ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1046/24 Справа № 204/4471/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, з доповненнями, підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Благовещенськ Амурської області рф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 Кримінального кодексу України (далі - КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він використовуючи власний обліковий запис « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «ІНФОРМАЦІЯ_3» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), здійснював поширення матеріалів в глобальній мережі Інтернет, в яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. В подальшому, під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, проведено огляд вказаного облікового запису « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «ІНФОРМАЦІЯ_3» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), з метою фіксації відомостей про вчинення протиправної діяльності вищевказаною особою. В ході проведення огляду було виявлено відео запис ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), з можливими фактами поширення матеріалів в яких виправдовувалась, заперечувалась збройна агресія Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. 14 липня 2023 року о 11 год. 22 хв., ОСОБА_7 , будучи проросійськи налаштованою особою, яка має вкрай негативне ставлення до державної влади та Збройних Сил України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, із використанням власних технічних засобів та власного облікового запису « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «ІНФОРМАЦІЯ_3» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який є в публічному доступі для необмеженого кола осіб, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , поширив на вказаній власній сторінці в соціальний мережі відеоматеріал тривалістю 23 хв. 47 сек. під назвою «Репост!!!Сатанисты - устроили в Украине войну!!! Сатанист Боганис - снял маску!!!». Відповідно до висновку судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 323 від 12.09.2023 ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області у поширеному гр. ОСОБА_7 , який використовує обліковий запис « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 відеозаписі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в соціальній мережі «ІНФОРМАЦІЯ_3» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації, а саме: «Так как ваша фейковая организация - негосударственная, незаконная, вражеская. Постоянно занимается бандитизмом», «А работаете вы на чужеземцев. На чужеродцев», «Вот это люди - «кастрюлеголовые». На каждой этой кастрюле - американская звезда и хозарская томга», «Та хто ты такой?! Бандючара, работающий на Америков , на хасидов!», «Вас не существует! Вы - незаконная организация! Частная, американская. Да - ты бандит, которым пошили форму», «Нападение на журналиста приравнивается даже к нападению на легитимного полицейского. А эти - не легитимные. Это - оборотни. Их обманули», «…это не государственный орган», «Их там отзомбировали, свербовали, я не знаю, что им ещё там сделали. И они здесь сатанеют», «Сумашедший вышел. Сумашедший, завербованый Америкой», «Всё, с полицией всё понятно: это вражеский орган! Ребята, уходим! Уходим. Это вражеский орган, это фашисты. Это фашисты»; «А работаете вы на чужеземцев. На чужеродцев. Именно из-за вас, из-за полиции, идёт война. Именно вы занимаетесь геноцидом. Кто вы? Кастрюлеголовые», «И война происходит именно из-за таких кастрюлеголовых. Которые говорят: я не пущу. Оно моё! Если вы, э-э, это здание, вот это здание, ГУНП, как вы его сейчас назвали, а раньше было МВД области, - оно моё. Потому что народ есть я, а вы - захватчики, вы - пираты, вы - мошенники. Вы - люди, которые претворяют здесь геноцид. Поэтому, хватит нам давать сюда подставных лиц», «Нигде в этом захваченном здании этими мошенниками, трусами, подлецами, ворами, геноцидникам», «Вы прикрываетесь патриотами. Вы сами, вся ваша полиция с американскими звездами, занимается геноцидом, а прикрывается патриотами»; Первых: кастрюлеголовых мы убьём на войне: там они пойдут и сами друг друга перестреляют, кто-то кому-то в спину стрельнет - никто не разберется»; «У вас, у вас, у клоунов, начиная от Зеленского, только один лозунг: мир, вира, мова, война, война до последнего украинца, а ты - сепаратист»; «Но скоро закончатся «кастрюлеголовые», которые воюют с тюремщиками, нанятыми из российской федерации. Кем нанятыми? Теми же сатанистами. Вот. Никакая российская федерация на нас не напала. Там платят людям, у которых там 8 лет сроков, 10 лет сроков. Дают им оружие и говорят: ну вот повоюешь против украинцев, убьёшь там 2-х - 3-х человек, вот»; «Какое государство? Какая Украина? Я хочу задать вопрос: Украина, в которой продано 42% земель иностранцам? За это погибают украинцы, сражаясь там с тюремщиками?»; «Нам не нужны ваши сирены, нам не нужны ваши «пункты незламности», нам не нужны ваши «ежи», - это всё бутафория»; «Войну войной не за... не называют, вот, войну войной не занимают, а против граждан применяют автоматы, силы, ежи, пункты незламности, показывая на дырочку на кладбище: вам туда»; Это вы взорвали! Это вы взорвали в комендантский час!»; «Всё, с полицией всё понятно: это вражеский орган! Ребята, уходим! Уходим. Это вражеский орган, это фашисты. Это фашисты. Прилёты. Сами взрывают, говорят прилеты!», «Вот они сами это всё и взорвали. Вот это всё. Это чтобы запугивать»; «Вот. И вы понимаете, из-за чего идёт война. Война закончится, когда закончатся кастрюлеголовые укрАинцы, украИнцы, которые и защищают эту мразь. Эта мразь атакует мирных людей в мирное время, в мирное. Во время когда идет агрессия», «Поэтому, укрАинцы должны осознавать, что происходит»; Таким чином, ОСОБА_7 , 14 липня 2023 року о 11 год. 22 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , із використанням власних технічних засобів та власного облікового запису « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «ІНФОРМАЦІЯ_3» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), поширив матеріали в яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у поширенні матеріалів в яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, кваліфікуються за ч.2 ст.436-2 КК.

10.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі-ЄРДР) було внесено відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК.

10.04.2024 постановою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 об`єднано матеріали досудових розслідувань, внесених до ЄРДР за №0000499 від 21.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.3 ст.436-2 КК та №0000414 від 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК, в одне провадження за №№0000499.

06.05.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 60 днів, тобто до 05 липня 2024 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваному та подальшого невідкладного повернення до житла;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло де він проживає, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що слідчий суддя ОСОБА_1 умисно, протиправно порушила норми Конституції України, постанову ВСУ №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", постанову ВСУ №1-07/07 від 13.11.2019 року у справі №107/07 про міжнародний принцип "плоди отруєного дерева", презумпцію невинуватості та винесла неправомірну ухвалу про домашній арешт без жодного законного доказу провини. Також суддя не дозволила перенести розгляд справи на іншу дату, хоча ним було надано для цього достатньо доказів та підстав, а саме вчасно до судового засідання подано скаргу-заперечення 0.

Крім того вказує, що в судовому засіданні взагалі не ставилось питання про провину, а судове рішення винесено формально, без обґрунтованих доказів та підстав провини, тобто ухвалу було винесено з порушенням презумпції невинуватості.

Водночас наголошує, що він не користується соціальними мережами Фейсбук, Інстаграм, Тік-ток та не розповсюджував аніякі протизаконні матеріали, є батьком двох малолітніх доньок, які потребують уваги та доступу до навчального процесу, його дружина ОСОБА_11 на даний час є єдиним працюючим членом родини, він ніколи не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, від початку війни з родиною нікуди не намагався виїхати, не змінював місце проживання, не приховувався, був у постійному контакті з прокуратурою, поліцією, судами для доведеності своєї невинуватості та злочинів банди ОСОБА_10 .

В доповненнях до апеляційної скарги підозрюваний посилається на те, що в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчим та прокурором не було надано слідчому судді фактів та доказів його провини, а в своєму сфабрикованому вигаданому клопотанні про домашній арешт від 06.05.2024 року та клопотанні про зміну запобіжного заходу від 16.05.2024 року слідчий ОСОБА_10 , за підписом прокурора ОСОБА_6 , брехливо та безпідставно зазначили про те, що він "проросійськи налаштована людина", "реалізуючи свій злочинний умисел", " уродженець рф", у зв`язку з чим в їх діях наявний склад злочину за ст.384 КК.

Разом з тим звертає увагу, що стосовно відеоролика, на який посилається слідчий ОСОБА_12 та прокурор ОСОБА_6 він особисто повідомляв у своїх заявах, а саме: заяві-клопотанні СВТ №15/01/24 від 30.01.2024, 14 травня 2024 року вх.№33141; заяві про злочин №1 прокурора ОСОБА_6 від 14.05.2024 та повторно від 16.05.2024 року вх.№33971-24, прокурорам ОСОБА_6 та слідчим УСБУ в Дніпропетровській області про злочин посадової особи - заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області проти представників українського народу за ст.ст.364,365 КК. Проте замість розслідування очевидного злочину проти представників українського народу прокурор та слідчий звинувачують заявника про злочин у невизнанні збройної агресії рф проти України, та роблять із заявника та свідка цих злочинів підозрюваного.

Водночас повідомляє, що ним подано до Генерального прокурора України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Національної поліції та Управління СБУ заяви про численні злочини прокурора ОСОБА_6 за ст.ст.364-366, 382-384, 396 КК та слідчого ОСОБА_10 за ст.ст.151-1, 186, 187, 255-257, 364-366, 383, 384, 396 КК, які на цей час розглядаються різними органами та наразі вже відкриті ЄРДР за №0000192, №0000272 щодо злочинних дій ОСОБА_10 ..

Разом з тим звертає увагу, що оскаржувана ухвала була внесена слідчим суддею до реєстру судових рішень тільки 21.05.2024 року та йому не було надано для ознайомлення матеріали справи, судовий журнал та технічний запис цієї справи, заяви про що було надано до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ще 10.05.2024 року, а повний текст ухвали був отриманий ним лише 22.05.2024 року у секретаря судді ОСОБА_1 особисто.

Таким чином, враховуючи вищевикладене підозрюваний вимагає встановити факт порушення ст.ст.364-366,396 КК шляхом розгляду поданим ним заяв про злочини ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , витягів з ЄРДР та судових ухвал щодо визнання їх провини; встановити наявність мотиву, суб`єктивних та об`єктивних ознак надання підроблених сфабрикованих документів-доказів у суд для обмеження прав та свобод ОСОБА_7 в разі можливості доведення їх провини в інших, ще не відкритих досудових розслідуваннях, постановити ухвалу про вилучення підроблених не відповідаючих дійсності документів-доказів (клопотання про домашній арешт та інші) та винести ухвалу про відсторонення від служби слідчого ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_6 до кінця розслідування вчинених ними кримінальних злочинів проти його родини, та задля запобігання впливу на інших знов призначених слідчих, експертів, прокурорів у кримінальних провадженнях №0000499, №0000414, а також винести ухвалу про їх тимчасовий арешт.

Поміж іншого зазначає, що він є інвалідом ІІІ групи, у 2023 році йому зроблено операцію по протезуванню тазостегнового суглобу та наразі він потребує заміни другого тазостегнового суглобу, для чого потрібні немалі кошти, його батьки проживають у АДРЕСА_2 , є пенсіонерами, які постійно відчувають на собі дії військ рф проти України та у нього немає мети переховуватися від слідства та суду, бо він впевнений, що нічого протиправного не зробив та в нього є сім`я, яку він не збирається залишати без свого нагляду. Крім того, з 10 січня 2024 року, після пограбування слідчим ОСОБА_10 з поплічниками його родини, він вже чотири місяці вимушений займатися поверненням особистих речей родини.

Також зауважує, що з 10 січня 2024 року до 06 травня 2024 року його ніхто офіційно не повідомляв про якусь заборону щось робити чи не робити на своїх сторінках в соцмережах, які постійно взламують хакери СБУ та інші "спеціалісти".

Щодо можливості розголосу ним відомостей про досудове розслідування зазначає, що особисто слідчий ОСОБА_10 мінімум двічі навмисно, цілеспрямовано, злочинно розголошував та залишав у публічному місці матеріали досудового розслідування №0000499, що підтверджується відеофайлами від 06.05.2024 року зробленими на відеокамеру на сходинах Дніпровського апеляційного суду та які було надано до компетентних органів.

Окрім того в поданій апеляційній скарзі підозрюваний зазначає, що йому не було роз`яснено належним чином умови та вимоги судової ухвали, а поверхнево, нерозбірливо та швидко повідомлено про 5 днів на оскарження та коли буде складено повний текст ухвали, що, на його думку, є порушенням права доступу до правосуддя.

З огляду на викладене підозрюваний просить апеляційний суд:

- виконати головні вимоги судочинства України та надати йому доступ до правосуддя можливістю виконання всіх прав та свобод в суді, а саме: виконати обов`язок доказування, приймати участь у дебатах, давати пояснення та роз`яснення, заносити заперечення у судовий журнал під час судового засідання, задавати питання під час судового процесу (у тому числі й судді, як суб`єкту судового процесу, бо суду запитання не задають, а суддя не є суд) та інші;

- встановити порушення процесуального права Конституції України (ст.ст.19,21,22,24,28,32,33,55,59,60,62,63,129 КУ) та численних постанов ВСУ та КСУ суддею ОСОБА_1 , слідчим ОСОБА_10 та прокурором ОСОБА_6 ;

- скасувати неправосудну апріорі нікчему ухвалу слідчого судді ОСОБА_1 від 07.05.2024 року у справі №204/4471/24, у зв`язку з винесенням її на підставі підроблених злочинцями документах-доказах та введення ними в оману суд;

- встановити факт злочинного порушення кримінальних статей 151-1, 364-366, 382-384, 396 ККУ слідчим ОСОБА_10 та винести ухвалу щодо відсторонення його від ДС 499 і 414, а також ізолювання від суспільства;

- встановити факт злочинного порушення кримінальних статей 364-366, 382-384, 396 КК прокурором ОСОБА_6 та винести ухвалу щодо відсторонення його від ДС 499 і 414, а також ізолювання від суспільства;

- поставити ухвалу про вилучення підроблених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 невідповідаючих дійсності документів-доказів (клопотання про домашній арешт від 06.05.2024 року, клопотання про зміну запобіжного заходу від 16.05.2024 року, ЄРДР №0000414, повідомлення про підозру та інші) на підставі ст.32 КУ;

- встановити факт злочинних числених дій слідчого ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_6 проти родини Тогобицьких, та заподіяну ними моральну і матеріальну шкоду родині Тогобицьких в розмірі більше 200 000 грн (сумма не остаточна, бо злочинні дії тривають донині);

- всі поставлені рішення та/або ухвали розтлумачити судом.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення підозрюваного на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, який наполягав на її повному задоволенні та просив скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити прокурору у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є - запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Положеннями ч.3 ст.194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

За змістом положень частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення ч.2 ст.436-2 КК підтверджується наведеними в клопотанні слідчого та перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000499 від 21.07.2023 року (а.с.8-10); повідомленням про підозру ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення (а.с.111-115); протоколом огляду облікового запису « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «ІНФОРМАЦІЯ_3» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 09.08.2023 (а.с.65-96); висновком судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 323 від 12.09.2023 ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області (а.с.28-50); висновком судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 23 від 30.01.2024 ЗЕС ІСТУ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області (а.с.51-64); відповідями на доручення з ГВЗНД Управління СБ України у Дніпропетровській області (а.с.24-26, 27).

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушеня, у якому він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст.436-2 КК.

Таким чином доводи апеляційної скарги про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є неспроможними.

Водночас посилання підозрюваного щодо недостатності та неналежності доказів долучених до клопотання для підтвердження обгрунтованості підозри є неспроможними, так як вони не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі.

Так про наявність існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, тобто можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та його матеріальне становище, яке при умові його перебування на волі дозволяє можливість виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Про наявність існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК, тобто можливості підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить те, що перебуваючи на волі він може знищити, сховати або спотворити будь-які речі (чорнові записи, комп`ютерну техніку, мобільні термінали) про які невідомо органу досудового розслідування.

Про наявність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, тобто можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що на даний час по кримінальному провадженню встановлюються інші особи, які причетні до скоєння вказаного злочину, у зв`язку з чим, підозрюваний, у разі необрання йому запобіжного заходу, може повідомити зазначених осіб про його переслідування правоохоронними органами, а вказані особи можуть знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення для провадження, уникати спілкування з органом досудового розслідування шляхом переховування не тимчасово непідконтрольних Україні територіях.

Про наявність існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК, тобто можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свідчить те, що отримавши матеріали обґрунтування кримінального провадження та перебуваючи на волі останній може розголосити відомості досудового розслідування, що в подальшому перешкоджатиме проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, виконанню необхідних слідчих та розшукових дій.

Наявність існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК, тобто можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, підтверджується тим, що підозрюваний має стійкі та сформовані проросійські погляди та не підтримує діючу владу на території України.

Таким чином, на думку колегії суддів, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його винуватості в інкримінованому злочині, та даних про особу підозрюваного, віку та стану його здоров`я, майнового стану, який має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, є достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК та покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки в сукупності із встановленими конткретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідають практиці ЄСПЛ та статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту законним, обґрунтованим, мотивованим та єдино можливим запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, що цілком відповідає визначеної ч.1 ст.177 КПК меті застосування запобіжного заходу, а тому підстав, визначених ч.1 ст.194 КПК для відмови у задоволенні клопотання, на чому наполягає підозрюваний, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин доводи підозрюваного ОСОБА_7 про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК та недоведеність існування підстав для обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження..

Водночас, колегія суддів вважає, що аргументи підозрюваного ОСОБА_7 та його посилання на наявність у нього родини та утриманців, батьків, які є пенсіонерами, постійного місця проживання, відсутності судимостей, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку слідчого судді про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо доводів апеляційної скарги підозрюваного про встановлення фактів злочинного порушення кримінальних статей 151-1, 364-366, 382-384, 396 КК слідчим ОСОБА_10 , та статей 364-366, 382-384, 396 КК прокурором ОСОБА_6 , винесення ухвал про їх відсторонення від проведення досудового розслідування та їх ізолювання від суспільства; постановлення ухвали про вилучення підроблених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 невідповідаючих дійсності документів-доказів та встановлення факту численних злочинних дій прокурора та слідчого проти родини Тогобицьких, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вони не є предметом апеляційного розгляду, а отже судом апеляційної інстанції не перевіряються. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що підозрюваний не позбавлений процесуального права, в порядку ст.214 КПК, звернутися до компетентних органів із заявами про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень, а надані ОСОБА_7 апеляційному суду копії процесуальних документів свідчать про те, що він скористався своїм процесуальним правом реагування на неправомірні, як він вважає, дії вищезазначених посадових осіб.

Разом з тим, твердження апелянта щодо не роз`яснення слідчим суддею належним чином резолютивної частини ухвали та порушенням у зв`язку з цим права доступу до правосуддя є неспроможними, оскільки у вступній та резолютивній частині оскаржуваної ухвали чітко зазначено порядок та строки її оскарження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями, підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу, з доповненнями, підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 05 липня 2024 року та покладенням відповідних обов`язків - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4