ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1187/24 Справа № 210/6943/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

З ухвали суду вбачається, що начальник Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" звернувся з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні подання. Своє рішення суд мотивував тим, що відсутні підстави для застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його від подальшого відбування покарання. Зазначає, що він не в змозі погасити заборгованість за позовом та аліментами, оскільки перебуває у виправній колонії. Мав змогу оплатити судові витрати та оплатив їх через бухгалтерію установи. Вказує, що він не одразу став на шлях виправлення, про що свідчать його стягнення, однак він виправився і керівництво колонії вважає, що він довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 02.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.01.2019 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2018 року залишений без змін.

Згідно рішення комісії установи від 09.03.2022 року переведений до дільниці соціальної реабілітації.

Початок строку: 19.06.2019 року. Кінець строку: 19.06.2024 року.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в місцях позбавлення волі:

- з 19.06.2019 року в ДУ «Криворізька УВП (№3) м. Кривий Ріг;

- з 26.07.2019 року в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» м. Кривий Ріг.

За період відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, на теперішній час стягнення погашено у встановленому законом порядку.

Характеризується позитивно, за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці заохочений 3 рази.

У зв`язку з відсутністю достатніх обсягів виробництва, залучається до робіт з благоустрою установи та прилеглих територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Підвищив свій загальноосвітній рівень шляхом отримання неформальної освіти на платформі онлайн-курсів Prometheus.

Засуджений дотримується розпорядку дня установи виконання покарань, підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, виконує законні вимоги адміністрації, ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань, бере активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та інших заходах соціально-виховного характеру, здобув неформальну освіту, сумлінно дотримується трудової дисципліни.

10.11.2023 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, визначила ступінь ймовірної небезпеки для суспільства «низький».

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_7 довів своє виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Станом на 19.10.2023 року відбув 2/3 строку покарання.

Апеляційним судом враховується не тільки факт відбуття засудженим певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінка засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Тому, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Характеризуючі засудженого ОСОБА_7 дані, а саме наявність 4 стягнень (10.06.2020 року, 04.09.2020 року, 20.05.2021 року, 06.06.2022 року), які є погашеними та трьох заохочень (11.10.2022 року, 13.04.2023 року та 12.10.2023 року), де останній відбуває покарання з 26.07.2019 року, вбачається саме пристосовувальницька поведінка останнього до вимог адміністрації установи, а не свідоме виправлення та доведення цього зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, відомості про особу засудженого ОСОБА_7 , та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом строку відбування покарання, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд надав належну оцінку обставинам, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року, якою відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді