Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7387/22
Провадження № 1-кп/758/37/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2024 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000971 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Київ, громадянина України, який не працює, неодружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2022, приблизно о 21:00 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_11 знаходилися біля п`ятого під`їзду багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У цей момент повз них пройшли ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які гучно розмовляли та прямували до закинутої будівлі, яка знаходиться на території школи № 3, за адресою: м. Київ, пр. Правди, 84, навпроти вищевказаного під`їзду. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_10 , який знаходився на території закинутої будівлі, яка знаходиться на території школи № 3, за адресою: м. Київ, пр. Правди, 84, та, тримаючи в руці предмет із колото-ріжучими властивостями, з метою заподіяння шкоди здоров`ю останньому, наніс один удар в область живота потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота. За ступенем тяжкості виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час розгляду кримінального провадження по суті судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, безпосередності, диспозитивності, оскільки судом досліджені всі докази, надані сторонами, та витребувані за клопотанням сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні провину не визнав та пояснив, що злочину не вчиняв, 30.05.2022 приїхав з роботи додому по АДРЕСА_2 , до цього вжив 1,5 л пива, а цивільна дружина ОСОБА_11 з подружкою горілку. Близько 21 години вони з ОСОБА_11 вийшли з під`їзду покурити, у цей момент він почув крик за 30 метрів і через отвір у заборі підійшов до чоловіка, що закричав, а за ним і дружина підійшла. ОСОБА_13 сидів і на його запитання, що трапилося, потерпілий встав і показав рану на животі справа, та почав тікати у бік стадіону, а ОСОБА_14 за ним пішов і коли підійшов, то потерпілий почав непритомніти, нічого не міг відповісти. Повз проходили перехожі і ОСОБА_14 їх попросив викликати швидку допомогу, а він у цей час сидів над потерпілим, тримав руку на рані потерпілого, щоб спинити кровотечу. На одязі ОСОБА_14 слідів крові не залишилося, тільки на руках. Коли приїхали лікарі і поліція, його опитали і він пішов додому, а через деякий час його забрали з дому та відвезли у поліцію за нібито порушення комендантської години.

Показання обвинуваченого є допустимим джерелом доказів, оскільки отримані безпосередньо судом за процедурою згідно з положеннями ст. 351 КПК України, вони вказують на факти, що у своїй сукупності з іншими доказами не спростовують вчинення ним умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 , у той же час дані покази не відповідають об`єктивній дійсності та викликають у суду сумнів, оскільки спрямовані на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, висловлені з контексту власного одностороннього аналізу інкримінованої йому події, не вказуючи про реальний зміст, що дає підстави для висновку про бажання обвинуваченого приховати його безпосередню участь в нанесенні потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Аналізуючи покази обвинуваченого, які отримані у відповідності до вимог КПК України, суд відхиляє їх у частині його непричетності до вчинення злочину і вважає, що вони не можуть бути доказом відсутності в його діях факту вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується такими доказами.

Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що 30.05.2022 приблизно о 21:00 год. він з ОСОБА_12 пішли до приміщення біля школи № 3 перебирати картоплю, яку хтось залишив, ОСОБА_15 знаходився біля забору-сітки, а потерпілий був біля приміщення, яке наразі знесено. З ОСОБА_15 у нього не було жодних конфліктів і він сидів до нього спиною. Відчув удар, різкий біль в животі, підняв голову і побачив ОСОБА_14 , у нього на руці є татуювання. Потерпілий побіг до стадіону по допомогу. Прийшов до тями уже в лікарні наступного дня. З ОСОБА_14 познайомився, коли його дружина прийшла до нього в лікарню через декілька днів, представилася дружиною ОСОБА_14 і спитала, скільки він хоче грошей, щоб забрати заяву про вчинене правопорушення. Матір потерпілого також спілкувалася з дружиною ОСОБА_14 , вона не один раз приїздила в лікарню. Матір сказала дружині ОСОБА_14 щоб дали грошей хоча б на ліки. ОСОБА_12 йому повідомив, що йому пропонували 10000 гривень, щоб він забрав свої покази. Потерпілому запропонували 90000 гривень, щоб він забрав свої покази. ОСОБА_14 казав потерпілому, що готовий взяти на себе вину. У той день потерпілий з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перебували у ОСОБА_16 , що живе неподалік від школи, вживали спиртні напої, спілкувалися (пили горілку -0,5 л на трьох, потім настоянку глоду, яка є гомеопатичним засобом, вживається як тонізуючий напій). Одна пляшка настоянки глоду містить 100 мл, він у той день вжив 1,5 пляшки настоянки глоду. При собі ані потерпілий, ані ОСОБА_15 ножа не мали. Потерпілий сказав поліції, яка приїхала на місце злочину, що не знає, хто вчинив злочин, бо на той момент не знав як звуть ОСОБА_14 . Потерпілий періодично втрачав свідомість. У той день ОСОБА_14 був одягнений у шортах і футболці. Потерпілий з ОСОБА_15 не сварився, вважає, що ОСОБА_15 злякався і втік, оскільки боявся, що його вб`ють як свідка подій. ОСОБА_12 був у той вечір відносно тверезий. Заяву про вчинення злочину у нього прийняли у лікарні, коли він отямився після операції.

Такі показання потерпілого є допустимим джерелом доказів, оскільки отримані за процедурою згідно з положеннями КПК України, вони вказують про дійсні обставини, які мали місце за указаний період та мають значення для цього кримінального провадження.

Показання потерпілого суд розцінює як логічні, послідовні та які базуються на обставинах, які відомі саме потерпілому, є об`єктивними і незалежними, оскільки він не пов`язаний відносинами з обвинуваченим, під час судового розгляду не здобуто будь-яких даних, які б свідчили про бажання потерпілого оговорити обвинуваченого з метою його безпідставного покарання. У даному випадку бажання сторони захисту поставити під сумнів покази потерпілого, не спростовують дійсні факти, які мали місце, підтверджуються сукупністю інших доказів, досліджених судом, та не приймаються судом як підстава для прийняття показів потерпілого як неправдивих.

Таким чином, аналізуючи показання потерпілого, які отримані у відповідності до вимог ст. ст. 23, 95, 353 КПК України, суд бере їх до уваги, і доходить висновку, що вони повністю відповідають та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, стосуються фактів, які мали місце, і у силу ст. 85 КПК України вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які є предметом дослідження судом.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що потерпілий ОСОБА_10 є її сином, він жив у бабусі за адресою: АДРЕСА_3 , приїжджав до неї на вихідні. Їй зателефонував слідчий та повідомив, що син у лікарні, його поранено. Наступного дня вона приїхала до лікарні, лікар сказав, що син трохи не помер від ножового поранення. Син вже прийшов до тями після операції та розповів, що не знає за що його вдарили, нікого не чіпляв, стояв просто з кимось розмовляв. Слідчий сказав свідку, що до лікарні має приїхати дружина того, хто вдарив ножем її сина, хоче з нею поспілкуватися. Дружина обвинуваченого приїхала зранку, представилася як ОСОБА_18 - дружина того чоловіка, що вдарив ножем її сина, спитала скільки треба заплатити за те, що трапилося, будь-які гроші не питання. Свідок у неї запитала, що ж трапилося, ОСОБА_18 відповіла, що її чоловік знаходився поруч з ОСОБА_19 , потім різко побіг до потерпілого, після чого той закричав та кинувся бігти від обвинуваченого. За ніж нічого не казала. Свідок запитала у дружини, чи можливо таке, що її син образив когось, але вона сказала, що ні і взагалі вони його не знають. На запитання ОСОБА_20 «скільки їм заплатити?», вона відповіла, що все вирішить суд. Для себе зрозуміла, що ОСОБА_18 пропонувала заплатити за те, щоб вони забрали заяву. ОСОБА_20 взяла її номер телефону, кілька разів дзвонила, однак свідок відмовилася брати у неї кошти та сказала, що її чоловік обов`язково ще кого-небудь вб`є. Спочатку ОСОБА_18 пропонувала їй 2000 доларів, на що свідок їй сказала, що її чоловіку загрожує 8 років, хай рахують, яку суму компенсувати. Свідок сподівалася, що вони оплатять придбання ліків, проте вони цього не зробили. 16000 доларів свідок у ОСОБА_20 не просила, взагалі ніяких сум не озвучувала. Син сказав, що нападника не знає і ніколи не бачив. У сина були проблеми з алкоголем, але наркотики він не вживав.

Показання свідка ОСОБА_17 отримані за процедурою згідно з положеннями КПК України, безпосередньо надані в судовому засіданні, є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами у справі, відсутні будь-які сумніви щодо їх правдивості, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що перебуває у шлюбних стосунках з ОСОБА_8 без офіційної реєстрації шлюбу протягом 5 років. У травні 2022 року вони удвох з ОСОБА_14 вийшли покурити, у нього при собі була лише пачка цигарок і запальничка, повз дитячого майданчика проходило 2 хлопця, материлися, спорили. Через деякий час вони почули крик, ОСОБА_14 сказав, що мабуть щось трапилося і вони побігли подивитися, ОСОБА_14 біг попереду, вона позаду. Підбігли і побачили, що стоїть зігнутий хлопець, тримається за правий бік, інший хлопець стояв під деревом. Коли спитали, що трапилося, той, що стояв під деревом, пішов в іншу сторону, а потерпілий стояв скручений, потім став бігти, вони за ним, наздогнали, той присів, показав руки у крові, вони його поклали. Поруч проходила пара і ОСОБА_14 їх попросив викликати швидку. Коли приїхала швидка допомога, свідок ОСОБА_11 відійшла у бік, потерпілого забрали, поліція почала опитувати ОСОБА_14 , який розповів про другого хлопця, що стояв у стороні. ОСОБА_14 затримали. Вона поїхала вранці в поліцію, її викликали на допит, слідчий сказав вирішити питання з лікарнею, назвав ім`я та прізвище потерпілого та лікарню. У лікарню вона прийшла просто дізнатися як і що трапилося. У перший раз їй сказали, що він після операції та порадили приїхати пізніше. Вона хотіла дізнатися у потерпілого, чому її чоловіка забрали. Другий раз зустріла у лікарні маму потерпілого, яка почала її просити гроші - 8000 доларів, щоб написали, що її чоловік ні при чому.

Суд оцінює критично та не бере до уваги показання свідка ОСОБА_11 , яка є з обвинуваченим перебуває у фактичних шлюбних стосунках та зацікавлена у певному вирішенні справи на користь ОСОБА_8 , оскільки її покази не відповідають фактичним даним, що містяться в інших доказах, які суд вважає належними та допустимими, та які у сукупності з показами потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_17 свідчать про доведеність вчинення злочину саме ОСОБА_8 .

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, що зареєстрований 31 травня 2022 року у Подільському УП ГУНП в м. Києві, вбачається, що слідчий о 13 год 50 хв 31 травня 2022 року прийняв від ОСОБА_10 усну заяву, що приблизно о 21:30 год. невстановлена особа, перебуваючи поблизу пр. Правди, 84, на території ЗНЗ № 3, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Указані відомості внесено до ЄРДР 31 травня 2022 року за № 0000971 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України.

Суд зауважує, що протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення не встановлює чи підтверджує обставини кримінального правопорушення, а лише є документом, в якому викладається інформація про вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з протоколом огляду місця події від 30 травня 2022 року у період часу з 22:50 год. по 23:20 год. проведено огляд ділянки місцевості, що розташована на території школи № 3, за адресою: м. Київ, пр. Правди, 84. Указана ділянка знаходиться на спортивному майданчику, де знаходиться громадянин, який представився як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якого на долоні правої руки виявлено сліди бурого кольору. З долоні правої руки ОСОБА_8 зроблено змив ватною паличкою, яку поміщено до паперового конверта та вилучено. До протоколу огляду додано ілюстративну таблицю із зображенням місцевості.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 31.05.2022, у присутності адвоката ОСОБА_9 затримано ОСОБА_8 31.05.2022 о 10:00 год. При цьому у тексті протоколу затримання містяться зауваження захисника, з яких вбачається що ОСОБА_8 був фактично затриманий 30 травня 2022 року о 23 годині в його квартирі АДРЕСА_4 , після чого був доставлений до камери Подільського УП ГУНП у м. Києві, де безперервно тримався як затриманий до 16 години 31.05.2022, без роз`яснення підстав затримання, без роз`яснення прав підозрюваного, що є істотним порушенням права Конституції України. У протоколі не зазначена кваліфікація правопорушення. Підстави затримання не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_8 не спричиняв тілесних ушкоджень, а надавав допомогу потерпілому до приїзду швидкої/медичної допомоги. Жоден з членів сім`ї, родичів та близьких про затримання ОСОБА_8 не повідомлений.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 03.06.2022 відмовлено у застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та констатовано недотримання при його затриманні вимог ст. 208 КПК України.

З урахуванням досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що фактичне затримання ОСОБА_8 мало місце 30 травня 2022 року.

31 травня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у присутності захисника ОСОБА_9 , під підпис ОСОБА_8 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Щодо заявлених захисником порушень під час проведення досудового слідства, суд зауважує, що натомість ані підозрюваний, ані захисник до слідчого судді зі скаргами на дії та бездіяльність слідчого чи прокурора або із заявами про відводи слідчого/прокурора до слідчого судді не зверталися, як і не подано клопотання про проведення повторного слідчого експерименту.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.07.2022, указана слідча дія проводилася з 17:30 год. по 17:41 год. за участю потерпілого ОСОБА_10 , із застосуванням відеозапису. У ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_10 показав, як зі своїм товаришем ОСОБА_12 30.05.2022 приблизно о 21:00 год. (надворі вже сутеніло) йшли на територію закинутої будівлі по картоплю, яку потерпілий заховав напередодні. ОСОБА_10 показав, де знаходиться картопля та вказав місце, де вони її перебирали та фасували. У цей момент до нього підійшов раніше невідомий йому чоловік та наніс правою рукою удар у район живота, від чого потерпілий відчув різкий біль та почав кричати про допомогу та тікати в сторону стадіону, показав траєкторію руху та де саме на стадіоні він зупинився та ліг на землю. Наніс удар йому чоловік, одягнений в чорну футболку та сірі бриджі з татуюваннями на лівій руці, як стало відомо потерпілому потім, що це був ОСОБА_8 . Після того, як потерпілий впав, до нього підбігли ОСОБА_8 з особою жіночої статі. До протоколу додано оптичний диск із відеозаписом, який було переглянуто у судовому засіданні.

Під час судового розгляду захисником долучено фотографію з зображенням ОСОБА_8 станом на 30.05.2022, де він вдягнений у чорну футболку та сірі трикотажні шорти, на передпліччі лівої руки наявне татуювання.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.07.2022, указана слідча дія проводилася з 17:54 год. по 18:09 год. за участю свідка ОСОБА_12 із застосуванням відеозапису. У ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 показав, що 30.05.2022, приблизно о 20:00-20:30 год., він разом із своїм товаришем ОСОБА_21 йшли до закинутої будівлі (на момент проведення слідчого експерименту будівля розібрана), що знаходиться на території школи № 3, біля будинку за адресою: м. Київ, пр. Правди, 80-В, йшли вони зі сторони гуртожитку. Прийшовши до закинутої будівлі, вони взяли картоплю, яку потерпілий ОСОБА_13 заховав, та почали її перебирати та фасувати. Свідок показав, де саме тоді знаходився потерпілий і він сам. У цей момент зі сторони будинку до потерпілого підійшов ОСОБА_8 . Свідок знав його особисто, так як разом проживають в одному під`їзді. Підійшов впритул та вдарив потерпілого правою рукою в район живота, після чого ОСОБА_10 схопився за живіт, почав кричати та тікати. ОСОБА_8 підійшов до свідка та лівою рукою намагався нанести удар в область голови свідка, але він поставив блок. У цей момент до них підбігла особа жіночої статі. Потерпілий почав тікати в сторону стадіону. ОСОБА_8 та особа жіночої статі побігли за ним. Свідок в цей момент пішов додому. До протоколу додано оптичний диск із відеозаписом, який було переглянуто у судовому засіданні.

Відображення події злочину під час слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_12 узгоджені та не суперечать один одному, у повній мірі доводять провину обвинуваченого у вчиненому злочині.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь особи у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Отримання від особи відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні частини 2 статті 84 та пункту 3 частини 2 статті 99 КПК є документом.

Указані слідчі дії відповідають приписам ст. ст. 104, 105, 106, ст. 238 КПК України, процесуальних порушень під час під час її проведення не встановлено, що свідчить про те, що отримані на підставі неї дані можуть бути доказами у даному провадженні.

Щодо клопотання захисника про визнання протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 недопустимим доказом з тих підстав, що відсутній підпис свідка у графі протоколу в частині попередження про кримінальну відповідальність, суд зазначає, що протокол у цілому підписаний свідком, такий під час слідчої дії попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, про що свідчить також відеозапис слідчої дії на 01 хв. 10 секунд, а тому відхиляє доводи захисника.

Отже, суд вважає, що указані слідчі експерименти проведені у відповідності до норм чинного кримінального процесуального закону, а самі слідчі дії проведено з дотриманням відповідних процесуальних гарантій, зокрема за участі понятих, з роз`ясненням процесуальних прав та обов`язків, та із складанням відповідних протоколів з докладним викладенням умов і результатів слідчого експерименту.

За клопотанням захисника судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 13.08.2022 за участю підозрюваного ОСОБА_8 .

Так відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.08.2022, указана слідча дія проводилася з 10:26 год. по 10:51 год. за участю підозрюваного ОСОБА_8 у присутності захисника ОСОБА_9 із застосуванням відеозапису. У ході слідчого експерименту підозрюваний показав, що 30.05.2022 приблизно о 21:00 год. разом із своєю дружиною вийшов покурити, до цього на роботі випив пива, знаходився біля свого під`їзду за адресою: АДРЕСА_2 , потім почув крики «поможіть, убивають» та побіг на звук, який йшов від недобудови навпроти будинку, підбігши до забору із металевої сітки, проліз в дірку, його дружина йшла за ним (інтервал руху приблизно 30 секунд), опинився біля особи чоловічої статі (приблизно 5 метрів від дірки), чоловік був у положенні «навприсядки», коли його спитав, що трапилося, він піднявся і показав живіт (підняв футболку справа), все було в крові (живіт і рука), особа була одна, чоловік почав тікати в сторону стадіону. Він з дружиною пішли за чоловіком, той відбіг та потім ліг на землю, повз проходила пара, ОСОБА_14 приклав руку йому на живіт та попросив їх викликати швидку і поліцію. Другої особи він не бачив. Після приїзду швидкої та поліції підозрюваний підійшов до іншої сторони школи, на відео вказав куди саме. На запитання, чи вживав підозрюваний алкогольні напої, відповів, що літр пива на роботі. Після того як дав пояснення, пішов додому, по дорозі додому побачив ОСОБА_15 . Захисником зроблені зауваження до протоколу слідчого експерименту, які ним викладені у тексті протоколу. До протоколу додано оптичний диск із відеозаписом, який було переглянуто у судовому засіданні.

Фактичні дані, повідомлені ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, аналогічні за змістом до його показів, наданих у судовому засіданні, до яких суд ставиться критично, оскільки такі не відповідають об`єктивній дійсності та викликають у суду сумнів, спрямовані на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а тому суд відхиляє їх і вважає, що вони не можуть бути доказом відсутності в його діях факту вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Протоколом тимчасового доступу від 05.07.2022 на підставі постанови прокурора Подільської окружної прокуратури від 22.06.2022 вилучено медичну картку стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_10 , яка оглянута безпосередньо у судовому засіданні за клопотанням захисника.

Згідно з висновком експерта № 042/1-194/2022 встановлено, що під час первинно відомого звернення 30.05.2022 о 21:26 год. по медичну допомогу у ОСОБА_10 (з урахуванням проведеного у подальшому оперативного втручання) клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота. Рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана з рівними краями розміром 1,5 см) на передній черевній стінці в ділянці правого фланку, від якої спрямований рановий канал, направлений спереду-назад, знизу-вверх (до 3 см довжиною), проникає у черевну порожнину, з ушкодженням попереково-ободової кишки, голівки підшлункової залози, з пересіченням жовчного міхура, яке супроводжувалося явищами гемоперетоніуму (наявність в черевній порожнині до 750 мл крові та згортків) та потребувало проведенню оперативного лікування. Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворились за рахунок однократної ударної дії предмету/предметів, якому/яким притаманні колюче-ріжучі властивості (на кшталт ножа/ножів) 30.05.2022. Виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_10 тілесного ушкодження, дані протоколу його допиту в якості потерпілого від 31.05.2022 та протоколу проведення слідчого експерименту за його участю від 07.07.2022, дані протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 31.05.2022, експерт виснував, що виявлене у ОСОБА_10 тілесне ушкодження могло утворитись за умов та у спосіб, на які вказує він та свідок ОСОБА_12 , що не суперечать об`єктивним судово-медичним даним.

За клопотанням захисника у судовому засіданні витребувано та оглянуто медичну картку стаціонарного хворого № 1403 на ім`я ОСОБА_10 , а також за клопотанням захисника у судовому засіданні оглянуто одяг, в якому ОСОБА_8 перебував 30.05.2022, а саме: чорну футболку та трикотажні сірі шорти з внутрішніми боковими кишенями середньої місткості.

Щодо доводів захисника про неможливість утримування в таких невеликих кишенях ножа, суд зазначає, що указані кишені є середнього розміру, при цьому згідно з записами в медичній картці ОСОБА_10 рановий канал колото-різаної рани у потерпілого довжиною до 3 см, що вказує на незначний розмір колото-ріжучого предмета, яким заподіяно тілесне ушкодження потерпілому.

Досліджені за клопотанням захисника рапорти працівників поліції від 30.05.2022, в яких вказується про факт алкогольного сп`яніння потерпілого, ненадання ним інформації з приводу отримання поранення, затискання рани потерпілого рукою ОСОБА_8 , не спростовують заподіяння саме ОСОБА_8 колото-різаної рани в область живота ОСОБА_10 .

Сукупність наведених фактів спростовує версію обвинуваченого та сприймається як бажання обвинуваченого уникнути відповідальності в такий спосіб.

Незгода сторони захисту з наданими стороною обвинувачення доказами у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання доказів недопустимими, а є лише способом захисту обвинуваченого і його намаганням спростувати докази, які об`єктивно вказують на вчинення ним злочину, з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Намагання сторони захисту переконати суд в тому, що потерпілий є особою, що веде асоціальний спосіб життя, схильний до вживання алкогольних напоїв, перебував у стані алкогольної амнезії, не спростовує вчинення відносно потерпілого ОСОБА_10 саме обвинуваченим ОСОБА_8 протиправного заподіяння шкоди його здоров`ю, що спричинило тяжкі наслідки, та не виправдовує скоєне ним.

З огляду на наведене, інші доводи сторони захисту не спростовують провину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину за встановлених судом обставин.

При ухваленні вироку стосовно обвинуваченого суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом» і зібраних доказів достатньо для визнання його винними, адже його винуватість підтверджується вище проаналізованими як прямими, так і не прямими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку в спеціалізованих медичних закладах не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та наслідки, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 121 КК України, у вигляді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України не вбачається.

З урахуванням показів обвинуваченого про фактичне його затримання ввечері 30.05.2022, у той час коли протокол затримання складено 31.05.2022, суд вважає за доцільне зарахувати обвинуваченому у строк покарання період з 30.05.2022 по 03.06.2022 відповідно до ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 03.06.2022, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд вирішує питання про процесуальні витрати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту затримання на виконання вироку.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання попереднє ув`язнення у період з 30.05.2022 по 03.06.2022.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 5339 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1