УХВАЛА

24 червня 2024 року

м. Київ

справа № 522/3619/18

провадження № 51-3147ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на судові рішення щодо неї,

установив:

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2022 року ОСОБА_4 , засуджено до покарання:

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією належного їй майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 шляхом часткового складання призначених покарань визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією належного їй майна. На підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_4 до призначеного покарання шляхом часткового складання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2016 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією належного їй майна.

Цим же вироком засуджено також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 травня 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак у порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України засуджена у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість вироку і ухвали суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України.

Касатор не зазначає у чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення вимог ст. 419 КПК України, на її думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Також ОСОБА_4 необхідно врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України,та на які є посилання у касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судових рішень з урахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України. Однак засуджена у вступній та мотивувальній частині своєї касаційної скарги зазначає, що вона подана на вирок суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду, проте у її прохальній частині просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, не заявляючи при цьому будь-яких вимог щодо рішення суду першої інстанції, що позбавляє Суд визначитись із предметом касаційного перегляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженій строк для усунення недоліків.

Слід зазначити, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник у порушення вимог КПК України, не надав усіх документів, які мають подаватися разом із касаційною скаргою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції у порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргузасудженої ОСОБА_4 без руху.

Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3