Справа № 132/3937/23
Провадження №1-кп/132/194/24
Вирок

Іменем України

01 травня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000153 від 14.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначених у ст. 181 Сімейного кодексу України є присудження за рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Так, ОСОБА_3 , будучи зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 19.07.2022 по 01.12.2023 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей за наступних обставин.

Встановлено, що відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27.09.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано щомісячно сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї третини частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.07.2022 і до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа № 132/1534/22, виданого Калинівським районним судом Вінницької області 14.02.2023, державним виконавцем Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 щомісячно аліментів.

ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), достовірно знаючи про необхідність їх сплати, так як до останньої здійснювалися виклики державного виконавця про з`явлення: 14.02.2023, 11.07.2023, 18.12.2023 під час чого йому було роз`яснено відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, його обов`язку повідомити державного виконавця не пізніше наступного дня про своє працевлаштування, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштувався, на обліку у Калинівській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебував, грошові кошти (аліменти) на утримання дітей не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто добровільно рішення суду не виконував і таким чином злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей.

Крім того, ОСОБА_3 , в період часу з червня 2023 року по серпень 2023 року, працював не укладаючи офіційних трудових угод, приховуючи свої доходи від стягнення з них аліментів на утримання дітей, в порушення вимог ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», кошти на утримання дітей не сплачував, хоча мав таку можливість, отримавши дохід від ОСОБА_8 за виконані тимчасові ремонтні роботи в загальній сумі 40000,00 грн, умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, не надав державному виконавцю відомості про свої доходи.

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_3 , спрямованих на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), у період з 19.07.2022 по 01.12.2023, утворилася заборгованість в сумі 69924 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн 56 (п`ятдесят шість) коп., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Враховуючи думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , дослідити долучені до матеріалів кримінального провадження письмові докази та документи, а також документи, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав частково. Суду показав, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 27.09.2022, його було зобов`язано щомісячно сплачувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_5 , на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Про відкриття виконавчого провадження, а також обов`язок повідомити державного виконавця не пізніше наступного дня про своє працевлаштування йому не було відомо. Дохід за ремонтні роботи в сумі близько 40 тис. грн він не отримував. В ході розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального провадження визнав повністю, не заперечуючи викладені в обвинувальному акті фактичні обставини справи. Також пояснив суду, що на даний час він працевлаштувався та сплачує поточні платежі по аліментах, а також зобов`язується погасити аліментну заборгованість. У вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України визнавав частково, а згодом визнав повністю, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, зокрема, у показаннях потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона перебувала в шлюбі із ОСОБА_3 та має неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 . Так як сімейне життя не склалося, їх шлюб із ОСОБА_3 було розірвано та діти залишились на її утриманні. ОСОБА_3 допомоги на утримання дітей не надавав, тому вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей із колишнього чоловіка. Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27.09.2022, ОСОБА_3 , зобов`язано щомісячно сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Оскільки в добровільному порядку ОСОБА_3 аліменти не сплачував, вона подала до виконавчої служби виконавчий лист для примусового його виконання. ОСОБА_3 добре знав про необхідність сплачувати аліменти, вона із ним спілкувалась на вказану тему по телефону, в т.ч. через месенджер «Вайбер», проте він допомоги на утримання дітей не надавав, а ні через виконавчу службу, а ні добровільно. Щодо придбання канцелярських товарів, одягу та продуктів харчування їй нічого не відомо, так як ОСОБА_5 їй та дітям ніколи нічого подібного не давав. Один раз матір ОСОБА_3 за власної ініціативи купила доньці білу кофту у зелену смужку, куртку та джинси, домовленості між нами про те, що ці речі купуються в рахунок аліментів не було. Хто саме та для чого купував ті товари згідно копій чеків наданих ОСОБА_3 їй не відомо.

Також вона підтверджує, що після направлення до суду обвинувального акту поштовими переводами вона отримала від ОСОБА_3 09.02.2024 3900,00 грн, 16.02.2024 - 1000,00 грн, 18.03.2024 - 3900,00 грн, 05.04.2024 - 4900,00 грн, тобто всього з 09.02.2024 по 05.04.2024 - 13700,00 грн, але ця сума не є погашенням заборгованості з аліментів, а є сплатою поточної заборгованості за 2023-2024 рік та вказана сума є меншою від суми коштів, що нараховуються ОСОБА_3 одноразово на місяць. Так, з грудня 2023 по березень 2024 включно ОСОБА_3 має щомісячно платити аліменти в сумі 3194,00 грн, тобто всього за ці місяці ОСОБА_3 мав сплати аліменти в сумі 15970,00 грн, а сплатив 13700,00 грн. Просить покарати обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до закону.

Допитана в судовому засіданні як свідок державний виконавець ОСОБА_9 показала, що відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27.09.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано щомісячно сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї третини частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.07.2022 і до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа № 132/1534/22, виданого Калинівським районним судом Вінницької області 14.02.2023 державним виконавцем Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 щомісячно аліментів. ОСОБА_3 було відомо про необхідність сплати аліментів, оскільки вона, як державний виконавець його про це неодноразово повідомляла, а також здійснювалися виклики державного виконавця про з`явлення: 14.02.2023, 11.07.2023, 18.12.2023. ОСОБА_3 був присутній в приміщенні виконавчої служби, під час чого йому було роз`яснено відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, його обов`язку повідомити державного виконавця не пізніше наступного дня про своє працевлаштування, однак він, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштувався, на обліку у Калинівській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебував, грошові кошти (аліменти) на утримання дітей не сплачував, добровільно рішення суду не виконував і таким чином злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, не повідомляв її про те, що працевлаштувався та отримував доходи, що в послідуючому підтверджено ОСОБА_5 . Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_3 , спрямованих на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) у період з 19.07.2022 по 01.12.2023 утворилася заборгованість в сумі 69924 грн, 56 коп., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 в період часу з червня 2023 року по серпень 2023 року працював у неї, виконуючі різні роботи по ремонту в будинку. За виконані ремонтні роботи вона сукупно йому заплатила кошти в сумі біля 40 000,00 грн. Також вона бачила, що частину коштів ОСОБА_5 витрачав на дітей, ходив з ними до магазину і щось їм купував.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та документами наданими прокурором, зокрема:

-копією рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27.09.2022, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язано щомісячно сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї третини частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.07.2022 і до досягнення старшою дитиною повноліття;

-копією виконавчого листа № 132/1534/22, виданого Калинівським районним судом Вінницької області 08.12.2022;

-заявою потерпілої ОСОБА_5 про прийняття виконавчого листа до виконання від 13.02.2023;

- постановою державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 щомісячно аліментів від 14.02.2023;

-довідкою-розрахунком про заборгованість ОСОБА_3 по аліментах станом на 01.09.2023;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу дію від 05.09.2023;

-ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 10.09.2023 року про тимчасовий доступ до речей і документів;

-постановою Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області від 14.09.2023 про доручення органу досудового розслідування проведення досудового розслідування;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.10.2023;

-протоколом огляду документу від 14.12.2023, а саме рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27.09.2022;

-постановою ВП № Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про приєднання до справи речових доказів від 14.12.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 89 КК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вищеперераховані докази отримані у порядку, встановленому КПК України, мають відношення до даного кримінального провадження, а тому визнає їх допустимими.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального правопорушення за обставин, встановлених в кримінальному провадженні, доведена повністю. При цьому суд вважає, що скоєння обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке полягає у вчиненні злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 та прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, і судом встановлено, що вони є переконливими, логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які дані в судовому засіданні, в яких він частково визнавав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, суд вважає повністю спростованими як матеріалами справи, так і показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а тому розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне ним умисне кримінальне правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання з-поміж інших завдань повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні встановлено не було.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні встановлено не було.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, не відшкодував потерпілій аліментну заборгованість, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе з обранням йому покарання у виді громадських робіт, тобто в межах, передбачених санкцією ст. 164 ч.1 КК України, що буде співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Речові докази по справі:

- рішення Калинівського районного суду Вінницької області (справа № 132/1534/22) від 27.09.2022 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 на утримання дітей, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000153,- залишити при матеріалах кримінального провадження за № 0000153.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1