ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 336/5034/23

1-кп/336/487/2024

24 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , під головуванням судді ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, є українцем, громадянином України, із повною загальною середньою освітою, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проходить службу у Збройних Силах України на посаді гранатометника 2-го відділення 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у званні «солдат», раніше судимий:

- 11.03.2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.ст.187 ч.2, 121 ч. 1, 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 05.10.2006 року Тростянецького районним судом Вінницької області за ст.ст.185 ч. 5, 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 13.08.2012 року Літинським районним судом Вінницької області за ст.ст.391, 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 07.08.2013 року по закінченню строку відбування покарання;

- 17.07.2017 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.ст.122 ч.1, 125 ч. 1,70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 13.10.2021 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці і звільненням від відбування призначеного покарання у зв`язку з фактичним його відбуттям;

у вчинені злочинів, передбачених частиною другою статті 15, пунктами першим та п`ятим частини другої статті 115 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 вересня 2022 року № 62-РС, солдата резерву 46 запасної роти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «солдат», призначено на посаду гранатометника 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень статті 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.

Згідно статті 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Положеннями статтей 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Однак, незважаючи на наведені вимоги чинного законодавства України та міжнародних договорів, які ратифіковані Україною, військовослужбовець ОСОБА_6 , діючи умисно, скоїв закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті двом або більше особам, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за наступних обставин:

08 лютого 2023 року приблизно у період часу з 18 години 00 хвилин до 23 години 30 хвилин ОСОБА_6 після бойового чергування, разом із співслужбовцями військової частини НОМЕР_1 , а саме старшим стрільцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшим солдатом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим сержантом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , солдатом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебував у будинку АДРЕСА_2 , де останні вживали алкогольні напої.

Близько о 19 годині 00 хвилин між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виник конфлікт, в ході якого останній взяв молоток з резиновим руків`ям червоного кольору та наніс не менше трьох ударів в область голови, правої руки та спини ОСОБА_13 .

З метою припинення вищевказаного конфлікту ОСОБА_9 завдав два удари в область голови ОСОБА_6 , після чого останній вийшов з кімнати.

Того ж дня, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 з мотиву помсти, діючи з умислом на вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вийшов з будинку АДРЕСА_2 та, перебуваючи на вулиці, підійшов до відкритої дерев`яної клітки, звідки дістав одну із двох ручних оборонних осколкових гранат типу Ф-1 із уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ. Тоді ж ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, а саме умисного протиправного заподіяння смерті двом особам, вчиняючи злочин способом, небезпечним для життя багатьох осіб, зайшов до приміщення будинку АДРЕСА_2 та, розуміючи, що у кімнаті будинку перебувають ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , яким він хотів помститись, а також військовослужбовці ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дістав заздалегідь заготовлену ручну оборонну осколкову гранату типу Ф-1, висмикнув запобіжне кільце, тим самим привів її в бойову готовність, та відразу після цього, без розриву у часі, кинув її безпосередньо у приміщення кімнати, в якій перебували останні.

Внаслідок детонації ручної оборонної осколкової гранати типу Ф-1 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани середньої третини правого плеча, внутрішньої поверхні правого стегна, задньої поверхні правого стегна, нижньої правої гомілки, 2 пальця правої стопи, уламкового перелому дистальної фаланги 2 пальця правої стопи, які є вогнепальними уламковими пораненнями та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця з раною на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині, рани на задній поверхні правого стегна у верхній третині, рани на внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині, двох ран на передній поверхні правого колінного суглобу, рани на передній поверхні правої гомілки в нижній третині, які є вогнепальними уламковими пораненнями та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Того ж дня, приблизно о 23 годині 31 хвилині, після вибуху ручної оборонної осколкової гранати типу Ф-1 ОСОБА_6 з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на вбивство двох осіб, вчиняючи злочин способом, небезпечним для життя багатьох осіб, дістав у тому ж місці, а саме з дерев`яної клітки, наступну ручну оборонну осколкову гранату типу Ф-1, підійшов до ганку, лівою рукою висмикнув запобіжне кільце, тим самим привів її в бойову готовність, та, тримаючи у правій руці, кинув гранату приміщення коридору будинку, де стався вибух, внаслідок якого жоден із вищезазначених співслужбовців не постраждав, так як останні перебували у інших кімнатах.

Таким чином, ОСОБА_6 , розуміючи, що виконав всі необхідні для досягнення свого злочинного умислу дії, безперешкодно покинув місце вчинення злочину, однак, кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчасно зреагували на раптово виниклу небезпеку, та потерпілим у подальшому була надана своєчасна перша медична допомога співслужбовцями.

У судовому засіданні ОСОБА_6 заявив суду, що визнає свою провину в пред`явленому йому обвинуваченні та щиро кається у скоєному, але уточнив, що наміру вбивати потерпих він не мав. Пояснив суду, що ввечері 08.02.2023 року він після бойового чергування відпочивав у житловому будинку АДРЕСА_2 разом з іншими військовослужбовцями, в т.ч. і з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Разом вони вживали алкогольні напої, згодом обвинувачений заснув, а прокинувся від того, що ОСОБА_8 почав його душити. ОСОБА_6 розсердився та вирішив покарати потерпілого, для чого взяв з підлоги молоток та у відповідь наніс ним два-три удари ОСОБА_8 . Згодом кілька ударів обвинуваченому наніс ОСОБА_9 . Обинувачений приблизно о 23-30 год. вийшов на подвір`я, де у дерев`яній клітці знайшов дві гранати Ф-1. Він чув, що потерпілі не заспокоюються та вирішив помститися, бо вони його «дістали» та хотів «поставити на місце». Для цього ОСОБА_6 взяв одну гранату, висмикнув запобіжне кільце, привівши гранату в бойову готовність, відчинив двері та, не заходячи до будинку, кинув гранату в приміщення кімнати, в якій, як він гадав, нікого не було. Потім взяв другу гранату з тієї ж самої дерев`яної клітки, підійшов до ганку, лівою рукою зняв запобіжне кільце, привівши гранату в бойову готовність та, тримаючи гранату правою рукою, кинув її в коридор житлового будинку. ОСОБА_6 почув, що всі живі, після чого розвернувся та пішов в лісосмугу. Умислу вбивати не було, хотів лише покарати, хоча при цьому суду уточнив, що розумів, що від вибуху гранати могли загинути люди.

Суд, оцінивши усі надані стороною обвинувачення докази відповідно до положень ст. 94 КПК України, кожен окремо та у їх сукупності, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 15, пунктами першим та п`ятим частини другої статті 115 Кримінального кодексу України.

Так, слідчим СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_14 із застосуванням відео- та фотозйомки в період часу з 11-32 год. до 13-23 год. 10.02.2023 року було проведено огляд, під час якого була зафіксована обстановка та обставини місця події, яким виявилась територія домоволодіння та будинок, який на ній розташований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно складеного слідчим 10.02.2023 року протоколу огляду місця події встановлено наступне.

Територія домоволодіння огороджена по всій площі дерев`яним, невеликим за висотою парканом, вхід до якої здійснюється через виїзні металеві ворота блакитного кольору, які не обладнані замком. Тобто, вхід на територію домоволодіння є вільним для доступу сторонніх осіб.

Ліворуч від входу на території домоволодіння, розташований одноповерховий, цегляний будинок, стіни якого побілені у білий колір.

З фасадної (передньої) сторони будинку маються 2 (два) вікна, зачинені дерев`яними ставнями.

З правої бічної сторони будинку, яка розташовується у бік до центру території домоволодіння знаходяться два вікна зачинені полімерною плівкою чорного кольору, за якими розташований отвір № 1 для входу у приміщення, а далі розташований отвір № 2 за аналогічним призначенням.

З лівої сторони від входу № 1 до будинку на підлозі виявлено кільце з чекою (об`єкт № 1).

На відстані приблизно 55 см. від порогу входу № 1 (на ганку) виявлено запобіжний важіль до уніфікованого підривника ручних гранат, на зовнішній стороні якого присутнє маркування виконане барвником чорного кольору «170» та шляхом тиснення «-75УЗРГМ583», на внутрішній стороні маркування не має (об`єкт № 2).

Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні двухстворчаті двері сіро-блакитного кольору, які обладнані запираючим пристроєм у вигляді металевої петлі для фіксації навісного замку. На момент огляду двері відчинені.

При вході до приміщення виявлено кімнату № 1, в якій з лівої сторони приблизно на відстані 50 см. від вхідної рами та від правої сторони приблизно на відстані 110 см., на дерев`яній підлозі виявлено епіцентр вибуху у вигляді воронки розміром приблизно 17*14 см., та глибиною приблизно 13,5 см. При її обстеженні зафіксовано викидання уламків назовні та сліди пошкодження правої внутрішньої стіни. Крім того, слід зазначити, що площа ураження кругова, тобто зі всіх сторін стіни, підлога та стеля мають невеликі за розміром ушкодження від найменшого 1*1 см., найбільшого 10*6 см.

Також, поблизу від епіцентру вибуху виявлено чисельні металеві уламки зі слідами деформації, які мають рвані краї та нашарування кіптяви чорного кольору. Імовірніше за все вищезазначені уламки являються елементами уніфікованого запалу до ручної гранати.

Крім того, за епіцентром вибуху виявлено чисельні дрібні металеві уламки зі слідами деформації та слідами кіптяви, які скоріш за все є частиною корпусу ручної оборонної гранати Ф1.

Усі вищеперераховані уламки вилучаються та упаковуються до сейф-пакету № 2763458 (об`єкт № 3).

Також із зазначеної воронки вилучені зразки ґрунту, які упаковуються до сейф-пакету № 2763459 (об`єкт № 4).

Вищезазначені вилучені та упаковані уламки є безпечними та не підлягають будь-яким додатковим діям.

У кімнаті № 1, також праворуч розташована дерев`яна шафа у якій міститься застаріла техніка, скляні та металеві банки, речі одягу. Ліворуч у куті знаходиться двох дверний холодильник. Біля холодильника є вхід до кімнати № 2, вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері, які обладнані петлею для навісного замку. На момент огляду перебувають у відчиненому стані.

У кімнаті № 2 знаходиться диван з матрацом, дерев`яні шафи та особисті речі одягу. Ліворуч від входу знаходиться вхід до кімнати № 3, який здійснюється через дерев`яні двері.

У кімнаті № 3 ліворуч розташовані два ліжка на яких мається куртка піксельна коричневого кольору, фліска зеленого кольору, при огляді яких плям або інших біологічних слідів чи пошкоджень не виявлено. На поверхні покривал та білизни, що мається на ліжках, також будь-яких біологічних слідів чи пошкоджень не виявлено.

Навпроти ліжок знаходиться стіл на якому стоїть мікрохвильова піч, електронний чайник, їжа у вигляді піци та два стільці.

Праворуч на стіні, яка розташована від входу маються сліди викидання уламків у вигляді вибоїн, найбільший розмір 3*2 см., найменший 0,5*0,5 см.

Праворуч від входу до кімнати № 3 розташований вхід до кімнати № 4, який здійснюється через дерев`яні двері блакитного кольору. З внутрішньої сторони зазначеної двері виявлено чисельні сліди від викидання уламків, найбільшого розміру 2*2 см., найменшого 0,5*0,5 см.

При вході до кімнати № 4 на відстані приблизно 170 см. від порогу виявлено ще один епіцентр імовірного вибуху на підлозі воронка № 2, яка має розміри приблизно 17*18 см., глибиною близько 4 см. По колу епіцентру вибуху присутні сліди кіптяви чорного кольору, а також виявлено при обстеженні два металеві уламки з рваними краями та слідами деформацій, нашаруванням кіптяви чорного кольору, що являється імовірно складовою частиною корпусу уніфікованого підривника до ручних гранат. Безпосередньо у самому епіцентрі вибуху за допомогою магніту виявлено чисельні дрібні металеві уламки зі слідами деформації, імовірніше вони являються частинами корпусу ручної гранати Ф1.

Всі вищеперераховані уламки є безпечними, після чого вони вилучаються та упаковуються до сейф-пакету № 2741892 (об`єкт № 5).

При подальшому огляді кімнати № 4 присутні сліди викидання уламків на стелі, знизу на підлозі та на бічних стінах у найбільшому розмірі 4,5*5 см., найменшому 0,3*0,4 см.

У кімнаті № 4 ліворуч від воронки № 2 розташований диван на якому виявлено рушник темно-білого кольору, на поверхні якого маються дві плями речовини бурого кольору, розмірами близько 5*5 см. та 6*6 см., який в подальшому був вилучений та упакований до картонної коробки (об`єкт № 6). На поверхні дивану також виявлено кофту зеленого кольору із чисельними слідами речовини бурого кольору по всій її поверхні, яка буде вилучена та упакована до окремої паперової коробки. Крім того, найбільше нашарування речовини бурого кольору наявне на задній стороні (об`єкт № 7).

Навпроти дивана (ліжка) знаходиться стіл під яким виявлено скляну пляшку з написом «Хортиця» об`ємом 0,5 л., в якій міститься прозора рідина, а на поверхні столу 2 (дві) склянки. Вказані речі, а саме пляшка вилучена та упакована в окрему картонну коробку, а дві склянки в іншу окрему картонну коробку (об`єкти №№ 8,9,10).

Крім того, в лівій частині дивану, а саме під ним виявлено чайні пакетики, які просякнуті вже засохшою речовиною бурого кольору. Біля вказаних пакетиків, на поверхні дивану, а саме на бильці, сидінні і подушці маються сліди нашарування речовини бурого кольору, які відобразились у формі плям та потьоків, найбільшого розміру 7*20 см.

В подальшому здійснено відріз фрагменту від бильці дивану, на якому мається нашарування речовини бурого кольору.

Вищезазначені чайні пакетики з РБК у кільк. 2 шт. упаковуються у окремий паперовий конверт, фрагмент вирізу з дивану у інший паперовий пакет з подальшим вилученням (об`єкти №№ 11, 12).

Також, здійснено виріз з ковдри, яка розташована на поряд стоячому дивані, та на якій містяться нашарування речовини бурого кольору, яка вилучається та упаковується до паперового конверту (об`єкт № 13).

На столі у кімнаті № 4 виявлено та зафіксовано обстановку застілля, а саме на поверхні знаходяться продукти харчування у вигляді хлібу, помідорів, бананів, фісташкових горішків, пляшки горілки, майонезу, шпротів та солодкої газованої води, пляшки з-під енергетичного напою «Revo».

Перебуваючи у кімнаті № 2, навпроти входу у вказану кімнату розташований вхід у кімнату № 5.

При огляді вказаної кімнати встановлено, що в ній знаходиться ліжко, стіл, телевізор, шафа із сервантом, дуйчик, електронна пічка, особисті речі одягу, військове обмундирування у вигляді шолому, та верхнього одягу, а також засоби гігієни. Будь-які сліди від застосування вибухонебезпечних пристроїв не виявлено, між іншим, будь-яких біологічних слідів також у вказаній кімнаті не виявлено.

Крім того, під час обстеження території домоволодіння будь-яких речей не виявлено, які б становили б інтерес для досудового розслідування.

Більше в ході огляду нічого не вилучалось.

Також, додатково, до закінчення огляду вилучено зразок ґрунту з воронки № 2, який упакований до сейф-пакету № 2741883 (об`єкт № 14) та виріз з наволочки подушки, яка знаходиться у кімнаті № 4, на дивані, котрий упакований до паперового конверту (об`єкт № 15).

Детальний вигляд оглянутого місця події та виявлених і вилучених вище перелічених об`єктів, які постановою слідчого СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_14 від 10.02.2023 року були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, вбачається з доданих до протоколу фотоілюстрацій, аудіо- та відеозапису (т.с. 2, а.с. 1-14).

Згідно висновка експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від 04.04.2023 року № КСЕ-19/108-23/2816-ВТХ/ФХВР за результатами проведення судової комплексної хіміко-вибухово-технічної експертизи надані на дослідження предмети, а саме важіль, кільце з чекою, металеві уламки являються фрагментами (уламками, осколками), що утворилися після вибухів вибухових пристроїв військового призначення, а саме двох бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1, які відносяться до бойових припасів, на поверхні наданих на дослідження уламків (осколків) бойових ручних оборонних осколкових грантат Ф-1 виявлено сліди бризантної вибухової речовини тротил /т.2 а.с. 120-130/.

Згідно висновка судового експерта сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Запорізького НДЕКЦ MBC ОСОБА_17 від 26.04.2023 № КСЕ-І9/108-23/2816- БД, складеного за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи:

Встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт № 7).

Встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_13 (об`єкт №6).

Встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 5).

Встановлена наявність клітин з ядрами на важелі УЗРГМ (об`єкт № 1), металевому кільці з чекою (об`єкт № 2) та на двох склянках (об`єкти №№в 3, 4).

Встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на важелі УЗРГМ (об`єкт № 1), металевому кільці з чекою (об`єкт № 2) та на двох склянках (об`єкти №№в 3, 4).

Генетичні ознаки клітин з ядрами на металевому кільці з чекою (об`єкт № 2) належать одній особі чоловічої генетичної статі.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на важелі УЗРГМ (об`єкт № 1), двох склянках (об`єкти №№в 3, 4) є змішаними, походять більш ніж від двох осіб, не містять домінуючих генетичних ознак та не підлягають ідентифікації.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на металевому кільці з чекою (об`єкт № 2) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт № 7). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на металевому кільці з чекою (об`єкт № 2) та зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт № 7) складас 1,83x10 -32.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на металевому кільці з чекою (об`єкт № 2) не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 (об`єкт № 6).

Генетичні ознаки клітин з ядрами на металевому кільці з чекою (об`єкт № 2) не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 5) /т.2 а.с. 134-145/.

Як вбачається з довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2022 року ОСОБА_6 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 20 квітня 2022 року, а з даних військового квитка обвинуваченого слідує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 вересня 2022 року № 62-РС, солдата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду гранатометника /т. 2 а.с.182-188/.

Відповідно до протоколу про затримання особи від 9 лютого 2023 року, складеного старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 у приміщенні Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 у цьому кримінальному проваджені було фактично затримано 09.02.2023 о 15 годині 15 хвилин в с. Таврійське, Запорізького району, Запорізької області за підставою: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин /т. 2 а.с. 171-174/.

21.02.2023 року слідчим СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_14 із застосуванням фотозйомки було проведено огляд добровільно виданого в приміщенні КМП «Міська лікарня № 7» ЗМР одягу потерпілим ОСОБА_8 , в який останній був вдягнутий в момент скоєння проти нього злочину: спортивних штанів сірого кольору та піксельних штанів (військового формату). Детальний вигляд оглянутого одягу, який постановою слідчого СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_14 від 21.02.2023 року було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, вбачається з доданих до протоколу фотоілюстрацій (т.с. 2, а.с. 31-37).

Висновком експерта ОСОБА_19 № 257 від 06.04.2023 року встановлено, що при дослідженні представлених брюк потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , була виявлена численна кількість пошкоджень, морфологічні особливості яких, свідчать про те, що вони утворилися від дії твердих тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, з огляду на обставини випадку, дані пошкодження могли виникнути, внаслідок дії окремих частин вибухового пристрою /т.2 а.с. 157-161/.

Висновком експерта ОСОБА_19 № 256 від 06.04.2023 року встановлено, що при дослідженні представлених спортивних брюк потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була виявлена численна кількість пошкоджень, морфологічні особливості яких, свідчать про те, що вони утворилися від дії твердих тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, з огляду на обставини випадку, дані пошкодження могли виникнути, внаслідок дії окремих частин вибухового пристрою /т.2 а.с. 162-169/.

Висновком експерта ОСОБА_20 № 571 від 23.02.2023 року встановлено, що рідка кров від потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 /т.2 а.с. 112/.

Висновком експерта ОСОБА_20 № 572 від 23.02.2023 року встановлено, що рідка кров від потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 /т.2 а.с. 114/.

Висновком експерта ОСОБА_21 № 573 від 16.03.2023 року встановлено, що на рушнику (об`єкти № 1, 2), джемпері (за постановою кофта) (об`єкти № 3, 4), фрагменті тканини І (об`єкт № 5), фрагменті ковдри (об`єкт № 6), фрагменті тканини ІІ (об`єкт № 7), двох пакетах з чаєм (об`єкт № 8), вилучених з місця події, встановлена наявність крові людини, та виявлені антиген А з ізогемаглютиніном анти-В в об`єктах № 1, 3, 4, 7, 8 що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за наявності у останніх тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою на момент того, що відбулося /т.2 а.с. 116-119/.

Згідно висновка №253п від 22.02.2023 року судово-медичний експерт ОСОБА_22 прийшла наступних підсумків:

Рани в області правого стегна, правого колінного суглобу, синець з раною в області правого стегна у гр. ОСОБА_9 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.2 а «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»).

Рани в області лівого стегна, правої гомілки у гр. ОСОБА_9 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п. 2.3.2 б «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»).

Дані ушкодження мають ознаки утворення за механізмом вибухової травми за даними об`єктивного, локального статусу, результатів додаткових методів дослідження (рентгенологічного дослідження).

Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку вказаному освідуваним та в наданій медичній документації.

У виявлених тілесних ушкодженнях не відобразилися характерні особливості травмуючих предметів, тому відсутня можливість їх ідентифікації.

Вищевказані ушкодження були спричинені в короткий проміжок часу, у зв`язку з чим судити про нанесення тілесних ушкоджень в один і той же час чи в різний не представляється можливим.

Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_9 утворилися не менше, ніж від 6-ти травматичних впливів.

Судово-медичних даних, що дозволяють судити про послідовність нанесення ударів немає.

Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_9 розташовані на ділянках тіла, доступних для власної руки.

Утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_9 внаслідок падіння з висоти власного зросту виключається.

Для визначення можливості утворення тілесних ушкоджень за певним механізмом, необхідне надання в розпорядження експерта матеріалів, де зафіксований досліджуваний механізм травмування (протокол слідчого експерименту, допити, пояснення тощо). Можливість визначення обставин травмування потерпілої особи до компетенції судово-медичного експерта не належить.

Діагнози: «Струс головного мозку. Акубаротравма» виставлені лікарями-спеціалістами КНП «МЛ №7» ЗМР в записах представленої медичної документації не підтверджені об`єктивними даними та в динаміці і згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.» не повинні враховуватись при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень /т.2 а.с. 73-75/.

Згідно висновку експерта № 254п від 22.02.2023 року судово-медичний експерт ОСОБА_22 прийшла наступних підсумків:

Непроникаючі поранення правої тім`яної ділянки, обох стегон із синцем в середній третині правого стегна, правого плеча, правої гомілки, правої стопи уламковим переломом дистальної фаланги 2 пальця (за даними огляду та представленої медичної документації, рентгенографічного дослідження, проведеної післяхірургічної обробки ран) у гр. ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.2 а «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»).

Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів із обмеженою травмуючою поверхнею та значною (достатньою для виникнення виявлених на тілі освідуваного ушкоджень) кінетичною енергією за даними об`єктивного, локального статусу, результатів додаткових методів дослідження (рентгенографічного дослідження).

Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку вказаному в постанові слідчого та в наданій медичній документації.

У виявлених тілесних ушкодженнях не відобразилися характерні особливості травмуючих предметів, тому відсутня можливість їх ідентифікації.

Вищевказані ушкодження були спричинені в короткий проміжок часу, у зв`язку з чим судити про нанесення тілесних ушкоджень в один і той же час чи в різний не представляється можливим.

У зв`язку з тим, що освідуваний на повторний огляд не з`явився та за наданими даними в представленій медичній документації вказати кількість травматичних впливів не є можливим.

Судово-медичних даних, що дозволяють судити про послідовність травматичних вливів немає.

Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_8 розташовані на ділянках тіла, доступних для власної руки.

Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, об`єктивний, локальний статус, результати додаткових методів дослідження - можливість утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_8 внаслідок падіння виключається.

Для визначення можливості утворення тілесних ушкоджень за певним механізмом, необхідне надання в розпорядження експерта матеріалів, де зафіксований досліджуваний механізм травмування (протокол слідчого експерименту, допити, пояснення тощо). Можливість визначення обставин травмування потерпілої особи до компетенції судово-медичного експерта не належить /т.2 а.с.76-78/.

Крім того, слідчим СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_14 із застосуванням відео- та фотозйомки в період часу з 13-35 год. до 13-48 год. 17.02.2023 року було проведено огляд, під час якого була зафіксована обстановка та обставини місця події, яким виявилась господарська будівля, розташована на території домоволодіння будинку АДРЕСА_2 .

Згідно складеного слідчим 10.02.2023 року протоколу огляду на місці події було виявлено предмет, ззовні схожий на молоток з рукояткою червоного кольору, який був знайдений у підвалі вказаної господарчої будівлі.

Детальний вигляд оглянутого місця події та виявленого предмета, який постановою слідчого СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_14 від 17.02.2023 року було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, вбачається з доданих до протоколу фотоілюстрацій, аудіо- та відеозапису (т.с. 2, а.с. 20-29).

За складеним 23.02.2023 року слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 протоколу того ж дня на території домоволодіння та у будинку по АДРЕСА_2 було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_8 , який під час вказаної слідчої дії пояснив та показав, яким чином та при яких обставинах ОСОБА_6 було скоєно замах на життя потерпілих, внаслідок чого потерілим були спричинені тілесні ушкодження обвинуваченим. Зокрема ОСОБА_8 , показав, що він з побратимами відпочивав у житловому будинку, при цьому він, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 знаходились у різних кімнатах. Потім ОСОБА_8 хлопці закликали до столу та він завітав до них в кімнату, де перебував і ОСОБА_6 , який згодом вийшов. Відпочивши з хлопями за столом, ОСОБА_8 пішов до своєї кімнати. Близько 11-год. вечора він зайшов до кімнати ОСОБА_6 , щоб покурити з ним. Вони разом сиділи на ліжку та курили. Під час цього, ОСОБА_6 раптом повідомив, що він вб`є кожного, хто зайде до нього. ОСОБА_8 від цих слів відчув загрозу для всіх, бо ОСОБА_6 казав, що у нього є граната. ОСОБА_8 зкинув його з ліжка та намагався «скрутити» ОСОБА_6 , але останній звільнився та наніс ззаду удар в голову, потім потерпілий закрився рукою другий удар прийшовся у «біцепс», а третій по спині, коли ОСОБА_8 побіг від нападника. Надалі потерпілий забіг до кімнати, де, перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Слідом з погрозою вбивством забіг і ОСОБА_6 . ОСОБА_9 на це піднявся та наніс ОСОБА_6 два удари, від чого останній вибіг з кімнати. ОСОБА_6 побіг до себе в кімнату. Далі через певний час, біля 12-ї ночі, в кімнаті, де перебував потерпілий, останній почув голос ОСОБА_6 : «Тримайте!». Стався вибух ОСОБА_8 відчув, що він поранений, при цьому помітив, що вхідні двері до кімнати були зачинені. Через декілька секунд потерпілий почув другий вибух, який стався в коридорі. Крім того, ОСОБА_8 уточнив, що на момент отримання тілесних ушкоджень кінцівок він знаходився в положенні лежачі обличчям до низу, ногами до епіцентру вибуху. Детальний хід проведеного слідчого експерименту вбачається із доданого до протоколу аудіо-відеозапису /т. 2 а.с. 41-47/.

За складеним 23.02.2023 року слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 протоколу того ж дня на території домоволодіння та у будинку по АДРЕСА_2 було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_9 , який під час вказаної слідчої дії пояснив та показав, яким чином та при яких обставинах ОСОБА_6 було скоєно замах на життя потерпілих, внаслідок чого потерілим були спричинені тілесні ушкодження обвинуваченим. Зокрема ОСОБА_9 , показав, що він відповчив у кімнаті житловго будинку, а проникувся прилизно о 18-00 год. В кімнаті з ним перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , присів до них за стіл, посидів з ними, а потім знову ліг відпчивати. Далі, увечері, в кімнату забіг ОСОБА_8 з робитою головю та присів на диван, ОСОБА_11 почав надавати йому медичну допомогу. Потім в кімнату зайшов ОСОБА_6 , закричав, що всіх повбиває та просунувся у бік ОСОБА_8 . ОСОБА_9 піднявся з ліжка та схопив ОСОБА_6 за одяг та виштовхнув його до іншої кімнати, після чого знов пішов відповчивати до кімнати. Десь, близько 12-ї год. ночі у кімнату, де відпочивав ОСОБА_9 , ОСОБА_6 відчинив двері та сказав: «Держить вам!», після чого кинув в кімнату гранату та закрив двері. Стався вибух. На момент вибуху потерпілий ОСОБА_8 знаходився в положенні лежачі на дивані, ногами до епіцентру вибуху. Детальний хід проведеного слідчого експерименту вбачається із доданого до протоколу аудіо-відеозапису /т. 2 а.с. 51-56/.

За складеними 03.03.2023 року слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 протоками того ж дня на території домоволодіння та у будинку по АДРЕСА_2 були проведені слідчі експерименти за участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які під час вказаних слідчих дій пояснили та показали, яким чином та при яких обставинах ОСОБА_6 було скоєно замах на життя потерпілих, внаслідок чого потерілим були спричинені тілесні ушкодження обвинуваченим. Зокрема, зі слів свідків слідує, що до їх кімнати ввечері забіг ОСОБА_8 з розбитою головою, якому на ліжку вони почали надавати медичну допомогу потерпілий ліг на вільне ліжко. На іншому ліжку ще відпочивав ОСОБА_9 . Через кілька хвилин до їх кімнату відчинилися двери, було чутно крик ОСОБА_6 : «Граната!» При цьому, ОСОБА_11 впав у кут кімнати, а ОСОБА_10 вибіг до іншої кімнати. Двері зачинилися, стався вибух. Через кілька секунод стався другий вибух - в коридорі будинку. Детальний хід проведених слідчих експериментів вбачається із доданих до протоколів аудіо-відеозаписів /т. 2 а.с. 60-69/.

Згідно висновку експерта №558/к від 05.04.2023 року судово-медична експертна комісія дійшла до наступних підсумків:

Згідно наданих в розпорядження комісії матеріалів на тілі потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 виявлені наступні тілесні ушкодження:

травма голови у вигляді: струсу головного мозку, рани в правій тім`яній ділянці;

рана середньої третини правого плеча (за даними медичної карти стаціонарного хворого №734 з КНП «МЛ №7» ЗМР);

рана на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині;

синець з раною на задній поверхні правого стегна в середній третині;

рана на задній поверхні лівого стегна у верхній третині;

множинні рани нижньої третини правої гомілки (за даними медичної карти стаціонарного хворого №734 з КНП «МЛ №7» ЗМР);

рана 2 пальця правої стопи (за даними медичної карти стаціонарного хворого №734 з КНП «МЛ №7» ЗМР);

уламковий переломом дистальної фаланги 2 пальця правої стопи (за даними медичної карти стаціонарного хворого №734 з КНП «МЛ №7» ЗМР).

Травма голови у вигляді: струсу головного мозку і рани в правій тім`яній ділянці утворилася за механізмом тупої травми, внаслідок дії тупого твердого предмету, індивідуалізуючи ознаки якого в ушкодженні не відобразилися.

Рани середньої третини правого плеча, внутрішньої поверхні правого стегна, задньої поверхні правого стегна, нижньої третини правої гомілки, 2 пальця правої стопи, уламковий переломом дистальної фаланги 2 пальця правої стопи є вогнепальними уламковими, і утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, які отримали заряд кінетичної енергії достатній для утворення зазначених пошкоджень.

Таким чином, між даними про характер та локалізацію тілесних ушкоджень (травма голови у вигляді: струсу головного мозку, рани в правій тім`яній ділянці) та механізмом їх отримання, згідно наданих матеріалів кримінального провадження, встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме молоток, який утримував у руці підозрюваний, діяв як тупий предмет в праву тім`яну ділянку потерпілого, з утворенням рани та струсу головного мозку.

Між даними про характер та локалізацію тілесних ушкоджень (ушкодження правої верхньої кінцівки, нижніх кінцівок) та механізмом їх отримання, згідно наданих матеріалів кримінального провадження, встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме: внаслідок вибуху ручної гранати в кімнаті де знаходився потерпілий, її уламки отримали заряд кінетичної енергії достатній для утворення ушкоджень кінцівок потерпілого.

На підставі вищевикладеного можливість утворення травми голови у вигляді: струсу головного мозку і рани в правій тім`яній ділянці, ран середньої третини правого плеча, внутрішньої поверхні правого стегна, задньої поверхні правого стегна, нижньої третини правої гомілки, 2 пальця правої стопи, уламкового перелому дистальної фаланги 2 пальця правої стопи за механізмом, який показує потерпілий ОСОБА_8 , зокрема у протоколі слідчого експерименту від 23.02.2023 - не виключається.

Між даними про характер та локалізацію тілесних ушкоджень (ушкодження правої верхньої кінцівки, нижніх кінцівок) та механізмом їх отримання, згідно наданих матеріалів кримінального провадження, встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме: внаслідок вибуху ручної гранати в кімнаті де знаходився потерпілий, її уламки отримали заряд кінетичної енергії достатній для утворення ушкоджень кінцівок потерпілого ОСОБА_8 .

На підставі вищевикладеного, можливість утворення ран середньої третини правого плеча, внутрішньої поверхні правого стегна, задньої поверхні правого стегна нижньої третини правої гомілки, 2 пальця правої стопи, уламкового перелому дистальної фаланги 2 пальця правої стопи потерпілим ОСОБА_8 за механізмом, який показує потерпілий ОСОБА_9 , зокрема у протоколі та відеозаписі слідчого експерименту за його участі від 23.02.2023 - не виключається.

Між даними про характер та локалізацію тілесних ушкоджень (ушкодження правої верхньої кінцівки, нижніх кінцівок) та механізмом їх отримання, згідно наданих матеріалів кримінального провадження, встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме: внаслідок вибуху ручної гранати в кімнаті де знаходився потерпілий, її уламки отримали заряд кінетичної енергії достатній для утворення ушкоджень кінцівок потерпілого ОСОБА_8 .

На підставі вищевикладеного, можливість утворення ран середньої третини правого плеча, внутрішньої поверхні правого стегна, задньої поверхні правого стегна, нижньої третини правої гомілки, 2 пальця правої стопи, уламкового перелому дистальної фаланги 2 пальця правої стопи потерпілим ОСОБА_8 за механізмом, який показують свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , зокрема у протоколах слідчих експериментів, відеозаписах слідчих експериментів від 03.03.2023 - не виключається /т.2 а.с.79-95/.

Згідно висновку експерта №559/к від 05.04.2023 року судово-медична експертна комісія дійшла до наступних підсумків:

Згідно наданих в розпорядження комісії матеріалів на тілі потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 виявлені наступні тілесні ушкодження:

синець з раною на внутрішній поверхні правого стегна в верхній третині;

рана на задній поверхні правого стегна у верхній третині;

рана на внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині;

дві рани на передній поверхні правого колінного суглобу;

рана на передній поверхні правої гомілки в нижній третині.

Зазначені вище рани у потерпілого ОСОБА_9 є вогнепальними уламковими, і утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, які отримали заряд кінетичної енергії достатній для утворення зазначених пошкоджень.

Між даними про характер та локалізацію тілесних ушкоджень та механізмом їх отримання, згідно наданих матеріалів кримінального провадження, встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме: внаслідок вибуху ручної гранати в кімнаті де знаходився потерпілий, її уламки отримали заряд кінетичної енергії достатній для утворення ушкоджень нижніх кінцівок потерпілого ОСОБА_9 .

На підставі вищевикладеного можливість утворення ран у потерпілого ОСОБА_9 за механізмом, який він показує, зокрема у протоколі та відеозаписі слідчого експерименту за його участі від 23.02.2023 - не виключається.

Між даними про характер та локалізацію тілесних ушкоджень та механізмом їх отримання, згідно наданих матеріалів кримінального провадження, встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме: внаслідок вибуху ручної гранати в кімнаті де знаходився потерпілий, її уламки отримали заряд кінетичної енергії достатній для утворення ушкоджень нижніх кінцівок потерпілого ОСОБА_9 .

На підставі вищевикладеного можливість утворення ран у потерпілого ОСОБА_9 за механізмом, який показує потерпілий ОСОБА_8 , зокрема у протоколі слідчого експерименту від 23.02.2023, відеозаписі слідчого експерименту - не виключається.

Між даними про характер та локалізацію тілесних ушкоджень та механізмом їх отримання, згідно наданих матеріалів кримінального провадження, встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме: внаслідок вибуху ручної гранати в кімнаті де знаходився потерпілий, її уламки отримали заряд кінетичної енергії достатній для утворення ушкоджень нижніх кінцівок потерпілого ОСОБА_9 .

На підставі вищевикладеного можливість утворення ран у потерпілого ОСОБА_9 за механізмом, який показують свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , зокрема у протоколах слідчих експериментів, відеозаписах слідчих експериментів від 03.03.2023 - не виключається /т. 2 а.с. 96-110/.

Оцінюючи вищенаведені докази на предмет їх належності, допустимості суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими та жодної із передбачених КПК України обставин для визнання вказаних доказів недопустимими судом не встановлено, як і істотних порушень прав і свобод обвинуваченого, гарантованих Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування.

При цьому, під час судового розгляду стороною захисту суду не заявлялося про недопустимість досліджених під час судового розгляду доказів.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору його належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_6 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України.

Це підтверджується дослідженими перерахованими вище доказами у їх сукупності, підстав сумніватись у їх правдивості у суду немає.

До показань обвинуваченого про те, що він не мав умислу на вбивство потерпілих, суд ставиться критично та розцінює виключно як позицію захисту з метою уникнення чи пом`якшення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім цього, вказані показання спростовуються дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження доказами сторони обвинувачення в їх сукупності.

Кваліфікуючі ознаки умисного вбивства - двох або більше осіб, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб: при використанні гранат, при чіткому усвідомленні, що у житловому будинку, в приміщеннях якого перебувало кілька осіб без засобів захисту від детонації осколкових гранат, та за відсутності з боку обвинуваченого, який на власний розсуд залишив місце злочину, факту надання постраждалим першої медичної допомоги - є очевидними та додаткового аналізу не потребують.

Суд виходить з того, що обвинувачений мав умисел на позбавлення життя потерпілих, та з цією метою здійснив кидки гранат - в результаті вибуху гранат потерпілі отримали тілесні ушкодження.

Досліджені в ході судового розгляду докази прямо вказують на наявність такого умислу у обвинуваченого.

Відповідно до вимог закону та усталеної практики, для відмежування замаху на умисне вбивство від інших злочинів необхідно враховувати спрямованість умислу і ставлення винної особи до наслідків свого діяння. При цьому, згідно зі ст. 15 КК України, замах на умисне вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, тобто коли винна особа усвідомлювала характер свого діяння, передбачала настання смерті потерпілого і бажала цього, але такий наслідок не настав з незалежних від її волі обставин.

Злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повина наставати лише за наслідки, які фактично були заподіяні.

На спрямованість умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілих, який не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, суд приймає до уваги небезпечність засобу, яким були спричинені потерпілим тілесні ушкодження застосування бойової гранати, спосіб, характер та механізм їх спричинення. При цьому суд враховує характер тілесних ушкоджень, обставини їх заподіяння, поведінку обвинуваченого перед подіями інкримінованого йому кримінального правопорушення, взаємовідносини обвинуваченого з потерпілими, які передували безпосередньо до кримінального правопорушення та самих дій обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення.

Твердження сторони захисту про відсутність умислу у обвинуваченого на позбавлення життя потерпілих способом небезпечним для життя багатьох осіб спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, за встановленими фактичними обставинами справи вибухи гранат сталися через невеликий проміжок часу. Крім того, відповідно до досліджених в суді доказів, перед цими подіями обвинувачений погрожував вбивством із застосуванням гранати. Вказане повністю спростовує версію обвинуваченого про відсутність умислу на вбивство потерпілих.

Як вбачається з досліджених судом доказів, обвинувачений здійснив активні дії направлені на застосування гранати - умисно здійснив кидки бойових гранат в житловий будинок, в якому перебували потерпілі та свідки, відповідно усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно-небезпечні їх наслідки, бажав настання останніх.

Отже, застосовуючи гранати для вбивства потерпілих у прміщенні житлового будинку, в безпосередній близькості до житлових приміщень, де перебувало кілька осіб, обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачав можливість настання наслідків у виді смерті потерпілих.

Жодних розумних сумнівів щодо недоведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні.

Фактичне невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України, суд розцінює як спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

При цьому, суд приймає до уваги ті показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом у цьому вироку щодо застосування обвинуваченим ножа, внасладок чого потерпілого було смертельно травмовано.

Не встановлено наявності у ОСОБА_6 в момент події й афективного стану, який унеможливив би його відповідальність.

Як слідує з висновку судово-психіатричного експерта № 290 від 26.06.2019 року, ОСОБА_6 виявляв та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у формі розладу особистості та поведінки легкого ступеню внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного (травматичного, обумовленого перенесеною у 2019 році черепно-мозковою травмою, токсичного - за рахунок хронічного алкоголізму) ґенезу, судомний синдром з рідкими проявами за анамнезом. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Отже він міг усвдомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2, а.с. 146-153).

Суд, на виконання вимог ст. 67 КПК України, аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням наведені докази, з урахуванням їх допустимості, належності достатності, об`єктивності та достовірності, враховуючи, що по справі було забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд усіх її фактичних обставин, дійшов висновку про доведену винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині при вищевикладених судом обставинах.

Отже, підстав для будь-яких розумних сумнівів щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у закінченому замахі на вбивство потерпілих, небезпечним для життя багатьох осіб способом, при вищевикладених обставинах під час судового розгляду справи встановлено не було, через що суд дії обвинуваченого кваліфікує за частиною другою статті 15, пунктами першим та п`ятим частини другої статті 115 Кримінального кодексу України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті двом або більше особам, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні його обставини, його високу ступінь суспільної небезпеки, особу винного, який має судимості, не інвалід, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується негативно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 67 КК України визнає рецидив злочинів.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 за скоєний злочин покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах санкції відповідного закону про кримінальну відповідальність, зважаючи на можливість виправлення раніше неодноразово судимого обвинуваченого лише шляхом строкової ізоляції від суспільства.

На думку суду, вказане покарання випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, отже, воно буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так й іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Зважаючи на те, що у справі не встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, оскільки ОСОБА_6 фактично не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину в обсязі, що ставився в провину, а за результатами судового розгляду знайшов своє підтвердження, судом не встановлено достатніх підстав для застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69 КК України, як не встановлено і законних підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, що призначається.

Питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні врегульовано главою 8 КПК України. Перелік видів таких витрат міститься у ст. 118 цього Кодексу, а їх розподіл регламентованост. 124 КПК України.

Так, відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Оскільки проведення судових експертиз здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на залучення експертів на досудовому розслідуванні в загальній сумі 12 944 грн. 00 коп.

Суд також вважає за необхідне розпорядитись речовими доказами по справі з урахуванням положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком суду законної сили слід залишити без змін у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 9 лютого 2023 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в період часу з 09 лютого 2023 року по день набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів на досудовому розслідуванні в сумі 13150 грн. 03 коп. (тринадцять тисяч сто пятьдесят гривень три копійки).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_23 від 15 лютого 2023 року на:

- важіль УЗРГМ з маркуванням 75УЗРГМ583, металеве кільце з чекою з ганку біля вхідних дверей до будівлі;

- металеві уламки з підлоги у кімнаті № 1;

- зразок ґрунту з епіцентру вибуху № 1, який розташований у кімнаті № 1;

- металеві уламки з підлоги кімнати № 4;

- зразок ґрунту з епіцентру вибуху № 2, який розташований у кімнаті № 4;

- рушник біло-синього кольору з нашаруванням РБК з дивану у кімнаті № 4;

- кофта світло-зеленого кольору з нашаруванням РБК з дивану у кімнаті № 1;

- виріз з наволочки подушки, яка розташовувалась на дивані з нашаруванням РБК;

- виріз з ковдри з нашаруванням РБК, яка розташовувалась на дивані у кімнаті № 4;

- скляну пляшку з написом «Хортиця», 0.5 л. з рідиною прозорого кольору, яка розташовувалась під столом у кімнаті № 4;

- дві склянки, які розташовувались на столі у кімнаті № 4;

- два пакетики з під чаю з нашаруванням РБК, які розташовувались під диваном у кімнаті № 4, які 10.02.2023 були вилучені у ході проведення огляду місця події, території домоволодіння та будинку АДРЕСА_2 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_23 від 22 лютого 2023 року на предмет, ззовні схожий на молоток з рукояткою червоного кольору, який 17.02.2023 був вилучений у ході проведення огляду місця події у приміщенні господарської (присадибної) будівлі, що розташована на території домоволодіння будинку АДРЕСА_2 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_23 від 24 лютого 2023 року на:

- військову зимову камуфляжну (піксельну) куртку темно-зеленого кольору;

- військові зимові камуфляжні (піксельні) штани темно-зеленого кольору;

- військові чоботи (берци) камуфляжні темно-зеленого кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_23 від 1 березня 2023 року на:

- спортивні штани сірого кольору, які 21.02.2023 видані ОСОБА_9 ;

- піксельні штани (військового формату), які 21.02.2023 видані ОСОБА_8

Знищити речові докази у кримінальному провадженні, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області, а саме:

- важіль УЗРГМ з маркуванням 75УЗРГМ583, металеве кільце з чекою з ганку біля вхідних дверей до будівлі;

- металеві уламки з підлоги у кімнаті № 1;

- зразок ґрунту з епіцентру вибуху № 1, який розташований у кімнаті № 1;

- металеві уламки з підлоги кімнати № 4;

- зразок ґрунту з епіцентру вибуху № 2, який розташований у кімнаті № 4;

- рушник біло-синього кольору з нашаруванням РБК з дивану у кімнаті № 4;

- кофта світло-зеленого кольору з нашаруванням РБК з дивану у кімнаті № 1;

- виріз з наволочки подушки, яка розташовувалась на дивані з нашаруванням РБК;

- виріз з ковдри з нашаруванням РБК, яка розташовувалась на дивані у кімнаті № 4;

- скляну пляшку з написом «Хортиця», 0.5 л. з рідиною прозорого кольору, яка розташовувалась під столом у кімнаті № 4;

- дві склянки, які розташовувались на столі у кімнаті № 4;

- два пакетики з під чаю з нашаруванням РБК;

- предмет, ззовні схожий на молоток з рукояткою червоного кольору;

- спортивні штани сірого кольору;

- піксельні штани (військового формату).

Речові докази у кримінальному провадженні, що передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ГУНП в Запорізькій області, які були вилучені у підозрюваного ОСОБА_6 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме: військову зимову камуфляжну (піксельну) куртку темно-зеленого кольору; військові зимові камуфляжні (піксельні) штани темно-зеленого кольору; військові чоботи (берци) камуфляжні темно-зеленого кольору повернути ОСОБА_6 за належністю.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2