Провадження № 1-кп/734/103/24 Справа № 734/5957/23
В И Р О К

іменем України

29 лютого 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000311 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіпті Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України несудимий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 09 листопада 2023 року, приблизно о 17 год. 15 хв., керуючи автомобілем FORD Тransit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у с. Лемеші Чернігівського району Чернігівської області автодорогою Київ-Чернігів-Нові - Яриловичі у напрямку від м. Києва до м. Чернігова, зі швидкістю 90 км/год., неподалік магазину «Маркет», розташованого по вул. Магістральній, 36, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, перевищив максимально дозволену швидкість у населених пунктах, позначених дорожнім знаком 5.49, тим самим створивши своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкості та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, та при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, якого об?єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину дороги у межах нерегульованого пішохідного переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки - перелому грудини, переломів 3, 4, 5, 6 ребер зліва, подвійних переломів ребер справа 2, 3, 4, 5, 6, 7 та одиночних переломів 8, 9, 10, 11, 12 ребер справа, перелому 3-го грудного хребця, розривів правої легені; множинних переломів кісток тазу справа; розривів печінки; травматичної ампутації правої гомілки з множинними переломами обох кісток правої гомілки; закритого перелому обох кісток лівої гомілки; множинних саден на голові, множинних саден на верхніх кінцівках, множинних саден на передній черевній стінці, садна та синці на нижніх кінцівках, які мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв?язку з комплексом отриманих тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події внаслідок комплексу тілесних ушкоджень: множинних переломів ребер зліва та справа, перелому грудини, перелому грудного відділу хребта, розривів правої легені, розривів печінки, множинних переломів кісток тазу, травматичної ампутації правої гомілки з множинними переломами обох кісток правої гомілки, закритого перелому обох кісток лівої гомілки, які супроводжувались гострою зовнішньою тa внутрішньою кровотечою, тa ускладнились травматичним, плевропульмональним та геморагічним шоками.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.3 д (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу), п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.), п. 12.9 б (водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4), п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, що знаходиться у прямому причинному зв?язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому визнав повністю та дав суду показання, що в селі Лемеші 09 листопада 2023 року в темну пору доби він рухався з ввімкненим ближнім світлом фар в правій крайній смузі руху. На узбіччі стояла автівка з ввімкненими аварійними вогнями, що привернуло його увагу, саме тому пішохода він побачив дуже пізно та спричинив наїзд. Після ДТП він зупинився, вийшов з машини, проте підійти до місця ДТП не зміг, оскільки там був чоловік померлої, який дуже кричав в його сторону. Він повернувся до автомобіля і викликав швидку медичну допомогу, весь час перебуваючи на місці ДТП.

Обвинувачений висловив щире каяття у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання, що вони з дружиною поверталися з м. Києва. Дружина запропонувала зупинитись в с. Лемеші, щоб зайти до магазину. Він прийняв праворуч та зупинився, ввімкнувши аварійні вогні. Дружину попросив піти пішохідним переходом. Він залишився в машині і сидів за кермом. Бачив як дружина вийшла з магазину, як переходила дорогу, потім він відволікся, тому що вона майже перейшла дорогу, і почув удар. На великій швидкості повз нього проїхав автомобіль. Він вийшов з машини, побачив тіло дружини, підбіг до неї, перевірив пульс, проте його вже не було. Потім підійшов військовий, який викликав швидку, після чого він звернувся до обвинуваченого, який почав тікати. Приїхавши на виклик, швидка констатувала смерть ОСОБА_10 .

ОСОБА_6 повідомив суду, що він безпосереднім очевидцем події не був, в той час перебував на робочому місці, коли йому зателефонував батько та повідомив, що маму збила машина.

Крім показань обвинуваченого, потерпілих, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, також підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні:

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 листопада 2023 року з доданою до нього схемою та ілюстративною таблицею (т. 1, а.с. 106-129),

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 листопада 2023 року, відповідно до якого встановлювалася видимість пішохода на проїжджій частині з робочого місця водія автомобіля FORD Тransit Connect (т. 1, а.с. 175-178),

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17 листопада 2023 року з доданою схемою та ілюстративною таблицею, який проведений за участі потерпілого ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 179-187),

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17 листопада 2023 року з доданою ілюстративною таблицею за участі свідка дорожньо-транспортної пригоди (т. 1, а.с. 188-192).

Відповідно до висновку експерта №159 від 10 листопада 2023 року:

1. … При експертизі трупа громадянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки - перелом грудини, переломи 3, 4, 5, 6 ребер зліва, подвійні переломи ребер справа 2, 3, 4, 5, 6, 7 та одиничні переломи 8, 9, 10, 11, 12 ребер справа, перелом 3-го грудного хребця, розриви правої легені: множинні переломи кісток таза справа; розриви печінки; травматична ампутація правої гомілки з множинними переломами обох кісток правої гомілки; закритий перелом обох кісток лівої гомілки. Множинні садна на голові, множинні садна на верхніх кінцівках, множинні садна на передній черевній стінці, садна на синець на нижніх кінцівках.

2. … Виявлений комплекс тілесних ушкоджень має ознаки Тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

3. … Виявлені тілесні ушкодження заподіяні при житті та зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди та могли бути заподіяні при дорожньо-транспортній пригоді та спричинені прижиттєво дією тупих предметів по механізму удару та тертя в результаті удару частинами транспортного засобу, який рухався, з подальшим падінням і ударом об дорожнє покриття в тому числі за обставин дорожньо-транспортної пригоді, що вказані в описовій частині постанови «09.11.2023 приблизно о 17 год. 15 хв. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем FORD Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись автодорогою Київ-Чернігів-Нові Яриловичі в напрямку від м. Києва до м. Чернігова у с. Лемеші Чернігівського району по вул. Магістральній, неподалік магазину «Маркет», здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля».

4. … В мить травми потерпіла ОСОБА_10 знаходилася в вертикальному, або близькому до нього положенні та в момент первинного контакту - удару виступаючими частинами транспортного засобу була звернута правою боковою поверхнею тіла по відношенню до транспортного засобу, чи перебувала у близькому до цього положенні. Вважаю, що місце первинного контакту (удару) - права нижня кінцівка (гомілка) та внутрішня поверхня лівої нижньої кінцівки (гомілка).

Враховуючи характер тілесних ушкоджень, а саме травматична ампутація правої гомілки з множинними переломами кісток гомілки та розташування тілесних ушкоджень на внутрішній та передній поверхні лівої нижньої кінцівки (на гомілці) з закритими переломами обох кісток лівої гомілки, вважаю, що громадянка ОСОБА_10 на момент контакту з транспортним засобом /автомобілем/, який рухався, знаходилась в динаміці, але визначити йшла чи бігла неможливо з відсутністю судово-медичних даних.

Слідів та ушкоджень, які свідчили б про переїзд тіла колесами транспортного засобу, що рухався, не виявлено.

4. … Безпосередньою причиною смерті громадянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є комплекс тілесних ушкоджень: множинні переломи ребер зліва та справа, перелом грудини, перелом грудного відділу хребта, розриви правої легені, розриви печінки; множинні переломи кісток тазу, травматична ампутація правої гомілки з множинними переломами обох кісток правої гомілки; закритий перелом обох кісток лівої гомілки які супроводжувались гострою зовнішньою та внутрішньою кровотечею та ускладнились травматичним, плевропульмональним та геморагічним шоками.

Причина настання смерті знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв?язку з комплексом отриманих тілесних ушкоджень.

Враховуючи дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ, вважаю, що смерть її могла настати ІНФОРМАЦІЯ_4 .

5. … При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа громадянки ОСОБА_10 виявлений етанол в концентрації 1,8 г/л., що відносно живої людини відповідає Середньому ступеню алкогольного сп?яніння (т. 1, а.с.130-135).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/12554-ІТ від 09 грудня 2023 року:

Наїзд автомобіля на пішохода ОСОБА_10 відбувся в першій смузі (з урахуванням напрямку в сторону м. Чернігів), на відстані не меншій ніж 2,7 м до місця розташування об?єкту з позначкою «1» (Зона розсипу їжі (чіпси, кілька)) а від умовної лінії, яка є проекцією лівого краю об?єкту у вигляді чотирьох кутника з написом в середині - «Буд 36» на повздовжню вісь дороги, на відстані не меншій ніж 22,9 - 2,7 = 20,2.

За недостатньої інформативності наданої на дослідження «Схеми до протоколу ОМ ДТП від 09.11.2023», встановити місце наїзду автомобіля на пішохода, в конкретних розмірних параметрах, неможливо (т. 1, а.с. 194-198).

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-23/12555-ІТ від 08 грудня 2023 року:

1. На момент експертного огляду доступними методами дослідження, несправностей в робочій гальмівній системі автомобіля FORD Transit Connect (реєстраційний номер НОМЕР_4 ), які б перебували у причинному зв?язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено і система робочого гальма знаходиться в технічно працездатному стані. … (т. 1, а.с. 200-203).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/13416-ІТ від 11 грудня 2023 року:

1. В умовах дорожньої ситуації, що викладена в постанові про призначення експертизи, з технічної точки зору, водій автомобіля FORD Transit Connect (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_8 повинен діяти відповідно до вимог п. 12.2., п. 12.4., п. 12.9. п. 12.3, з урахуванням п.1.10., 18.1. Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору дії водія автомобіля FORD Transit Connect (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 12.4, п. 12.9., 12.3. з урахуванням п.1.10., 18.1. Правил дорожнього руху України.

2. В умовах дорожньої ситуації, що викладена в постанові про призначення експертизи, з технічної точки зору, водій автомобіля FORD Transit Connect (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 , рухаючись зі швидкістю 40 км/год.

3. В умовах дорожньої ситуації, що викладена в постанові про призначення експертизи, з технічної точки зору, дії водія автомобіля FORD Transit Connect (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) ОСОБА_8 , які не відповідали вимогам П. 12.4., п. 12.9., 12.3. з урахуванням п.1.10., 18.1. Правил дорожнього руху України, знаходяться у причинному зв?язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди (т. 1, а.с.205-209).

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-23/12556-ІТ (з доданою ілюстративною таблицею) від 14 грудня 2023 року:

1. Шість уламків найбільшою довжиною 32,5 мм, 34,7 мм, 64,3 мм, 302 мм, 127,7 мм та 362 мм, вилучені 09.11.2023 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та три частини дефлектора переднього капоту автомобіля марки «FORD Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_5 , до розділення складали одне ціле - дефлектор переднього капоту автомобіля.

Уламок найбільшою довжиною 163 мм, вилучений 09.11.2023 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та рамка для фіксації номерного знаку автомобіля марки «FORD Transit Connect», д.н.3. НОМЕР_3 , до розділення могли складати одне ціле (за формою, розмірами, матеріалом, кольором тощо). Встановити чи є даний уламок та рамка для фіксації номерного знаку автомобіля марки «FORD Transit Connect», д.н.3. НОМЕР_3 , частинами одного об?єкта, або частинами різних об?єктів однієї групової належності (за формою, розмірами, матеріалом, кольором тощо) неможливо в зв?язку з відсутністю спільних поверхонь (ліній) розділення та ознак які б свідчили про їх спільне використання (експлуатацію).

Деталь найбільшою довжиною 68,5 мм, вилучена 09.11.2023 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та права частина переднього бамперу автомобіля марки «FORD Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_3 , до розділення могли складати єдине складене ціле (за формою, розмірами, розташуванням елементів кріплення та отворів для елементів кріплення). Встановити чи є дана деталь та права частина бамперу автомобіля марки «FORD Transit Connect», д.н.3. НОМЕР_3 , частинами одного складеного об?єкта, або частинами різних складених об?єктів однієї групової належності (за формою, розмірами, розташуванням елементів кріплення та отворів для елементів кріплення) неможливо в зв?язку з відсутністю спільних поверхонь з?єднання та ознак які б свідчили про їх спільне використання (експлуатацію).

Сім уламків, деталь найбільшою довжиною 68,5 мм, три частини дефлектора переднього капота автомобіля марки «FORD Transit Connect» надані на дослідження, до розділення не складали одне ціле з уламками довжиною 126,2 мм, а були частинами різних об`єктів (т. 1, а.с. 211-229).

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведена. Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Виправлення, як мета покарання, це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових кримінальних правопорушень. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (наприклад, у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, належним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Статтею 69 КК України регламентовано, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків визначених цим Кодексом, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, часткове відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 (зокрема, те, що він раніше не судимий в силу вимог ст. 89 КК України, на даний час офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, 2021 року народження, та вагітну дружину), відношення обвинуваченого до вчиненого, конкретні обставини вчинення злочину, думку потерпілих (яка хоча і не є для суду вирішальною, але враховується), ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; те, що злочин, вчинений обвинуваченим, характеризується неумисною формою вини, вбачає наявність законних підстав для застосування положення ст. 69 КК України і пом`якшення ОСОБА_8 покарання до позбавлення волі строком на 2 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Судом також враховується висновок досудової доповіді Чернігівського районного сектору № 4 Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - як середній.

Дане покарання на переконання суду відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головним є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 час його фактичного затримання - з 09 листопада 2023 року (затримано о 23.18 год. ) до 13 листопада 2023 року (дата внесення застави), з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До початку судового розгляду адвокатом ОСОБА_5 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (т. 1, а.с. 34-40а).

Позовні вимоги мотивовані тим, що потерпілому ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, яка полягає у непоправності втрати від раптової та передчасної загибелі його дружини, з якою він прожив 41 рік. Смерть дружини сталася фактично на його очах, що викликало у нього стрес. Тяжкий злочин, що був скоєний відповідачем, змусив його пройти важку процедуру поховання близької людини. Він зазнав сильних душевних страждань, хвилювання та відчай. В результаті пережитого стресу у нього погіршився стан здоров`я, він вимушений звертатися за медичною допомогою. На тривалий час в його сім`ї порушився нормальний ритм життя, а спогади про дружину позбавили йог сенсу життя. Потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченого спричинену йому моральну шкоду в сумі 364 000,00 грн, оцінивши її в загальному розмірі 600 000,00 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав заявлений цивільний позов та додатково повідомив суду, що він почав втрачати зір, в нього підіймається тиск, він перестав спати ночами, і взагалі залишився сам.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (т. 1, а.с. 41-55).

Позовні вимоги мотивовані тим, що потерпілому ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода, яка полягає у тривалих моральних душевних стражданнях, що виявилося в несприятливому для нього та членів його родини психологічному аспекті, переживань, пов`язаних із втратою близької людини; в моральних стражданнях у зв`язку з порушенням нормальних життєвих зв`язків через неможливість відновлення втрати члена родини, що обумовлює довічність втрати немайнового характеру. Потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого спричинену йому моральну шкоду в сумі 364 000,00 грн, оцінивши її в загальному розмірі 600 000,00 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав заявлений цивільний позов та додатково повідомив суду, що він власної родини не має, з мамою перебував у теплих стосунках і йому її не вистачає.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав відзиви на позовні заяви та не визнав позов в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки таку в сумі 195 000,00 грн він відшкодував кожному потерпілому (т. 1, а.с. 79-87).

Розглядаючи цивільні позови, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст. 23 ЦК України суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали цивільні позивачі, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд зазначає, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Таким чином, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної потерпілим, суд приймає до уваги, що внаслідок кримінального правопорушення настала смерть ОСОБА_10 , тобто ОСОБА_4 втратив дружину, а ОСОБА_6 - матір. Суд враховує описані в позовних заявах та озвучені в судовому засіданні моральні страждання потерпілих, усвідомлюючи втрату близької людини, розуміючи, що вони втратили її назавжди, і в подальшому будуть позбавлені можливості відчувати любов і турботу.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Однак, у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому вищезазначеним законом. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно із цим договором або вищезазначеним законом у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В ході судового розгляду кримінального провадження судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 була застрахована ТДВ «СК «ГАРДІАН» (поліс № АР/3896484).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена на рівні 6 700,00 грн. Отже, загальний розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становитиме 80 400,00 гривень, відповідно, на кожного потерпілого - 40 200,00 гривень.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим оцінити заподіяну моральну шкоду потерпілим в розмірі 400 000,00 гривень кожному. На переконання суду, вказана сума кореспондує глибині та силі страждань, про які потерпілі повідомили суд. З урахуванням того, що обвинуваченим було частково здійснено відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 195 000,00 гривень кожному потерпілому (що підтвердили обвинувачений і потерпілі в судовому засіданні), з обвинуваченого на користь кожного потерпілого підлягає стягненню сума в розмірі 164 800,00 гривень (400 000,00 гривень (визначений судом розмір) - 195 000,00 гривень (добровільне відшкодування шкоди обвинуваченим) - 40 200,00 гривень (відшкодування страхової компанії).

Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного вище Закону).

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, понесених ОСОБА_4 на оплату допомоги його представника, суд виходить з того, що між потерпілим ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 14 листопада та 28 грудня 2023 року було укладено договори про надання правничої допомоги (т. 1, а.с. 40а, 243). Відповідно до вказаних договорів вартість послуг визначається в залежності від тривалості, складності справи, місця надання правничої допомоги тощо. В матеріалах справи міститься квитанція до прибуткового касового ордеру від 18 січня 2024 року про сплату ОСОБА_4 на користь адвоката ОСОБА_11 гонорару в розмірі 24 000,00 гривень (т. 1, а.с. 38). В судовому засіданні адвокатом надано Звіт про виконані роботи, в якому визначено характер досудового правової допомоги, підготовка та подання цивільного позову, участь в судових засідання (т. 1, а.с. 241-242).

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, понесених потерпілим ОСОБА_6 на оплату допомоги його представника, суд виходить з того, що між потерпілим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 14 листопада 2023 року було укладено договір про надання правничої допомоги в кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 52) та додаткова угода до договору про надання правничої допомоги в кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 53). Відповідно до вказаного договору та додаткової угоди за надання правової допомоги гонорар адвоката становить фіксовану суму: 12 000,00 гривень за участь на досудовому розслідуванні та 12 000,00 гривень за участь при розгляді справи в суді першої інстанції. 14 листопада 2023 року та 18 січня 2024 року між потерпілим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 підписані акти отримання гонорару в загальній сумі 24 000,00 гривень (т. 1, а.с. 54-55). В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив суду, що адвокатом надавалася правова допомога на етапі досудового розслідування - присутність під час його допиту як потерпілого, надання усних консультацій; підготовка цивільного позову та прийняття участі в суді першої інстанції під час розгляду кримінального провадження.

Керуючись принципами справедливості та верховенством права й виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з обставин кримінальної справи, суд дійшов висновку, що розумним та справедливим розміром понесених потерпілими витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь кожного потерпілого, слід вважати витратами на суму 10 000,00 гривень. Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатами обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого.

Питання про скасування арешту, накладеного на майно, підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді застави слід залишити без змін, після набрання вироком законної сили - застава підлягає поверненню заставодавцю.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання час його фактичного затримання - з 09 листопада 2023 року (затримано о 23.18 год. ) до 13 листопада 2023 року (дата внесення застави), з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 164 800 (сто шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 164 800 (сто шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки FORD Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_12 , мешканці АДРЕСА_1 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_12 ;

об`єкти, схожі на волосся, пластикові уламки чорного кольору, - знищити;

взуття потерпілої ОСОБА_10 - залишити у володінні ОСОБА_4 .

Арешт, накладений слідчим суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова 15 листопада 2023 року на автомобіль марки FORD Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_3 , - скасувати.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 - повернути ОСОБА_8 .

Залишити до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави у розмірі 161 040,00 грн. без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу, сплачену ОСОБА_13 в сумі 161 040,00 грн, - повернути платнику ОСОБА_13 .

Стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертиз, що становлять 26 504 (двадцять шість тисяч п`ятсот чотири) гривні 80 коп.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_14