Справа № 947/7602/24
Провадження № 1-кс/947/4825/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000290 від 29.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000290 від 29.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У клопотанні слідчий, з метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження просить накласти арешт на майно вилучене 01.03.2024 у період часу з 19 годин 36 хвилин по 21 годин 01 хвилин в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , , а саме: Мобільний телефон марки «Redmi 9A» корпусі синього кольору imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 з сім-картами мобільних операторів з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; Мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4+» у корпусі білого кольору imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 ; Мобільний телефон марки «Tecno Sparku» в корпусі чорно-фіолетового кольору у вимкненому стані; Банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_7 , Банківська карта «Ощадбанк» № НОМЕР_8 .

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, натомість від слідчого ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_5 також надав заяву, якій просила розглянути клопотання без її участі, через неможливість приїхати до м. Одеси.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 29.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 29.02.2024 до СУ ГУНП в Одеській області надійшла заява гр. ОСОБА_7 про те, що ним здійснювався збір грошових коштів для закупки дрону для військовослужбовців ЗСУ марки «DJL Mavic 3Т», однак невстановлена особа зловживаючи довірою, під приводом продажу дрону заволоділа грошовими коштами у сумі 170000 гривень в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди.

В ході допиту потерпілого гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 останній пояснив, що зібравши необхідну суму, знайшов оголошення на платформі «ОЛХ» щодо продажу дрону «DJL Mavic 3Т», вартістю 180000 у продавця з підписом « ОСОБА_8 » ( НОМЕР_9 ). Домовившись про зустріч, 29.02.2024 о 12 год. 00 хв. прибув до магазину «Гамак» АДРЕСА_2 , де продавець магазину показав дрон, однак повідомив, що розрахунок може здійснюватися лише з особою, з платформи «ОЛХ», яка надала реквізити для оплати на рахунок банківської карти НОМЕР_10 відкритої в АТ «Універсалбанк» та значиться за особою з даними « ОСОБА_9 » після здійснення оплати у розмірі 170000 гривень, не вийшов на зв`язок.

Далі, допитано у якості свідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що перебуваючи у скрутному життєвому становищі у пошуках роботи на Телеграм-канал «Актуальні верифікації», побачила пропозиції з орендою банківських рахунків куди написала повідомлення наступного змісту «Кому треба Монобанк. Срочно». Після чого надійшло повідомлення у месенжер «Телеграм» від контакту « ОСОБА_11 » ОСОБА_12 , яка запропонувала взяти в оренду на тиждень особистий кабінет онлайн банкінгу вартістю 700 гривень. Виконавши всі вказівки останньої, особистий кабінет був змінений на іншого користувача. Оплата надійшла у сумі 700 гривень 28.02.2024 о 19:42 від ОСОБА_5 .

В послідуючому, ОСОБА_10 надійшла добровільна заява на проведення огляду її мобільного телефону марки «Redmi 9A» imei1: НОМЕР_11 , imei2: НОМЕР_12 та банківської карти «Monobank» № НОМЕР_13 . В ході огляду встановлено листування у мессенджері «Телеграм» від контакту « ОСОБА_11 » ОСОБА_12 , де остання надає вказівки по верифікації для надання доступу стороннім користувачам до особистого кабінету додатку «Monobank». Після чого вище вказаний мобільний телефон виданий правоохоронним органам за добровільною заявою.

Оперативним шляхом встановлено гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка використовуючи акаунт у месенджері «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » здійснювала листування та надавала вказівки щодо надання в оренду банкінг гр. ОСОБА_10 , після чого направила кошти в сумі 700 гр., мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкту нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_14 .

У період часу з 19 годин 36 хвилин по 21 годину 01 хвилини 01.03.2024, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «Redmi 9A» корпусі синього кольору imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 з сім-картами мобільних операторів з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; Мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4+» у корпусі білого кольору imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 ; Мобільний телефон марки «Tecno Sparku» в корпусі чорно-фіолетового кольору у вимкненому стані; Банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_7 , Банківська карта «Ощадбанк» № НОМЕР_8 .

02.03.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

02.03.2024 звернено з клопотанням про накладення арешту на вищевказане вилучене майно в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 08.03.2024 року легалізовано обшук проведений 01.03.2024 року.

В подальшому, слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси винесено ухвалу по справі №947/7602/24 провадження №1-кс/947/3340/24 від 18.03.2024 про повернення клопотання, встановивши строк для усунення недоліків сімдесят дві години.

Як зазначено в клопотанні ухвалу було отримано слідчим відділу СУ ГУНП в Одеській області 02.04.2024, та вернуто повторно з даним клопотанням 05.04.2024 року.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що наразі існує необхідність в дослідженні вилученого мобільного телефону, оскільки зафіксована на ньому інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи наявну можливість виявлення у мобільному телефоні відомостей та файлів, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, існує загроза їх знищення, зокрема, видалення листування, адресатів, телефонних дзвінків, документів, програм, а також приховування чи знищення самих пристроїв.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Зазначене у клопотанні майно належить до переліку майна, на яке може бути накладено арешт (ч. 10 ст. 170 КПК України). Водночас, слідчий суддя враховує застереження щодо можливості тимчасового вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, передбачені ч. 2 ст. 168 КПК України. Таке вилучення допускається виключно у випадку, якщо воно обумовлене необхідністю проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених мобільних телефонів, про що власне й зазначає слідчий у своєму клопотанні, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Також в даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучені банківські карти підлягають дослідженню, щодо вирішення питання, чи використовувалися вони злочинцями під час скоєння злочину, а саме встановлення факту перерахування на них (або з них) грошових коштів, а також руху грошових коштів, ймовірно отриманих внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які можливо були засобами вчинення злочинів, та відповідно могли залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 290 КК України), за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 02.03.2024 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні на початковій стадії досудового розслідування.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000290 від 29.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України- задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасового позбавлення власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користуванняна майно вилучене 01.03.2024 у період часу з 19 годин 36 хвилин по 21 годин 01 хвилин в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- Мобільний телефон марки «Redmi 9A» корпусі синього кольору imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 з сім-картами мобільних операторів з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;

- Мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4+» у корпусі білого кольору imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 ;

- Мобільний телефон марки «Tecno Sparku» в корпусі чорно-фіолетового кольору у вимкненому стані;

- Банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_7 ,

- Банківська карта «Ощадбанк» № НОМЕР_8 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1