Згідно з пунктом 7 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Встановлено, що в провадженні дізнавача СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження №0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 384 КК України.

19.03.2024 ОСОБА_3 звернувся до дізнавача з клопотанням про проведення слідчих дій, а саме просив допитати ОСОБА_4 як свідка, оскільки останній був присутнім під час телефонних розмов заявника з ОСОБА_5 та ОСОБА_6

21.03.2024 дізнавачем винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, оскільки такий допит у даному кримінальному провадженні не доцільний, а може бути проведений за необхідності під час розгляду кримінального провадження №0000019 для їх оцінки у сукупності з іншими наданими сторонами доказами.

Положеннями статті 40-1 КПК України визначено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. В свою чергу, стаття 40 КПК України визначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до вимог статті 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до частини 1 статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Частиною другою статті 223 КПК України визначено, що підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно з частиною 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 36 КПК України, яка кореспондується з частиною 4 статті 40-1 КПК України, прокурор, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого.

З оскаржуваної постанови від 21.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання вбачається, що підставою для відмови у задоволенні клопотання заявника про вчинення слідчих дій стала встановлена дізнавачем недоцільність проведення такої слідчої дії у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу, що КПК України не передбачає обов`язку органу досудового розслідування вчиняти абсолютно всі процесуальні дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, неможливими, або передчасними чи взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Тому орган досудового розслідування в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення.

В судовому засіданні встановлено, що постанова дізнавача від 21.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання відповідає вимогам статей 40-1, 110, 220 КПК України. Висновки дізнавача, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження №0000035, тому на даній стадії досудового розслідування скарга задоволенню не підлягає, а зауваження заявника щодо викладу дізнавачем обставин на обґрунтування постанови не впливають на суть прийнятого рішення.

Щодо винесення окремої ухвали про притягнення слідчого та прокурора до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з їх неявкою в судове засідання, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною третьою статті 306 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом не передбачено повноважень слідчого судді порушувати питання притягнення до відповідальності дізнавача, прокурора.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись статтями 40-1, 110, 220, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1