Справа № 147/695/24
Провадження № 1-кп/147/69/24
ВИРОК

іменем України

07 травня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 13.03.2024 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Джугастра Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 13.11.2019 Вінницьким апеляційним судом за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, 01.09.2022 звільненого з державної установи «Літинська виправна колонія №123» по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , раніше судимий 13.11.2019 Вінницьким апеляційним судом за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. 01.09.2022 по відбуттю строку покарання звільнений з місця позбавлення волі.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 31.08.2022 ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із застосуванням наступних обмежень: заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин за добу, з 23:00 год. до 06:00 год., заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі міста, реєстрація в органах поліції за місцем проживання один раз на місяць (остання п`ятниця кожного місяця).

За вказаний період перебування під адміністративним наглядом ОСОБА_3 продовжував вчиняти адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим, 18.08.2023 постановою Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 продовжено адміністративний нагляд терміном на 6 місяців, із застосуванням наступних обмежень: заборонено відлучатись з обраного місця проживання: АДРЕСА_1 в період з 22 години до 6 години за винятком днів та годин роботи, заборонено відвідувати торгівельні заклади, де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив, заборонено виїзд за межі Ободівської територіальної громади без дозволу керівництва відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, зобов?язано з?являтися в службовий кабінет начальника сектору превенції відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області з 09.00 год. до 10.00 год. перший понеділок кожного місяця, завчасно повідомляти керівництво відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про зміну місця роботи та проживання.

За вказаний період перебування під адміністративним наглядом ОСОБА_3 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, та 15.02.2024 постановою Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 продовжено адміністративний нагляд терміном на 6 місяців.

Проте, ОСОБА_3 не став на шлях виправлення та продовжував злісно порушувати встановлені постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.02.2024 обмеження. Так, ОСОБА_3 , будучи ознайомлений із встановленими обмеженнями, умисно, маючи на меті ухилитись від адміністративного нагляду, не повідомивши керівництво відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, яке здійснює за ним нагляд, без дозволу посадових осіб відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області на виїзд в особистих справах, порушуючи постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.02.2024, в період з 03.03.2024 по 12.03.2024 без поважних причин самовільно залишив своє постійне місце проживання, що розташоване в АДРЕСА_1 , та протягом вказаного періоду часу перебував у будинку АДРЕСА_2 у свого знайомого ОСОБА_4 , вживаючи алкогольні напої.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 395 КК України, а саме: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та правильної кваліфікації його дій за ст. 395 КК України, а саме - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий, неодружений, непрацюючий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецидив кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого і обставину, яка пом`якшує його покарання, наведену судом вище у вироку, у зв`язку з чим, враховуючи санкцію ст. 395 КК України, чинну на день ухвалення вироку, доходить висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень, а також буде необхідним і достатнім..

Вчиненим кримінальним правопорушенням майнову шкоду не завдано.

Підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру відповідно до вимог ст. 96-3 КК України не встановлено.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України (в редакції Закону України №3342-ХІ від 23.08.2023, який набрав чинності 28.03.2024), та призначити йому покарання у вигляді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1