печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду провадження 757/10226/24-к за скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

12.04.2024 до мого провадження надійшла заява слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду провадження 757/10226/24-к за скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Заява обґрунтована тим, що заявник просить внести відомості до ЄРДР зокрема стосовно судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 та керівника апарату Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 .

Відтак, слідчий суддя заявив самовідвід від розгляду скарги, з метою унеможливлення виникнення сумнівів щодо неупередженості слідчого судді, на підставі ст.ст. 75,80,94 КПК України.

В судове засідання учасники та слідчий суддя не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутність заявника.

Дослідивши заяву про самовідвід, суддя дійшов наступного висновку.

Пунктами 3,4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

За таких обставин приходжу до переконання, що подальший розгляд слідчим суддею ОСОБА_3 провадження за скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, на думку заявника, поставить під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом, а тому з метою унеможливлення виникнення таких сумнівів, для забезпечення ухвалення об`єктивного судового рішення у справі, на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України вважаю, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 32, 34 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду провадження 757/10226/24-к за скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8