ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1088/24 Справа № 642/288/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до 05 квітня 2024 року.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції посилається на те, що на користь реального існування одного із зазначених прокурором ризику слід віднести ті обставини, що обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватою у вчиненні злочину, обвинувачена ОСОБА_7 може переховуватися від суду, як на території Україні, так і на території держави-агресора, на користь якої, за змістом обвинувального акту, обвинувачена вчиняла кримінально-карані протиправні дії.

Впровадження воєнного стану в Україна та широкомасштабна збройна агресія росії, є обставинами, які суттєво збільшують ризик переховування обвинуваченої від суду, оскільки на частині території України ведуться активні бойові дії а частина території України наразі є тимчасово окупованою.

Зазначає, що існує обґрунтований ризик того, що обвинувачена ОСОБА_7 може чинити незаконний вплив на інших учасників судового розгляду, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що фактичне існування ризиків, доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність наведених обставин, в тому числі й підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Також зазначає, що за час тримання обвинуваченої під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності, а ч. 6 ст. 176 КПК України визначає, що інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою не може бути застосований у даному кримінальному провадженні.

Також вказує, що з урахуванням існуючої заборони, що передбачена діючим законодавством України щодо можливості застосування у справах даної категорії більш м`якого запобіжного заходу, застосування більш м`якого запобіжного заходу, чи то його скасування не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, а обраний відносно останньої запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто, з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою застосувати більш мякий запобіжний захід.

В обґрунтування свої вимог посилається на те, що у звязку з неврученням клопотання про продовження строку тримання під вартою стороні захисту було порушено принцип змагальності та рівності сторін, а також принцип верховенства права.

Зазначає, що прокурором не доведено ризики; відсутнє обґрунтування не можливості застосування застави.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши обвинувачену та її захисника, які кожен окремо та разом підтримали доводи та вимоги апеляції, просили задовольнити, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за якими законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачена може переховуватись від суду чи чинити незаконний вплив на інших учасників судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого нею кримінального правопорушення, строк покарання який їй загрожує в разі визнання винуватою.

Також, правильним є висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 тривалий час обіймала посаду, повязану із кадровим добором в незаконні органи окупаційної адміністрації та брала участь у фільтраційних заходах, спрямованих на виявлення патріотично налаштованих громадян.

Колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчить про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості на цей час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява № 28969/04, від 16 травня 2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Окрім того, враховуючи, шо ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, й на цей час діє воєнний стан, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив обвинуваченій альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, та ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4