Справа № 727/4361/24
Провадження № 1-кп/727/293/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді Слободян ГМ.

секретар судового засідання ОСОБА_1

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чернівці, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00001430 від 03.04.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці; мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, - обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 03.04.2024 року, біля 11:30 год., шляхом вільного доступу, із мотоцикла, припаркованого по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, умисно, таємно викрав захисний шолом марки HELMETS АК-720, належний потерпілому ОСОБА_5 , вартістю 1273 грн. 80 коп. та після вказаних дій з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за пред`явленим йому обвинуваченням, визнав повністю, та суду надав покази про те, що достовірно знаючи про введення в Україні військового стану, він 03.04.2024 року, біля 11:30 години побачивши в районі вулиці Переяслівської м. Чернівці припаркований мотоцикл і знаходження на ньому шолому, вирішив шолом забрати собі, так як в нього вдома є також мотоцикл. Пояснив, що непомітно для інших людей, вдаючи, що мотоцикл його, він взяв шолом і пішов, розуміючи при цьому, що вчиняє крадіжку. Зазначив в показах, що після вчинення крадіжки до нього додому приїхали працівники поліції і він добровільно видав шолом. Вину визнав в повному обсязі; у вчиненому щиро кається, пояснив, що сприяв правоохоронним органам у розкритті злочину; просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненому злочині, за згодою усіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився дослідження доказів допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу та документів, що підлягають вирішенню в нарадчій кімнаті. При цьому, судом з"ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз"яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 судом кваліфіковано вірно, а саме ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Суд вважає, що кваліфікуючи ознаки, передбачені конкретним видом злочину, за своїм змістом та значенням пов`язані з положеннями Загальної частини КК, які визначають обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання та незалежно від того, чи відіграє певна сукупність обставин роль пом`якшуючої чи обтяжуючої обставини, що впливає на покарання, або роль кваліфікуючої ознаки злочину, сутність цієї сукупності обставин не змінюється.

Суд звертає увагу і на те, що дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України за ознакою вчинення злочину в умовах воєнного стану, за який передбачено значно суворіше покарання. При цьому, судом установлено, що учасниками процесу, і зокрема, стороною захисту кваліфікація вчиненого обвинуваченим дій та кваліфікуючі ознаки не оспорюються.

Частиною 2 статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в ході розгляду справи суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше, в силу вимог ст. 89 КК України не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, перебуває на обліку в лікаря нарколога Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, не перебуває на обліку в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні (а.с. 30,31, 34,35); за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно висновку судового психіатричного експерта № 539 від 17.04.2024 року, ОСОБА_3 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, за своїм психічним станом, ОСОБА_3 здатен усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує, тобто має незадовільний стан здоров`я (а.с.кр.пр. 114-115).

Водночас, вирішуючи питання про вид покарання судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, із урахуванням обставин справи і даних про особу винного, усвідомлення ним протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, оцінюючи зазначені обставини у їх сукупності, враховуючи відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, вказані пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових ним нових злочинів, призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України.

Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, тяжкі наслідки не наступили. Цивільного позову, потерпілим не заявлено.

На думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нового злочину.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати, в розмірі 3786,40 грн. за проведення товарознавчих експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_3 в дохід держави, відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити обраним у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. 185 ч.4 КК України; ст.ст. 100, 124, 325, 349 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому за даною нормою закону покарання у виді позбавлення волі строком - 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від призначеного основного покарання з випробуванням, іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: - не виїжджати з місця постійного проживання за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили слід залишити обраним у виді домашнього арешту.

Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3786 грн. 40 коп.

Речові докази:

- за постановою слідчого від 04.04.2024 року - DVD R (а.с.67 т.1 кр.пр.) залишити в матеріалах кримінального провадження;

- за постановою слідчого від 04.04.2024р. та від 20.04.2024р. худі червоного кольору сейф пакет 7325542, передану під розписку ОСОБА_3 повернути останньому за належністю (а.с. кр.пр. 70,116 т.1); розписка а.с.кр.пр. 117).

- за постановою слідчого від 23.04.2024р. шолом належний потерпілому ОСОБА_5 та переданий йому під розписку повернути останньому за належністю (а.с. кр.пр. 91 т.1); розписка а.с.кр.пр.92).

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376 КПК України.

Вирок складений і підписаний в нарадчій кімнаті 17.05. 2024 року.

Суддя ОСОБА_6