Справа № 1527/1-507/11
Провадження №1-в/523/336/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 «Про зняття арешту з майна»

В С Т А Н О В И В:

27.05.2024 до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про зняття арешту з майна з квартири, яка розташована за адресами: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала кримінальна справа №1527/1-507/11 за обвинуваченням директора ТОВ «Златоград» ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 209 ч.3 КК України.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2015 року у кримінальній справі №1527/1-507/11 ОСОБА_4 було засуджено за ст. ст. 191 ч.5, 209 ч.3 КК України до покарання у вигляді 10-ти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади керівника підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності строком на 3 роки, з конфіскацією грошових коштів набутих злочинним шляхом та з конфіскацією всього належного їй майна.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2018 року у справі №1527/1-507/11 вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 191 ч.5, 209 ч.3 КК України змінено, а саме застосовано до ОСОБА_4 положення ст. 72 ч.5 КК України, в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015, зарахувавши їй в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 вересня 2014 року (момент її затримання) до набранням вироком законної сили, тобто до 20 лютого 2018 року, включивши строк тримання ОСОБА_4 під вартою з 05 листопада 2008 року по 21 листопада 2008 року, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №1527/1-507/11 відмовлено засудженій ОСОБА_4 у витребуванні справи щодо неї для перевірки у касаційному порядку.

Згідно постанови суду від 22.07.2019 Суворовським районним судом м. Одеси було встановлено, що під час досудового слідства кримінальної справи за обвинуваченням директора ТОВ «Златоград» ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 209 ч.3 КК України, 26 лютого 2010 року слідчим СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 була винесена постанова №53 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , власником якого нібито є ОСОБА_4

25 березня 2010 року реєстратором Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України постанова слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту №53 на квартиру АДРЕСА_2 була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, що підтверджується витягом з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна.

Відповідно до витягу з реєстру права власності, з 2009 року та по теперішній час власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 на підставі мирової угоди від 23.03.2009 року, затвердженою ухвалою суду від 23.03.2009 року.

Право власності ОСОБА_3 , що виникло на підставі даної мирової угоди від 23.03.2009 року, було зареєстроване у комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об?єктів нерухомості» (номер витягу 2816871), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

З поданого клопотання про скасування арешту майна та вироку у справі №1527/1-507/11 вбачається, що при постановленні вказаного вироку судом не було вирішено питання щодо скасування арешту майна, який було накладено на постановою слідчого від 26.02.2010.

Відповідно до копії витягу від 29.11.2010 року майно на яке накладено арешт належить ОСОБА_3 .

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.5 КПК України, процесуальне рішення приймається судом згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання процесуальної дії або прийняття такого рішення.

Так, з 20 листопада 2012 року набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України 2012 року, а тому з дня набрання його чинності, Кримінально-процесуальний кодекс України з наступними змінами в редакції 1960 року не діє.

Згідно до п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до Інформаційного листа ВССУ № 1735/0/4-12 від 26.11.2012 року «Про деякі питання застосування розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України» роз`яснено судам, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності КПК, продовжують свою дію у порядку КПК 1960 року. Зміна, скасування чи припинення (окрім продовження) таких запобіжних заходів, арешту майна, відсторонення від посади, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом (тобто 20 листопада 2012 року чи пізніше), відбувається згідно з п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у порядку, передбаченому КПК 1960 року.

Оскільки арешт на майно накладено у порядку КПК України у редакції 1960 року, то і при розгляді клопотання про його скасування мають застосовуватися положення КПК України у редакції 1960 року.

Згідно із п.8 ст. 324 КПК України 1960 року при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 409 КПК України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України №11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконаннями вироків» із змінами та доповненнями, в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України 1960 року, суди вправі вирішувати питання про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні вироку чи відмови у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Відповідно до положень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.1990 року "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків", арешт накладений на майно, скасовується, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. Суд зобов`язаний дослідити докази, що підтверджують наявність обставин, які мають значення для правильного вирішення питань, що виникли у процесі виконання вироку.

Згідно ст. 126 КПК України 1960 року, накладення арешту на майно скасовується, якщо в застосуванні цього заходу відпала необхідність.

При виконанні вироку відповідно до вимог ст. 411 КПК України 1960 року, суд має право вирішувати питання про скасування заходів забезпечення позову.

На тепер жодних підстав для арешту майна не існує, необхідності у такому заході не має, тому суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.125, 126, 324, 409, 411 КПК України 1960 року, ст.ст.5, 369,370, 371, 395 КПК України, п. 9 розділу ХІ КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_2 постановою СУ ГУМВС України в Одеській області №53 від 26 лютого 2010 року в рамках кримінальної справи №1527/1-507/11 за обвинуваченням директора ТОВ «Златоград» ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 209 ч.3 КК України, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності (реєстраційний номер обтяження №9662391 від 25.03.2010 року).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський райсуд м. Одеси протягом 7 - ми днів з дня її постановлення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1