Справа № 342/304/24
Провадження № 1-і/342/1/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

заявника - засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городенка клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на оскарження вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.01.2007 в касаційному порядку,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням. Клопотання обгрунтовує тим, що під час оскарження вказаного вироку у період дотримання процесуального строку тодішня судова система України позбавила його права на перфектний розгляд його справи національним і міжнародним правосуддям. Його поточні скарги у різні державні інституції в той час цинічно ігнорувалися. З огляду на викладене, його право на доступ до національної ієрархії правосуддя повинно бути реабілітоване. Його вини у позбавленні цього права у встановлені КПК 1960 року строки немає. Таке позбавлення відбулося у зв`язку з несправедливістю вироку Городенківського районного суду і не коректним відліком часу, в результаті якого його незаконно утримували під вартою.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання, просив задовольнити. Повідомив, що має намір оскаржити вирок суду та ухвалу апеляційного суду в касаційну інстанцію до Верховного Суду. Повідомив, що він сам особисто в 2006 2007 роках оскаржував вирок до апеляційного суду та у ВСУ, однак не захистив своє порушене право і незаконно перебував під вартою.

Потерпілі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду клопотання повідомлялися своєчасно. Відповідно до ч.3 ст. 353 КПК України (в редакції 1960 року) неявка потерпілих не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_4 , оскільки вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 набрав законної сили та на даний час виконаний. Сам особисто ОСОБА_7 звертався як в апеляційну інстанцію так і в касаційну.

Заслухавши засудженого ОСОБА_4 , прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.386 КПК України (в редакції 1960 року) у разі подачі скарги з пропуском встановленого частинами першою та другою цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга чи подання постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і порядку, передбачених ст.353 цього Кодексу.

Заявник ОСОБА_4 подав 26.02.2024 до канцелярії Городенківського районного суду Івано-Франківської області клопотання, із змісту якого вбачається, що він хоче відновити пропущений строк на оскарження вироку Городенківського районного суду від 09.11.2006 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.01.2007 в касаційній інстанції.

Однак одночасно із клопотанням касаційної скарги на зазначені ним судові рішення заявником до суду не надано, як і не надано їх в судовому засіданні.

Судом встановлено, що справа № 1-164/2006 про засудження ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України знищена, про що свідчить витяг з Акту Городенківського районного суду від 12.02.2016 № 91 «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду».

Однак, в архіві Городенківського районного суду Івано-Франківської області збереглися копія вироку Городенківського районного суду від 09.11.2006 в справі № 1-164/2006, копія ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.01.2007 по даній справі та копія постанови Верховного Суду України від 09.07.2007.

Згідно змісту цих рішень ОСОБА_4 відбув покарання у виді арешту та був звільнений із зали суду 24.01.2007. Апеляційний розгляд проводився за скаргою ОСОБА_4 та за його участі в судовому засіданні.

До клопотання ОСОБА_4 додано сканкопію Постанови Верховного Суду від 12.02.2024 із змісту якої вбачається, що він має намір оскаржити вирок суду від 09.11.2006 та ухвалу апеляційного суду від 24.01.2007. Також він порушує перед ВС питання скасування Постанови ВСУ від 09.07.2007 по даній справі.

Із змісту ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.01.2007 вбачається, що саме ОСОБА_4 оскаржував вирок Городенківського районного суду по даній справі. Із змісту Постанови ВС від 12.02.2024 вбачається, що скарга по даній справі була направлена до ВСУ і згідно Постанови ВСУ від 09.07.2007, якою саме ОСОБА_4 було відмовлено у витребуванні справи для її перевірки у касаційному порядку.

З цього вбачається, що саме ОСОБА_4 був ініціатором апеляційного оскарження вироку Городенківського районного суду від 09.11.2006 по справі № 1-164/2006 та касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції по даній справі ще в 2007 році.

Будь-яких причин поважності пропуску строку в 2024 році на оскарження зазначених в клопотанні рішень ОСОБА_4 не зазначає, а покликається тільки на безпідставність зазначених ним судових рішень.

У п.п. 46, 47 Рішенні по справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13, статус остаточного 29.01.2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії». Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України».

Право на оскарження судового рішення, відповідно ст. 129 Конституції України є конституційною гарантією, фундаментальним принципом правосуддя і загальною засадою судочинства.

Під час розгляду клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на оскарження вироку Городенківського районного суду та ухвали апеляційного суду не встановлено жодних причин поважності пропуску ним строку оскарження цих рішень станом на 26.02.2024, які б за своїм характером виправдовували втручання у принцип правової визначеності.

Зі змісту ст.ст. 353, 386 КПК України (1960 року) випливає, що клопотання про відновлення строку на апеляційне, касаційне оскарження вироку суду подається разом з апеляцією або касаційною скаргою.

Зважаючи на що, судом враховується і те, що подаючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження в 2024 році вироку суду винесеного в 2006 році, який вже був на розгляді в апеляційному суді в 2007 році і в перегляді рішення якого було відмовлено в 2007 році ВСУ, самої касаційної скарги ОСОБА_4 разом із поданим 26.02.2024 клопотання на поновлення строку до суду не подано, як і не було її подано до завершення розгляду його клопотання.

Оскільки ОСОБА_7 подано до суду лише клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції відносно нього, а сама касаційна скарга на ці рішення ним не подана, та зважаючи, на те що ці рішення вже перебували на розгляді в апеляційному суді та ВСУ, з врахуванням того, що заявником не доведено необхідності поновлення строку на касаційне оскарження зазначених ним рішень суду, через тривалий проміжок часу без зазначення поважних причин на це, за вищезазначених обставин справи тому, суд дійшов висновку про залишення клопотання Хом`яка без задоволення.

Керуючись ст.ст. 353, 386 КПК України (в редакції 1960 року), суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку оскарження вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.01.2007 в касаційному порядку відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1