Справа № 761/5934/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2887/24 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дана ухвала вмотивована тим, що дослідити заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення неможливо через її відсутність в матеріалах справи, а отже і стверджувати, що зміст заяви містить конкретні обставини, що можуть свідчити про вчинення окремими особами саме кримінальних правопорушень, неможливо, тому, на переконання слідчого судді, відсутні правові підстави для задоволення даної скарги.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що суд першої інстанції не витребував та не дослідив необхідні матеріали для правильного вирішення спору, фактично не розглянув скаргу по суті вимог, чим порушив норми кримінального процесуального закону.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання, повідомлений належним чином, а тому враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у його відсутність.

Також, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 17 березня 2024 року отримав копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2024 року, яка постановлена без його участі, та як убачається в матеріалах провадження, відповідно до дати з системи «Електронний суд» подав апеляційну скаргу на дану ухвалу 21 березня 2024 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів скарги, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що дослідити заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення неможливо через її відсутність в матеріалах справи, а отже і стверджувати, що зміст заяви містить конкретні обставини, що можуть свідчити про вчинення окремими особами саме кримінальних правопорушень, неможливо.

З вказаним рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій ставить питання про зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання органом досудового розслідування копії ухвали слідчого судді, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_6 від 05.02.2024 року та зареєстрованій за №з-337/к та розпочати досудове розслідування.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості про кримінальне правопорушення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 глави 2 розділу 1 Положення про порядок ведення ЄРДР, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Як правильно встановлено слідчим суддею, в матеріалах справи відсутня подана ОСОБА_6 заява про вчинення кримінального правопорушення. При цьому фактично в скарзі ОСОБА_6 ставить питання про зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві внести відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах скарги відсутня вказана заява, слідчий суддя дійшов висновку про те, що особою, яка звернулась зі скаргою не доведено, що уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Києві допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Окрім того, ч. 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

За вказаних обставин, слідчий суддя був позбавлений можливості перевірити зміст вказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення та чи взагалі її було направлено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а тому ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року має бути залишена без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: