Справа № 761/2479/24
Провадження № 1-кс/761/2300/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

представника власника майна - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в :

в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно.

Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2023 по справі № 761/34170/23 в межах кримінального провадження № 0000461 від 09.03.2023, зокрема за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КПК України, накладено арешт на майно вилучене в ході обшуку 16.09.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Частина майна на яке накладено арешт належить ОСОБА_4 та придбане нею до укладення шлюбу з ОСОБА_5 вказане майно не відповідає критеріям речових доказів та не може бути конфіскованим як міра покарання, оскільки не належить підозрюваному ОСОБА_5 . ОСОБА_4 не перебуває у статусі підозрюваної в межах даного кримінального провадження . Просив скасувати арешт з усього майна, яке було вилучене в ході обшуку 16.09.2023 та на яке накладено арешт ухвалою від 29.09.2023р.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведеним та просив задовольнити.

Сторона обвинувачення в судове засідання не прибула, будучи повідомленою про час та місце розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 29.09.2023 по справі № 761/34170/23 в межах кримінального провадження № 0000461 від 09.03.2023, зокрема за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КПК України, накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 оскільки вилучене майно відповідає критеріям речових доказів з метою забезпечення його збереження.

Як убачається з моменту вилучення майна та його арешту, пройшов значний проміжок часу, а тому у органу досудового розслідування був достатній час оглянути вказані речові докази, провести у разі необхідності по ним відповідні експертизи, скопіювати інформацію, яка має значення для кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи, що санкцією частини 3 ст. 307 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації належне ОСОБА_5 майно слід залишити під арештом.

Водночас, як убачається із матеріалів клопотання, представником власника майна надано відомості що частина вилучених речей належить ОСОБА_4 та придбані нею до укладення шлюбу, тобто не являється спільним сумісним майном подружжя.

ОСОБА_4 не перебуває у статусі підозрюваної.

У зв`язку із чим, слід скасувати арешт з майна належного ОСОБА_4 .

Так, відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

А тому з метою слід відновлення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, слід скасувати арешт з майна належного ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2023 по справі № 761/34170/23 в межах кримінального провадження № 0000461 від 09.03.2023 з майна належного на праві власності ОСОБА_4 : а саме: Ipad Air торгівельної марки apple Model A 2588, серійний номер F47K7V9RK, у корпусі пурпурного кольору, мобільного телефону торгівельної марки apple IPhone 11, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , у корпусі сірого кольору, ноутбуку білого кольору торгівельної марки Acer, серійний номер NXHLGEUF2N00. .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя