Справа № 638/7509/24
Провадження № 1-кс/638/2241/24
УХВАЛА

Іменем України

28 червня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 09.02.2023 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу; 05.10.2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України - іспитовий строк 1 рік

за матеріалами кримінального провадження за №0000840, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , в обґрунтування якого посилається на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на шлях виправлення не став і знову, в період іспитового строку, вчинив умисний корисливий злочини проти власності за наступних обставин:

ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 близько 16 год. 00 хв. 09.04.2024, йшов по вул. Макарівська у м. Харкові неподалік від домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та зустрів свого знайомого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який направлявся до водопостачальної колонки, яка знаходиться неподалік від домоволодіння вищевказаної адреси. ОСОБА_6 попрохала у ОСОБА_7 сигарети, але оскільки у останнього маються вади голосу та слуху, він жестами показав що сигарет у нього немає. Після чого ОСОБА_6 пішла в сторону свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_7 немає вдома, з метою викрадення майна потерпілого, проник до його домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Samsung A02S», після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення вказаного телефону.

Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, близько 16 год. 10 хв. 09.04.2024, переконавшись, що потерпілого ОСОБА_7 немає вдома та за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Samsung A02S» (3/32Gb), imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3386 від 24.04.2024 складає 1625 гривень 00 копійок.

Після чого ОСОБА_5 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1625 гривень 00 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану

21.06.2024 року слідчим Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Підозрюваний, ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями статті 186 КПК України визначено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК (частина друга статті 177 КПК).

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема статей 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27 лютого 2019 року по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ст. 12 КК України підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення йому покарання у виді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, суду, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно ОСОБА_5 процесуальних рішень.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 у подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити змінити свої показання.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, у період іспитового строку, вчинив новий злочин, а отже може й надалі продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення; не має постійного місця роботи та джерела доходів, офіційно не працевлаштований, отже не має міцних соціальних зв`язків, які були б були стримуючим фактором для запобігання настанню ризиків вчинення нових злочинів та переховування від правоохоронних органів.

Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що такий вид обмеження може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є обгрунтованою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, суд дійшов висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Саме такий запобіжний захід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, буде відповідати даним про особу підозрюваного, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, забезпечить в повній мірі належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

Водночас, суд вважає, що обов`язки, покладені на підозрюваного за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування відповідає приписам п. 2 частини третьої статті 132 КПК України.

З огляду на положення частини сьомої статті 194 КПК України, у зв`язку із застосуванням щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд покладає на нього визначені статтею 194 КПК України обов`язки на строк два місяці.

Керуючись статтями 131, 132, 176 - 178, 181, 182-184, 194 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за матеріалами кримінального провадження за №0000840, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України- задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., на строк два місяці, тобто до 28 серпня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) у період часу з 22:00 до 07.00 не залишати житло за адресою:

АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

3) не виїжджати за межі міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Дозволити ОСОБА_5 , залишати місце перебування під домашнім арештом під час повітряної тривоги задля укриття в захисних спорудах цивільного захисту з метою уникнення загрози життю та здоров`ю.

За умови неможливості залишатися за місцем перебування під домашнім арештом, зумовленої режимом воєнного стану чи у випадку загрози здоров`ю, життю та безпеці, виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, стану ведення активних бойових дій, дозволити ОСОБА_5 залишити місце перебування під домашнім арештом з обов`язковим повідомленням про це прокурора та суддю протягом 48 годин із зазначенням нової адреси місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 про його право на звернення до суду із клопотанням про зміну адреси перебування під домашнім арештом з метою забезпечення безпеки життю та здоров`ю під час дії воєнного стану в Україні.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Строк дії ухвали встановити до 28 серпня 2024 року включно.

Суддя ОСОБА_1