Справа № 307/717/24
Провадження № 1-кп/307/41/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , старший солдат, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 21.03.2022 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Так, старший солдат строкової військової служби ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 33, 34, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, зобов?язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, знати та виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини. Ці обов?язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У статті 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ вказано, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов?язані завжди пам?ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, Порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2009 р. №589, Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Однак, в порушення вищевказаних норм законодавства, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням точний час, у кінці грудня 2023 року, старший солдат ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Віролюбівка, Донецької області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, придбав, шляхом віднаходження на одному з місцевих полів пристрій для куріння, на якому знаходились залишки екстракту канабісу, та в подальшому, не повідомиш про вказану знахідку представникам правоохоронних органів, зберіг для подальшого особистого використання.

В подальшому, старший солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, без мети збуту, усвідомлюючи протиправність свої дій їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.01.2024, перемістив вказаний предмет із залишками екстракту канабісу що (в перерахунку на суху речовину) становить 0,4103 г. до свого автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21015», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору де зберігав та перевозив до моменту виявлення та вилучення вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу працівниками поліції 02.01.2024 близько 22 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , у зв?язку з чим обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. Показав, що точної дати не пам`ятає, однак пам`ятає, що в с. Віролюбівка Донецької області знайшов на полі люльку для куріння, яку у подальшому привіз додому за місцем свого проживання в с. Нижня Апша, яку особисто використовував. Вказаний пристрій для курівння в нього вилучили під час обшуку автомобіля ВАЗ моделі 21015 у якому він цей пристрій зберігав та перевозив.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, доведена повністю.

Оскільки прокурор, обвинувачений та захисник не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про особу обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним у обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні , перевезенні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку, дані про особу винного, який за місцем проживання та проходження військової служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, та раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: визнання своєї вини.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його поведінку після вчинення кримінального проступку, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за наявності альтернативної санкції ч.1 ст.309 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме такого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Під час судового розгляду сторона обвинувачення не зверталася до суду з клопотаннями про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, що складаються із вартості за проведення експертизи в сумі 2 271,84 (дві тисячі двісті сімдесят один) грн. (вісімдесят чотири) коп., слід стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи матеріалів, речовин, їх аналогів та прекурсорів від 10.01.2024 №СЕ-19/107-24/245-НЗПРАП в розмірі 2 271,84 (дві тисячі двісті сімдесят один) грн. (вісімдесят чотири) копійки

Речові докази:

- Екстракт канабісу, який містився в металевому пристрої для куріння, типу «люлька», загальна маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину, становить 0,4103 г., які після проведеної експертизи упаковано до спеціального пакету «Україна МВС Експертна Служба» №5605214 та згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, поміщено до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області після набрання вироком законної сили, знищити.

Матеріали кримінального провадження №0000001 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - повернути прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1