Справа№484/2797/24
Провадження№: 1-кс/484/515/24
Ухвала

іменем України

25.06.2024 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська скаргу ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

встановив

27.05.2024 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області звернувся представник скаржника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого або уповноваженої особи, Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

В обгрунтування скарги зазначено, що скаржник 10.05.2024 року направив на адресу Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області заяву про вчинення кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.15, ч1. ст.190 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України до ЄРДР внесені не були всупереч ст. 214 КПК України у передбачений законом строк.

Будь-якої відповіді на заяву про вчинення злочину скаржник не отримував.

Вказану бездіяльність слідчого СВ Первомайського ВР ГУНП в Миколаївській області скаржник вважає незаконною та з огляду на зазначене просить зобов`язати слідчого Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про кримінальне правопорушення, викладені у його заяві, яку отримано Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області 13.05.2024 року, до ЄРДР.

В судовому засіданні представник скаржника заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у змісті скарги.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши зміст скарги, дослідивши додані до неї письмові докази, дослідивши матеріали перевірки звернення представника ОСОБА_5 ЄО № 4116 від 14.05.2024 року слідчий суддя приходить до наступного висновку.

14.05.2024 року Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області була зареєстрована заява ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України. В заяві зазначено, що у 2009 році до ОСОБА_5 звернувся з пропозицією купити земельну ділянку розміром 4.91 га мешканець с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 2500 дол США по розписці за повну вартість земельної ділянки. В день отримання вказаних коштів 17.12.2009 року ОСОБА_6 видав нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив ТОВ «Агрофірму Корнацьких» та інших осіб володіти користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою. 21.11.2023 року ОСОБА_5 за договором купівлі продажу продав спірну земельну ділянку ОСОБА_7 . В січні-лютому 2024 року ОСОБА_6 вирішив повернути собі земельну ділянку та присвоїти собі отриманні кошти 2500 дол.

Відомості про кримінальні правопорушення, викладені з заяві представника скаржника, не були внесені уповноваженої особою Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що відтак слугувало підставою для звернення до суду з даною скаргою з метою усунення бездіяльності слідчого органу.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження заяви, повідомлення про правоохоронного органу і незалежно від часу її надходження безпосереднього до нього, зобов`язаний надати оцінку їх змісту, сутності та за наявності у викладених відомостях ознак, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальну правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті заяви або повідомлення про кримінальні правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відноситься розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обовязковими для внесення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Скаржник вказув на те, що, на його думку, зазначене в заяві підлягає кваліфікації за ч.2 с.15, ч.1 ст.190 КК України.

Однак, на підставі вивчених слідчим суддею матеріалів встановлено, що скаржником в його заяві, що міститься в матеріалах скарги вказано обставини, що не можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено відповідними нормами КК України.

Доводи заявника є його особистою оцінкою дій ОСОБА_6 і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України. Викладені вище обставини носять суто цивільно-правовий характер з огляду існуючі домовленності (нотаріально посвідчене доручення, договір купівлі-продажу), обставини повернення земельної ділянки та скасування доручення.

У разі існування боргових зобов`язань між фізичними особами або юридичною особою, цивільне законодавство передбачає можливість вирішення таких спорів в цивільному судочинстві, а не кримінальному.

Слідчий суддя вважає, що викладені у заяві твердження не містять ознак складу кримінального правопорушення відповідно до ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України, та не можуть слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 60, 214, 303, 305 - 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив

в задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 26.06.2024 року.

Слідчий суддя: