Справа № 727/5620/23
Провадження № 1-кп/727/14/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26 червня 2024 року

Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 ,

представників Ювенальної поліції - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

психологів - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці клопотання слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_20 , погодженого прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0001571 від 03.05.2023 року до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Чернівці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , дії якого містять ознаки суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.05.2023 року, біля 14 год. 00 хв., у приміщенні ліцею АДРЕСА_2 , на перерві між першим та другим уроком умисно завдав один удар правою ногою в область правої гомілки малолітньому ОСОБА_7 , внаслідок якого останній втратив рівновагу та впав, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді закритого подвійного перелому кісток дистальних відділів правої гомілки, яке згідно судово-медичної експертизи №278 екс від 26.05.2023 року є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, оскільки спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

Крім того, малолітній ОСОБА_4 02.05.2023 року, біля 15 год. 30 хв., у приміщенні ліцею АДРЕСА_2 , на перерві між уроками, умисно завдав один удар правовою ногою в область лівої гомілки малолітній ОСОБА_8 , який спричинив їй фізичну біль. В судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснив, що 02.05.2023 року, на перервах між уроками у ліцеї, він дійсно, «граючись», зробив «підкати» ногою ОСОБА_7 по гомілці правої ноги та ОСОБА_8 по гомілці лівої ноги, але при цьому не бажав спеціально заподіяти при цьому ОСОБА_21 таку травму, яку останній в результаті отримав, а просто хотів, щоб той впав. Надалі він вибачився перед потерпілими і дуже шкодує про такі свої вчинки.

З показів у судовому засіданні у судовому засіданні неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що 02.05.2023 року, на перерві між уроками, до нього несподівано підбіг ОСОБА_4 та зробив «підкат», вдаривши його по нозі, від чого він впав на підлогу, а потім не зміг на неї стати. Їх класний керівник викликала «швидку» і надалі з`ясувалось, що у нього перелом кісток гомілки. Крім того, потерпілий зазначив, що зі ОСОБА_22 з 1 класу він мав неприязні стосунки, той постійно його ображав, а також часто робив «підкати» і іншим дітям, які навчаються у ліцеї.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 02.05.2023 року, перед уроком трудового навчання вона перебувала в приміщенні коридору ліцею, розмовляючи з подружками. Раптом ОСОБА_23 підбіг до неї ззаду та зробив «підкат», після чого вона впала на підлогу та дуже боляче вдарилась рукою, на якій потім з?явився синець.

Свідок ОСОБА_24 суду показала, що 02.05.2023 року до неї зателефонувала класний керівник ОСОБА_7 - ОСОБА_25 , яка повідомила що ОСОБА_26 лежить на підлозі та не може встати, а надалі розповіла, що це сталося внаслідок дій ОСОБА_27 . Після того, як вона спустилася до підвального приміщення, то сама побачила ОСОБА_28 зі зламаною ногою, який сильно плакав. Надалі було викликано швидку допомогу, а також повідомлено про цей випадок директора ліцею, міське управління освіти, батьків ОСОБА_29 та проведено збори класних керівників та батьківські збори з приводу недопущення такої поведінки дітей на перервах. Крім того, діти показували їй відео, на якому зафіксовано, як ОСОБА_23 зробив підніжку ОСОБА_30 .

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні суду показала, що 02.05.2023 року вона побачила ОСОБА_32 , який стояв у підвальному приміщенні ліцею біля дивану на колінах та не міг підвестись, а також помітила, що одна нога у нього була при цьому неприродно вивернута в інший бік. ОСОБА_28 розповів їй, що впав від того, що ОСОБА_23 зробив йому підніжку. У подальшому, переглядаючи відеозапис з камер спостереження, з`ясувалось, що останній у цей же день так само вчинив і з ОСОБА_33 . Крім того, цей свідок зауважила, що вона є класним керівником класу, в якому навчається ОСОБА_34 та їй відомо, що були випадки, коли діти скаржилися на його грубу поведінку з ними, проте системних порушень він не вчиняв.

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 його мати ОСОБА_5 суду пояснила, що син дуже шкодує про свої вчинки, просив у потерпілих дітей вибачення, крім того, вони оплатили лікування потерпілого ОСОБА_32 . Проте, зі слів ОСОБА_29 їй відомо, що «підкати» на перервах робив не тільки він, інші діти теж так «бавились». Також ОСОБА_5 вказала, що умови виховання її сина є звичайними, батьки мають для нього авторитет, він їх слухає, у сім`ї наявне взаєморозуміння, проти задоволення клопотання вона не заперечує.

У відповідності із витягами з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001571 від 03.05.2023 року вбачається внесення відомостей про заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо заподіяння їх дітям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та удару ОСОБА_4 (т.1 а.с.1-4).

Відповідно до висновку експерта №260 екс від 18.05.2023 року при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не виявлено ( т.1 а.с.38)

З досліджених судом у судовому засіданні відеозаписів також вбачаються обставини та механізм завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та удару ОСОБА_8 ( т.1 а.с.41-48, 139-147)

Згідно із висновком експерта №262 екс від 24.05.2023 року при проведенні судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: закритий подвійний перелом кісток дистальних відділів правої гомілки (остеоепіфізеоліз великогомілкової кістки та WEBER C малогомілкової кістки). Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаним в фабулі постанови і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я. Малоймовірно виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи, як з прискоренням , так і без такого. В зв`язку із ненаданням медичних документів встановити наявність, характер, механізм утворення та ступінь тяжкості інших тілесних ушкоджень не виявляється можливим (т.1 а.с.61).

Безпосередньо дослідивши вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров?я потерпілого, а також суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, яке завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень потерпілій.

При цьому таку кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, як значна стійка втрата працездатності менш як на одну третину, яка зазначена у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, слід виключити як зайво застосовану.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля у вечірній час та передачу малолітнього під нагляд батьків строком на один рік.

Інші учасники судового розгляду вказане клопотання також підтримали та просили його задовольнити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процессу, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, задовольнивши таким чином відповідне клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом, суспільно небезпечні діяння, передбачені частиною 1 статті 122 КК України та частиною 1 статті 126 КК України, мали місце, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження №0001571 від 03.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 народився 12.12.2010 року, а, відтак, на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь йому не виповнилося 14 років, тобто він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КК України, а тому, відповідно до ст. 22 КК України, не є суб`єктом вказаних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу, суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього суд має право застосувати примусові заходи виховного характеру, наведені в переліку, зокрема цією нормою передбачено застосування і таких видів примусових заходів виховного характеру, як застереження, передача під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

При цьому до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті (частина 3 статті 105 КК України).

Вирішуючи питання який вид примусового заходу виховного характеру належить обрати суд приймає до уваги практику ВС , який в постанові від 12 квітня 2018 року по справі №198/8/17, зауважив, що застереження, як примусовий захід виховного характеру, визначений п.1 ч.2 ст.105 КК України полягає у роз`ясненні судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Також пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Судом у ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 на медичних обліках не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо, а також до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, вперше вчинив суспільно небезпечні діяння, має постійне місце проживання, виховується у повній сім`ї, його вихованням займаються мати та батько.

Під час опитування законного представника ОСОБА_4 - матері ОСОБА_5 остання повідомила суду, що вона та батько мають вплив на сина та не заперечують передати його під нагляд батьків, вони будуть контролювати його поведінку .

Враховуючи вищевикладене, а також характер стосунків з однокласниками та особливості характеру малолітнього, умови його життя, виховання та поведінку, критичне ставлення до вчиненого, суд вважає, що застосування до ОСОБА_35 таких примусових заходів виховного характеру, як застереження, передача його під нагляд батьків та обмеження дозвілля з 22 години до 06 години ранку відповідатиме його інтересам.

Дані заходи дозволять ОСОБА_4 виправитись і унеможливити вірогідність вчинення ним в майбутньому будь-яких протиправних дій.

Крім цього суд, вважає за необхідне захисту інтересів дитини, враховуючи наявність в Україні на даний час воєнного стану, встановити такі обмеження за винятком часу, необхідного для слідування та перебування в укритті поза межами житла під час оголошення повітряної тривоги.

Цивільні позови у справі не заявлялись, речові докази та процесуальні витрати відсутні

На підставі викладеного та, керуючись ст. 22, 97, п. 1,2,3 ч. 2 ст. 105 КК України , ст.ст. 284, 498-501 КПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_20 , погоджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0001571 від 03.05.2023 року до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення суспільно-небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КК України задовольнити повністю. Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Чернівці, проживаючого: АДРЕСА_3 , громадянина України, учня 6-го классу Чернівецького ліцею №7, раніше не судимого, наступні види примусових заходів виховного характеру : - застереження шляхом роз`яснення наслідків його дій ; - обмеження дозвілля, встановивши особливі умови до його поведінки шляхом заборони покидати місце проживання з 22:00 години до 06:00 години ( за винятком часу, необхідного для слідування та перебування в укритті поза межами житла під час оголошення повітряної тривоги); - передачу під нагляд батьків: батька - ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Строк застосування примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, а також передачі ОСОБА_4 під нагляд батьків визначити терміном 1 (один) рік . Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Повний текст ухвали складений 01.07.2024 року.

Суддя ОСОБА_1