Справа № 334/5145/24
Номер провадження № 1-кс/334/1527/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001222 від 20 червня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 чт. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2024 до суду надійшло клопотання (направлене засобами поштового зв`язку 21.06.2024) слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001222 від 20 червня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 чт. 115 КК України, в якому слідчий просить суд накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 21.06.2024, а саме: мобільний телефон «neffos» ІМЕІ НОМЕР_1 ; мобільний телефон в корпусі блакитного кольору; зв`язка ключів з двома електронними ключами та дванадцять ключів; флеш носій в корпусі чорно червоного кольору; флеш носій без корпусу з маркуванням R32 GB 511-140901236; флеш носій в корпусі білого кольору; флеш носій в корпусі зеленого кольору; флеш носій в корпусі чорного кольору; предмет схожий на пістолетний магазин з вісьмома предметами в середині схожих на набої травматичного типу з маркуванням «Терен-3 9ммР.А.»; дві рукавички тканинні зі слідами РБК

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222 від 20.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.06.2024, приблизно о 09:00, на відкритій ділянці місцевості, розташованій на узбіччі, поблизу с. Запорожець Запорізького району Запорізької області, виявлено військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями у вигляді вогнепального поранення голови.

21.06.2024 було проведено невідкладний обшук будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 за координатами місцевості 47.686139, 35.330651. Також в ході обшуку було виявлено та вилучено речові докази, а саме:

- мобільний телефон «neffos» ІМЕІ НОМЕР_1

- мобільний телефон в корпусі блакитного кольору

- зв`язка ключів з двома електронними ключами та дванадцять ключів

- флеш носій в корпусі чорно червоного кольору

- флеш носій без корпусу з маркуванням R32 GB 511-140901236

- флеш носій в корпусі білого кольору

- флеш носій в корпусі зеленого кольору

- флеш носій в корпусі чорного кольору

- предмет схожий на пістолетний магазин з вісьмома предметами в середині схожих на набої травматичного типу з маркуванням «Терен-3 9ммР.А.»

- дві рукавички тканинні зі слідами РБК

20.06.2024 Опитана водій-санітар в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 пояснила, що 16.06.2024, приблизно у період часу з 18:00 по 24:00, перебуваючи за місцем проживання замполіта ОСОБА_6 у с. Річне разом із ним та начальником медичної частини ОСОБА_7 , вживали спиртні напої. Під час їх розпивання ОСОБА_6 розповів про нового начальника частини ОСОБА_4 те, що його щойно було призначено для того, щоб всіх замінити на посадах, у зв`язку з чим запропонував «прибрати» його. Присутні сприйняли це як жарт, але через деякий час ОСОБА_6 попросив відійти на конфіденційну розмову, під час якої повідомив, що у нього є травматичний пістолет і запропонував ним вбити ОСОБА_4 , щоб повернути попереднього начальника частини. При цьому, усі вони вже перебували у стані алкогольного сп`яніння. У ході розмови, після неодноразових відмов від пропозиції, ОСОБА_6 почав погрожувати проблемами, пов`язаними із перебуванням на службі у стані сп`яніння, а також тим, що у зв`язку зі смертю її чоловіка вона залишилась єдиною годувальницею її дітей та що він може її усунути від посади та відправити у зону бойових зіткнень. Вона, сприйнявши ці погрози, як реальні, погодилась на пропозицію. Далі, ОСОБА_6 зазначив, що її задачею буде виїхати з ОСОБА_4 за межі розташування частини, довести його до стану сп`яніння, вбити та викинути тіло у лісосмузі. На цьому розмова того дня з приводу цього була завершена. 17.06.2024 ОСОБА_6 через месенджер поквапив її вчинити вбивство, знову погрожуючи, та підказав їй підійти до ОСОБА_4 та запропонувати бути його водієм. Приблизно о 16:00 вона повідомила ОСОБА_4 про те, що має намір підготувати для нього автомобіль, на що він погодився. Тоді, вона скориставшись його службовим автомобілем «Ніссан Новара», поїхала до цвинтаря поблизу с. Новояковлівка, де заздалегідь домовилася зустрітись із ОСОБА_6 . Там останній передав їй пістолет, споряджений 8-ма набоями, який вона поклала собі у кишеню. Далі, вона повернулась за ОСОБА_4 , після чого поїхали до місця його проживання, де він узяв своє бойове спорядження, щоб направитись на позиції. Далі, приблизно через 15-20 хвилин, вони поїхали у напрямку с. Веселянка, де він придбав три пляшки коньяку, після чого сказав, що треба десь зупинись, щоб їх вжити. Так вони заїхали в одну із лісосмуг, де почали вживати коньяк. Вона намагалася при цьому вживати менше та частину напою виливати, щоб бути менш п`яною. Приблизно о 24:00, коли вони знаходились вже в автомобілі, при цьому вона знаходилась на водійському місці, а ОСОБА_4 на передньому пасажирському, коли останній відвернувся від неї у напрямку вікна, вона дістала пістолет з кишені, притуливши пістолет до виличної частини голови, здійснила один постріл. Трохи далі вона зупинилась біля лісосмуги, витягла ОСОБА_4 на вулицю та залишила на узбіччі. Далі, вона під`їхала до с. Малокатеринівка, де звернулась до знайомих військовослужбовців, які вивезли її до с. Веселянка, а автомобіль залишила біля одного з будинків у несправному стані. Військовослужбовці відвезли її до ОСОБА_6 . Далі, розповівши про подію ОСОБА_6 , останній поїхав шукати ОСОБА_4 разом зі своїм водієм ОСОБА_8 . Сам вона залишилась за місцем його проживання, де через деякий час заснула. У подальшому, ніхто ОСОБА_4 так і не знайшов, а ОСОБА_6 попередив її про те, що у випадку задавань якихось питань, повідомляти, що ОСОБА_4 нею був вивезеним на позиції поблизу м. Оріхів, після чого вона, начебто, поїхала за його наказом до м. Запоріжжя для ремонту автомобіля. Також, вона додала, що спорядження із кинутої машини у подальшому забрав ОСОБА_6 .

Слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області визнано вищевказані предмети речовим доказом.

На даний час слідчий вважає, що вилучені предмети мають доказове значення в рамках проведення досудового розслідування та необхідні для подальшого проведення судових експертиз.

З метою збереження речових доказів просить накласти арешт на вказане майно.

В судовому засіданні з розгляду клопотання слідчий ОСОБА_9 , якого включено до групи слідчих, просив клопотання задовольнити, зазначив, що обшук проведено за адресою проживання ОСОБА_6 , органом досудового розслідування перевіряється його причетність до вказаного кримінального правопорушення.

Заслухавши слідчого, вивчивши матеріали провадження, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

КПК покладає обов`язок на слідчого суддю перевірити чи відповідає клопотання про арешт вимогам закону, заслухати ініціатора подання клопотання на предмет обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зміст заявленого до слідчого судді клопотання засвідчує, що підставою для накладення арешту на майно орган досудового розслідування зазначив необхідність його збереження як речових доказів.

У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, орган досудового розслідування, звертаючись з клопотанням про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку 21.06.2024 в період часу з 04 години 07 хвилин до 04 години 48 хвилин за адресою АДРЕСА_1 за координатами місцевості 47.686139, 35.330651, і зазначаючи, що метою накладення арешту є, зокрема, збереження речового доказу, не в повній мірі довів, що все вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, ані в клопотанні, ані в судовому засіданні слідчий не спромігся пояснити, яке доказове значення для кримінального провадження має зв`язка ключів з двома електронними ключами та дванадцять ключів, які вилучені в ході проведення обшуку. Відомостей про з`ясування, до яких приміщень

В порушення вимог ч. 5 ст. 132 КПК України докази щодо обґрунтування обставин, викладених у клопотанні ні слідчий, ні прокурор не надали.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання про арешт майна підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001222 від 20 червня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 чт. 115 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 21.06.2024 року за адресою АДРЕСА_1 за координатами місцевості 47.686139, 35.330651, а саме:

мобільний телефон «neffos» ІМЕІ НОМЕР_1 ;

мобільний телефон в корпусі блакитного кольору;

флеш носій в корпусі чорно червоного кольору;

флеш носій без корпусу з маркуванням R32 GB 511-140901236;

флеш носій в корпусі білого кольору; флеш носій в корпусі зеленого кольору;

флеш носій в корпусі чорного кольору;

предмет схожий на пістолетний магазин з вісьмома предметами в середині схожих на набої травматичного типу з маркуванням «Терен-3 9ммР.А.»;

дві рукавички тканинні зі слідами РБК

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Зв`язку ключів з двома електронними ключами та дванадцять ключів негайно повернути власнику.

Роз`яснити власнику майна, що в подальшому він має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і повернення вилученого майна, згідно положень ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на слідчого і процесуального прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1