Справа № 159/4476/23
Провадження № 1-кп/159/136/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області суд під головуванням

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , уродженця м. Ковеля Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, судимого:

15.04.1992 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ч.2 ст.206 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.10.1995 року після відбуття строку;

29.07.1998 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.1 ст.196-1 КК України (1960 року) до 1 року виправних робіт з відрахуванням 20 відсотків заробітку;

20.09.1999 року Ковельським міським судом Волинської області за ст.94 КК України (1960 року) до 12 років позбавлення волі, звільнений 08.09.2010 року умовно-достроково на 9 місяців 8 днів;

17.11.2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.187 КК України до 6 років позбавлення волі;

24.11.2014 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.121, ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.12.2022 року після відбуття строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ОСОБА_7 , уродженця м. Ковеля Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, судимого:

22.04.1993 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.3 ст.140 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 18.06.1994 року на 07 місяців 21 день;

10.03.1995 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.187, ч.1 ст.222, ст.44, 42, 43 КК України (1960 року) до 1 року 08 місяців позбавлення волі;

05.11.1997 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.206, ч.2 ст.142, ч.3 ст.143, ч.3 ст.206 КК України (1960 року) до 08 років позбавлення волі;

25.06.2013 року Апеляційним судом Волинської області ст.27, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 17.07.2014 року після відбуття строку;

28.11.2014 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 17.10.2018 року після відбуття строку;

19.05.2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.125 КК України до 1 місяця арешту;

26.10.2021 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.125 КК України до штрафу 1700 грн.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в :

23.06.2023 року, о 10 год. 25 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, а саме в магазині «Катруся», за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, групою осіб, з хуліганських мотивів та явної неповаги до установлених норм поведінки у суспільстві, нехтуючи і показуючи свою зневагу до елементарних правил моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, використовуючи нікчемний привід, безпричинно почали словесно ображати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , висміюючи його зовнішній вигляд, застосовуючи при цьому нецензурну лайку, принижуючи його честь та гідність.

Окрім того, ОСОБА_7 , маючи на меті демонстрацію грубої сили, та сприйняття його погроз реально, тримаючи в руках кухонну сокирку, яку він приніс з собою до магазину, тобто предмет спеціально пристосований ним для нанесення тілесних ушкоджень під час учинення хуліганських дій, притиснув її ріжучою частиною до тулуба ОСОБА_8 , висловивши при цьому погрозу про заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя чи здоров`я, ОСОБА_8 , відразу після вказаних подій вийшов з магазину, уникаючи подальшого розвитку конфлікту. Однак ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , продовжуючи свої узгодженні між собою подальші протиправні дії, вийшли за ним з магазину та зупинили на тротуарі за вищевказаною адресою, продовжуючи словесно його ображати нецензурною лайкою та висловлювати у його адресу погрози завдання йому тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_6 дістав зі свого одягу предмет, спеціально пристосований ним для нанесення тілесних ушкоджень під час учинення хуліганських дій, а саме, кухонний ніж, та безпричинно завдав ним удар ОСОБА_8 в нижню частину живота, заподіявши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани живота зліва, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_7 , відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2020 року, був зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 на дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1200 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Будучи ознайомленим з вказаним судовим рішенням, та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на дитину, ОСОБА_7 , в період з 01.11.2020 по 01.11.2023, злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 47479 грн. 50 копійок, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

ОСОБА_7 у вказаний період часу був працездатним, не мав жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, був попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігнорував вимоги державного виконавця Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.03.2020, порушуючи вимоги ст.51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не звертався, офіційно не працевлаштовувався, у встановленому законом порядку інвалідом не визнаний, аліменти не виплачував, внаслідок чого за вказаний вище період утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання малолітньої дитини.

Загальна сума заборгованості за весь період ухилення від сплати аліментів, згідно довідки-розрахунку Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ станом на 01.11.2023 становить 57162,25 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

ОСОБА_7 вину визнав повністю і показав, що напередодні дня події, увечері він на запрошення ОСОБА_6 був у нього вдома, вживали спиртні напої і він залишився у нього ночувати. На ранок він взявся допомогти ОСОБА_6 по господарству, а саме, очистити ділянку від рослинності. Для цього він знайшов у ОСОБА_6 кухонну сокирку і поклав її у пакет. Разом з ОСОБА_6 зайшли в магазин, з тим щоб купити їжу. В магазин зайшов потерпілий, який його зацікавив своїм одягом, прикрасами і татуюваннями і він разом з ОСОБА_6 став його роздивлятися. Потерпілий висловив заперечення проти таких їх дій. В ході конфліктного спілкування з потерпілим він тримав поблизу його тіла пакет з сокиркою в руці, розуміючи, що потерпілий сприймає сокирку як загрозу для себе. Потерпілий, уникаючи конфлікту, вийшов з магазину і він з ОСОБА_6 вийшли за ним. На вулиці конфлікт продовжувався. В цей час він притримував рукою велосипед потерпілого. В ході конфлікту ОСОБА_6 зробив рух рукою з ножем в бік потерпілого, той відскочив, ОСОБА_6 пішов за ним, а потім повернувся. Разом з ОСОБА_6 пішли після цього в посадку, де вживали спиртне. Приїхала поліція і їх затримала. Розкаюється у вчиненому, засуджує свої дії, приносить потерпілому вибачення за його дії. Щодо аліментів, він дійсно, маючи можливість сплачувати аліменти на дитину, знаючи про необхідність сплачувати аліменти і про відповідальність за їх несплату, допустив заборгованість за тривалий період. Запевнює, що влаштується на роботу, в найближчий строк погасить заборгованість і надалі її не допускатиме.

ОСОБА_6 вину визнав повністю і показав, що напередодні дня події, ОСОБА_7 був у нього вдома, вживали спиртні напої і той залишився у нього ночувати. На ранок ОСОБА_7 взявся допомогти йому по господарству, а саме, очистити ділянку від рослинності. Для цього ОСОБА_7 знайшов у нього кухонну сокирку і поклав її у пакет. Він взяв з собою ніж для роботи з тією ж рослинністю, який поклав у кишеню шортів. Разом з ОСОБА_7 зайшли в магазин, з тим щоб купити їжу. В магазин зайшов потерпілий, який його зацікавив своїм одягом, прикрасами і татуюваннями і він разом з ОСОБА_7 став його роздивлятися. Потерпілий висловив заперечення проти таких їх дій. Виник конфлікт. Потерпілий, уникаючи конфлікту, вийшов з магазину і він з ОСОБА_7 вийшли за ним. На вулиці конфлікт продовжувався. В ході конфлікту він тримав рукою велосипед потерпілого. Розпалившись, він дістав з кишені ніж і зробив рукою з ножем різкий рух в бік потерпілого, той відскочив і почав відходити. Він деякий час йшов за потерпілим, а потім повернувся до ОСОБА_7 . Разом з ОСОБА_7 пішли після цього в посадку, де вживали спиртне. Приїхала поліція і їх затримала. Розкаюється у вчиненому, засуджує свої дії, приносить потерпілому вибачення за його дії. Зазначає, що потерпілому повністю відшкодована шкода і той не має до нього майнових претензій.

Вина кожного з підсудних підтверджується такими доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що того дня під`їхав велосипедом до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » по АДРЕСА_3 . У магазині обвинувачені безпідставно зосередили на ньому увагу і почали безцеремонно, з викликом, роздивлятися його одяг, прикраси в вухах і татуювання, що викликало його заперечення. На заперечення обвинувачені зреагували ще з більшою агресією, зокрема, ОСОБА_7 з погрозою притис до його тіла лезо сокирки, яке стирчало з його розідраного пакету, який він тримав у руках. Зрозумівши дії ОСОБА_7 як очевидну загрозу для свого життя і здоров`я, він вирішив негайно залишити магазин, уникнувши конфлікту. Однак, обвинувачені не припинили агресію і вийшли на вулицю за ним. Далі конфлікт продовжувався поблизу магазину. Він мав намір їхати велосипедом, а обвинувачені перешкоджали йому це зробити, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та погрозами. Врешті решт, ОСОБА_6 несподівано вихопив ніж і завдав ним удар в ділянку його живота. Він встиг відреагувати на удар, вигнувши тіло, і лезо ножа лише трохи пошкодило його живіт. Далі він побіг зупиняти машини, рятуючи своє життя, напад на нього припинився. На сьогодні йому повністю відшкодована шкода і майнових претензій до обвинувачених він не має. В разі визнання вини обвинуваченими, а отже усвідомлення ними неправильності їхньої поведінки, він не настоює на суворому покаранні.

Свідок ОСОБА_11 показав, що подробиці конфлікту між потерпілим і обвинуваченими йому невідомі. Бачив, що поблизу магазину щось відбувається, коли вийшов, все вже закінчилося. В самому магазині на спілкування між потерпілим і обвинуваченими не звертав уваги.

Свідок ОСОБА_12 показав, що був свідком конфлікту між потерпілим і обвинуваченими поблизу магазину, його причина йому невідома. ОСОБА_6 зробив рух рукою в бік потерпілого, той зігнувся і відскочив. Далі потерпілий відходив, ОСОБА_6 якийсь час йшов за ним, потім повернувся. ОСОБА_7 стояв поруч, фізично потерпілого не чіпав. Йому здавалося, що учасники конфлікту спорять за велосипеда, оскільки той був між ними.

Свідок ОСОБА_13 показала, що виїжджала на виклик потерпілого в складі поліцейської групи. Обох обвинувачених знайшли з допомогою потерпілого в посадці, де вони вживали спиртні напої. ОСОБА_6 в ході спілкування викинув вбік ніж, який був знайдений і вилучений. Тут же була виявлена сокирка в пакеті.

Під час огляду місця події, який розпочався о 10 год. 54 хв. 23.06.2023 року на території парку навпроти буд. АДРЕСА_4 була виявлена сокирка в пакеті та ніж, схожий на кухонний (протокол, т.2, а.с.16-20).

Під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_8 показав як саме і де до його тіла приставляли сокирку і завдавали удару ножем в живіт (протокол, т.2, а.с.22-26).

Показання потерпілого ОСОБА_8 підтверджуються відеозаписом камер магазину, розташованих в приміщенні і на вулиці, поблизу магазину. Зокрема, видно, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода, розв`язна поведінка), чіпляються до потерпілого, обмежуючи його вільне пересування по приміщенню магазину. ОСОБА_7 з очевидною агресією спілкується з потерпілим, чіпаючи його одяг і речі, в той час як потерпілий проти цього категорично заперечує. ОСОБА_7 всіляко демонструє потерпілому пакет з важким предметом і притискує його до тіла потерпілого. Після цього, потерпілий відразу виходить з магазину. ОСОБА_6 виходить з магазину відразу за потерпілим, маючи очевидну ціль його наздогнати. Поблизу магазину, ОСОБА_6 виявляє фізичну агресію до потерпілого, хапає його велосипед, дістає щось з кишені і робить рукою рух в бік живота потерпілого. Потерпілий відскакує, задирає футболку і розглядає живота. Далі ОСОБА_6 йде до потерпілого і той тікає. ОСОБА_7 поблизу магазину знаходився поряд з ОСОБА_6 і потерпілим і бере участь в конфлікті на боці ОСОБА_6 , зокрема також заважає потерпілому поїхати з місця конфлікту і висловлюється в його бік (т.2, а.с.29-36).

Відповідно до висновку експерта № 82 від 29.06.2023, у потерпілого ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді поверхневої рани живота зліва, що утворилась від дії предмету, що має колючі властивості, в час, вказаний у постанові, в медичній документації та потерпілим, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (т.2, а.с.38-41).

Відповідно до консультаційних висновків спеціалістів № 47 та № 319 від 23.06.2023, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлене алкогольне сп`яніння (т.2, а.с.56, 57).

Були оглянуті речові докази: одяг обвинувачених, сокирка та ніж (т.2, а.с.58-69).

З відеозапису виїзду поліцейських на місце події видно, що потерпілий вказує на обвинувачених як на осіб, які вчинили щодо нього хуліганські дії, видно, що обвинувачені перебувають в стані алкогольного сп`яніння, видно момент, коли ОСОБА_6 викидає ніж, який він мав у кишені (т.2, а.с.78-83).

До матеріалів справи додана копія рішення суду від 19.03.2020, відповідно до якого ОСОБА_7 зобов`язаний сплачувати на дитину аліменти, і докази отримання ним його копії, копія виконавчого листа, копія постанови про відкриття виконавчого провадження, докази її направлення ОСОБА_7 , копії документів з виконавчого провадження, зокрема документів про встановлення тимчасових обмежень щодо ОСОБА_7 , розрахунок заборгованості зі сплати документів (т.2, а.с.150-179).

ОСОБА_7 не працював, на обліку у центрі зайнятості не перебував, пенсії не має, стан його здоров`я дозволяє працювати (т.2, а.с.190-203).

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинили, кожен зокрема, хуліганство кримінальне правопорушення, передбачене ст.296 ч.4 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання, суд щодо кожного з обвинувачених відносить вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив кримінальних правопорушень.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд щодо кожного з обвинувачених відносить щире каяття, яке виразилось в тому, що обвинувачені усвідомили протиправність і аморальність своїх дій, знайшли порозуміння з потерпілим, добровільно відшкодували потерпілому завдані збитки.

Суд враховує також те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , хоч і не вперше притягуються до кримінальної відповідальності, однак, цього разу активно спрямовували свої зусилля на те, щоб загладити вину перед потерпілим, відшукали кошти на відшкодування йому збитків, добившись тим самим поблажливого ставлення потерпілого до себе, який не настоює на суворому покаранні. Щодо ОСОБА_7 суд, крім цього, враховує те, що він, порівняно з ОСОБА_6 , проявляв відчутно менший ступінь агресивності, здебільшого йшов в фарватері дій останнього, погоджувався з ними, але не вдавався до ескалації, зокрема в способі застосування предметів, які застосовувались під час вчинення хуліганських дій, як це відбулося з ОСОБА_6 . Крім цього, ОСОБА_7 висловив твердий намір погасити заборгованість по аліментах на дитину, якщо залишиться на волі, і матір дитини заявила що довіряє такому твердженню. Крім цього, ОСОБА_7 має двох батьків пенсійного віку, а матір, до того ж, є особою з інвалідністю, яким у такий складний час, як зараз, потрібна допомога і підтримка. Щодо ОСОБА_6 суд, крім цього, враховує, що він на сьогодні потрапив у складну життєву ситуацію, у нього за короткий час померла матір і загинув під час бойових дій в складі Збройних сил України син 15 січня 2024 року, що, за його словами, істотно вплинуло на його відношення до вчиненого.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виправлення ОСОБА_6 можливе лише в місцях позбавлення волі, однак з якомога ближчим до мінімального строком.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.164 КК України, призначивши йому покарання:

за ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч.1, 2 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, а саме, звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити щодо ОСОБА_6 попередню тримання під вартою.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді домашнього арешту скасувати.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_6 з 23 червня 2023 року дня його затримання.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 23 червня 2023 року до 24 червня 2023 року.

Речові докази: диски з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження; ніж, сокиру, кепку, шорти і кофту повернути ОСОБА_6 ; кепку і шорти повернути ОСОБА_7 .

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді від 28 червня 2023 року скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_14