Справа № 128/388/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці угоду про визнання винуватості, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості по якому 06.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Макіївки Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , маючого незакінчену середню освіту, одруженого, працюючого сторожем у ФОП ОСОБА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и в:

06 січня 2024 року приблизно о 07 год. 50 хв. інспектором СРПП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 та начальником СРПП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , які згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами та відповідно до план-завдання здійснювали нагляд за дорожнім рухом на службовому автомобілі марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області по вул. Вінницькій, помітили автомобіль марки «Ford Galaxy», д.н.з. НОМЕР_2 , який було запинено на підставі ст.ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію».

В ході спілкування із водієм автомобіля марки «Ford Galaxy», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 працівниками поліції було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, відповідно до спільного наказу МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», або у лікаря-нарколога у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», на що водій ОСОБА_4 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер».

В ході проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використаннмя спеціальних технічних засобів газоаналізатора «Драгер Алкотест» встановлено стан сп`яніння водія ОСОБА_4 0,4 проміле.

Надалі, 06.01.2024 біля 08-44 год., перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , що стояв по вул. Вінницькій в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівниками поліції встановлено його стан сп`яніння, маючи умисел на уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, незважаючи на неодноразові попередження про відповідальність за такі дії, діючи умисно, поклав грошові кошти в сумі 200 доларів США біля панелі приладів автомобіля, надавши таким чином неправомірну вигоду начальнику СРПП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

31.01.2024 між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000023, та обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468-470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. З моменту ініціювання угоди залучено захисника ОСОБА_5 , який також підписав угоду, що надійшла до суду.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони узгодили та підозрюваний ОСОБА_4 дав згоду на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.. Викладені істотні обставини для вказаного кримінального провадження, наслідки укладення, затвердження, невиконання угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену із ОСОБА_4 угоду, вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України та просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання, ОСОБА_4 надає згоду на вид та розмір покарання, що вказаний в угоді, йому роз`яснено наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що угоду підписав без будь якого впливу, здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 підтвердив позицію обвинуваченого, заявив про відсутність будь-якого впливу на обвинуваченого, добровільність укладення ним угоди та просив затвердити угоду у кримінальному провадженні.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, є кримінальним правопорушенням у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, огляду матеріалів кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення у вчиненні якого він визнає себе винуватим та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Таким чином, судом в підготовчому судовому засіданні встановлено те, що ОСОБА_4 надав службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Процесуальних витрат у справі не встановлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2024 слід скасувати.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України та матеріалів кримінального провадження речові докази, а саме: грошові кошти на загальну суму 200 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США серії НА48622296А, КВ76804505К), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000023, підлягають конфіскації; відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів інспекторів СРПП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000023, залишити при матеріалах кримінального провадження №0000023.

Цивільний позов не заявлявся.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні та винагорода викривачу не пропонувалася.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості по якому 06.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023, укладену 31 січня 2024 року між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 січня 2024 року покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2024 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме грошові купюри номіналом по 100 доларів США серії: КВ76804505К, НА48622296А.

Речові докази грошові кошти на загальну суму 200 доларів США купюри номіналом по 100 доларів США серії: КВ76804505К, НА48622296А), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження 0000023 конфіскувати в дохід держави.

Речові докази відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів інспекторів СРПП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000023, залишити при матеріалах кримінального провадження №0000023.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 ч. 4 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1