В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1846/23

Провадження № 1-кп/348/123/24

12 квітня 2024 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 25.02.2022 до 04.11.2022 (у тому числі у період: з 27.04.2022 до 20.07.2022 та з 02.08.2022 до 04.11.2022, брав безпосередню участь у бойових діях з метою оборони України) та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_4

захисник: ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту, наприкінці січня 2023 року ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання за допомогою сільськогосподарської техніки, шляхом зняття грунтового покриву, незаконно облаштував на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці, площею 0,175 га, із кадастровим номером :02:004:0275, що розташована на АДРЕСА_2 , штучну водойму (ставок), довжиною 40 метрів та шириною 20 метрів, внаслідок чого земельна ділянка безпідставно була виведена із земель сільськогосподарського обороту. Внаслідок таких дій ОСОБА_3 була порушена структура грунту, що унеможливлює подальше використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Таким діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.254 КК України, а саме: безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту та порушення структури ґрунту.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 254 КК України не визнав. Дав такі показання. Земельна ділянка, про яку йдеться в обвинувальному акті належить йому на праві власності. Цільове призначення землі - для ведення селянського господарства. Біля цієї земельної ділянки також знаходиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, в якому обвинувачений проживає зі своєю сім`єю. На цих ділянках постійно збирається та застоюється вода. Ставок обвинувачений не облаштовував. Визнав, що викопав канал за проектом 2016 року з метою запобігання підтопленню своєї земельної ділянки. Зазначив, що земельна ділянка належала ще його батькам. Вони використовувати її за цільовим призначенням не могли, оскільки ця місцевість є паводковою, там нічого неможливо було виростити. У 2016 році орган місцевого самворядування розробив проект каналу з метою водовідведення та запобігання підтопленню земельних ділянок, які знаходяться у тій місцевості, а також дороги загального користування. Однак батьки обвинуваченого були проти, щоб на їх землі викопали канал. Після того, як обвинувачений став власником земельної ділянки, він вирішив проблему підтоплення. Він викопав канал на своїй земельній ділянці, що запобігає підтопленню іншої частини його земельної ділянки, оскільки вода збирається у цьому каналі. Внаслідок таких дій стан земельної ділянки навпаки покращився, і не тільки у обвинуваченого, але й у суміжних землекористувачів. Крім цього, обвинувачений зазначає, що мешканці села неодноразово зверталися до органів місцевого самоврядування з метою вирішення питання підтоплення земельних ділянок, але ніхто не хотів, щоб канал проходив через їх земельну ділянку. Канал обвинувачений викопав меншою площею ніж по проекту, який колись розробила сільська рада. На даний час вода збирається у каналі і все болото висохло. Цільове призначення землі обвинувачений перед тим як викопати канал не змінював. Роботи проводив за власні кошти. ОСОБА_6 водойми приблизно 1,20 м. Додатково зазначив, що зовнішній вигляд каналу він вирішив облагородити, оскільки це його власна земельна ділянка і він хоче, щоб там був порядок. Зазначив, що злочинів ніколи не вчиняв і не має такого наміру.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_7 , дав такі показання. Свідок має з обвинуваченим неприязні стосунки після того, як обвинувачений викопав ставок, до того часу вони не сварилися. Ставок викопаний на відстані 25 м від будинку свідка. В ставку обвинувачений запустив рибу і почав бізнес. Свідок написав скаргу в сільську раду. Також свідок зазначив, що в них здавна земельні ділянки підтоплювало, місцевість болотяна. Там тече потічок і вода стікала через земельну ділянку обвинуваченого на дорогу. Обвинувачений викопав ставок і вода не стікає на дорогу а затримується на його земельній ділянці. Коли обвинувачений копав ставок, свідок думав, що це для відводу води, але від цього вода в криниці свідка змінилася, там багато намулу. Свідок зазначив, що боротися з паводками мала сільска рада, але де саме за проектом мав проходити канал свідкові невідомо.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 , який є сільським головою Пасічнянської сільської ради, зазначив, що на території територіальної громади с. Пнів часті паводки. Вода не стікає та підтоплює земельні ділянки мешканців села. Попередній сільський голова виготовив проект водовідведення, за яким було передбачено облашутвання каналу для збору води. Однак проект неможливо було втілити в життя, тому, що більшість земель знаходяться в приватній власності і мешканці були проти того, щоб канал проходив по їх землі. Крім цього, слід було забрати воду з центральної частини дороги на бокову вулицю, оскільки у період паводків це утруднювало проїзд. Що стосується водойми на земельній ділянці обвинуваченого, то це не ставок, а водозабірна водойма. Там раніше проходив потічок. Його відвернули руслом в іншу сторону. Земля обвинуваченого знаходиться найнижче від інших ділянок і там завжди збирається у великій кількості вода. Використання цієї землі за цільвим призначенням до того, як обвинувачений викопав канал було утрудненим.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_9 , який є старостою с.Пнів вказав, що в 2016 році, був розроблений проект водовідведення, у тому масиві де земля обвинуваченого, оскільки там було постійне підтоплення. Планували зробити його за рахунок сільсьокої ради та виконати роботи, щоб підтоплення не шкодило людям і щоб вода не підтоплювала дорогу загального користування. Мама обвинуваченого не дозволила проводити роботи на її земельній ділянці. Коли обвинувачений став власником землі, він вирішив проблему підтоплення. Зараз на дорогах вода не стоїть, людям це не шкодить.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_10 , який працює в сільській раді начальником відділу земельних відносин, дав такі показання. Обвинувачений на земельній ділянці облаштував водойму без відповідного дозволу. Дана водойма збирає воду, вода не тече на дорогу та до суміжних землекористувачів. Зараз за цільовим призначенням землю, де викопана водойма, неможливо використовувати. Зазначив, що до цього люди скаржилися на затоплення. Чи порушена структура грунту свідок не знає. Зазначає, що мало місце зняття верхнього шару грунту при облаштуванні водойми.

Слід зазначити, що дізнання у кримінальному провадженні тривало з 07.08.2023 до 10.08.2023. 11.08.2023 обвинувалинй акт надійшов до суду.

Дізнання було розпочате на підставі рапорту працівника поліції від 07.08.2023, відповідно до якого було виялено факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, а саме облаштування штучної водойми на земельній ділянці обвинуваченого.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру №НВ-021 від 20.07.2021, земельна ділянка площею 0,1750 га,із кадастровим номером :02:004:0275,що розташована на АДРЕСА_2 має цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства та належить до земель сільськогосподарського призначення.

На викопіюванні з кадастрового плану земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:0275, умовно позначені межі земельної ділянки та змальовано її конфігурацію, зазначено суміжних землекористувачів.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №320676316 від 20.01.2023 власником земельної ділянки із кадастровим номером :02:004:0275 є ОСОБА_3 .

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, який було виготовлено на підставі рішення сесії Пасічнянської сільської ради від 12.03.2021 №114-4/2021 за заявою ОСОБА_3 земельна ділянка розташована в агровиробничій групі дернових неглибоких глейових грунтів важкосуглинкових і легкоглинистих грунтів. Вид земельних угідь - рілля. Земельну ділянку надали у власність без обмежень у використанні та сервітутів, без права відводу зі своєї земельної ділянки води на сусідню або через сусідню.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.08.2023 з фототаблицею, який було проведено за добровільною згодою обвинуваченого, встановлено, що у АДРЕСА_2 , було викопань штучну водойму, яка має прямокунту форму шириною 20 м та довжиною 40 м. Крім цього, було встановлено, що водойма має облаштовані дренажні системи у вигляді труб для відведення води.

Згідно з відповіддю Пасічнянської сільської ради від 15.09.2023 №Б/242 та копії проекту для будівництва каналу для захисту території від затоплення в АДРЕСА_2 від 2016 року, на частині земельної ділянки обвинуваченого передбачено будівництво каналу водовідведення та облаштування струмка для збору поверхневих та дощових вод. Зокрема, проектом передбачено влаштування каналу, довжиною 206 м, а у верхній його частині - ставка площею 0,05 га.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копію паспорта обвинуваченого; копію його військового квитка, відповідно до якої обвинувачений проходив строкову військову службу та був зарахований до запасу, з 25.02.2022 до 04.11.2022 проходив військову службу за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 , ВОС стрілець; копію свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком яких є обвинувачений; довідки про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою його характеризують позитивно, скарг на його поведінку не надходило; довідку про склад сім"ї та зареєстрованих у житловому приміщенні, відповідно до якої обвинувачений зареєстрований в АДРЕСА_2 ; вимогу про відсутість судимостей; копію посвідчення учасника бойових дій; копію посвідчення, відповідно до якого ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_14 є багатодітною сім`єю.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 4 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не тільки забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, але й підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.

Ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони, яка включає в себе, зокрема, захист земель від підтоплення, заболочування та від інших несприятливих природних процесів. Цей захист може полягати у проведенні осушувальних, протипаводкових та інших заходів.

Родючість земель (ґрунтів) визначається за такими чинниками: механічним складом, властивостями ґрунтотворної породи, поживним режимом, фізико-хімічними показниками, умовами залягання тощо.

Таким чином, для встановлення судом ознак складу об`єктивної сторони кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, сторона обвинувачення повинна була довести: що обвинувачений вчинив діяння - безгосподарське використання земель; вчинення цього діяння спричинило виведення земелі із сільськогосподарського обороту та порушення структури ґрунту; а також причиновий зв`язок між діянням і наслідками. При цьому якщо дії обвинуваченого, хоча і були вчинені без зміни цільового призначення земельної ділянки і без відповідних дозвільних документів, але сприяли покращенню структури грунту та підвищенню його родючості, відповідальність за цією статтею виключається.

Суть безгосподарського використання земель полягає в тому, що обвинувачений не виконує або неналежним чином виконує покладений на нього обов`язок захищати належну йому землю від шкідливого антропогенного та природного впливу. Зміст охорони земель включає, зокрема, обов`язок власника здійснювати захист земель від водної ерозії, заболочування, забезпечувати підвищення родючості та поліпшення інших корисних властивостей землі, зняття і перенесення родючого шару ґрунту при проведенні робіт, пов`язаних з порушенням земель; тимчасову консервацію деградованих сільськогосподарських угідь, якщо іншими способами неможливо відновити родючість ґрунтів.

У ході судового розгляду було достовірно встановлено, що обвинувачений при виконанні робіт керувався Проектом для будівництва каналу з метою захисту своїх земельних ділянок від підтоплення, яким було передбачено будівництво на частині земельної ділянки обвинуваченого каналу водовідведення та облаштування струмка для збору поверхневих та дощових вод. Це підтверджується листом від 15.09.2023 №Б/242, показаннями обвинуваченого та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також протоколом огляду місця події від 08.08.2023.

Допитані у ході судового розгляду свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підтвердили, що місцевість навколо вул. Федьковича у с. Пнів - болотяна, часто мають місце підтовлення земельних ділянок, а земельна ділянка обвинуваченого знаходиться у низовині.

Доказів на підтвердження настання шкідливих наслідків від облаштування водозабірної водойми у вигляді виведення землі з сільськогосподарського обороту чи порушення структури грунту сторона обвинувачення не надала. У ході здійснення дізнання не було проведено експертизу, а також не залучали спеціаліста для встановлення зазначених обставин, у ході проведення судового розгляду сторона обвинувачення також не подавала відповідних клопотань. Таким чином, стороною обвинувачення не доведено настання суспільно небезпечних наслідків, прямо передбачених у диспозиції ч.1 ст.254 КК України, як обов`язкового елементу складу об`єктивної сторони кримінального проступку.

Крім цього, сторона захисту покликалася на те, що внаслідок облаштування водозабірної водойми обвинуваченим загальний стан земельної ділянки покращився, підвищилася її родючість, оскільки землю вже не підтоплює. На підтвердження цієї обставини дали показання свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сторона обвинувачення ці доводи сторони захисту у ході судового розгляду не спростувала.

Крім невиконання або неналежного виконання природоохоронних заходів щодо земель, їх безгосподарське використання може полягати у використанні земель не за цільовим призначенням. Використання обвинуваченим земельної ділянки не за цільовим призначенням, підтвердив свідок ОСОБА_10 , однак без настання визначених у диспозиції ч.1 ст.254 КК України суспільно небезпечних наслідків, використання землі не за цільовим призначенням не буде становити склад кримінального проступку.

Так, до проявів, які негативним чином впливають на родючість ґрунтів, відносять, зокрема, водну ерозію, що полягає у порушенні цілісності ґрунтів, яке супроводжується перенесенням землі з одного місця в інше. Про це зазначав свідок ОСОБА_7 . Також цей свідок зазначив, що у його криниці погіршилася якість води. Однак свідок не є особою, яка може встановлювати наявність чи відсутність таких обставин, оскільки не володіє необхідними спеціальними знаннями. Стороною обвинувачення не було проведено огляд земельної ділянки ОСОБА_7 , а також не було проведено експертизу води у його криниці, тому обставини наведені свідком не підтверджені належними засобами доказування.

Виведення земель із сільськогосподарського обороту означає припинення їх використання за цільовим призначенням на певний час або назавжди (неможливість вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу тощо). Допитані у ході судового розгляду свідки підтвердили, що внаслідок підтоплення земля є малородючою. Таким чином, обгрунтованою видається позиція сторони захисту, відповідно до якої після облаштування водозабірної водойми якість землі покращилася. А враховуючи те, що це земля категорії рілля, яка використовується під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари, площі парників і теплиць, облаштування на частині цієї земельної ділянки водозабірної водойми, надає змогу використовувати іншу її частину за цільовим призначенням. Така позиція сторони захисту не була спростована стороною обвинувачення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст. 17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено за допомогою належних та допустимих доказів наявність у діях ОСОБА_3 складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши письмові докази, а також матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України і його слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України та виправдати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1