ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 рокусмт ПетровеСправа № 941/195/24
Провадження № 1-кп/941/50/24

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

Головуючого судді- ОСОБА_1
секретаря- ОСОБА_2
за участі прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

та захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове кримінальне провадження №0000226 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калініно Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо - технічною освітою, одруженого, працюючого на посаді оглядача ремонтних вагонів експлутаційного вагонного ДЕПО Придніпровської залізниці, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості;

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_4 скоїв умисний злочин у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, а саме: пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, при наступних обставинах.

13.02.2024 року близько 20 години 20 хвилин, ОСОБА_4 рухався по автодорозі від

с. Червоне Криворізького району Дніпропетровської області до с. Рядове Олександрійського району Кіровоградської області на мотоциклі марки «VIPER» без відповідних реєстраційних номерних знаків, освітлювальних приладів та мотошолому.

На автодорозі неподалік селища Рядове Олександрійського району Кіровоградської області, за географічними координатами - 48.230474,33.539960, ОСОБА_4 помітили працівники з реагування патрульної поліції (далі - РПП) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, старший сержант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 , які пересувались на спеціально обладнаному патрульному автомобілі державний номерний знак НОМЕР_1 з відповідними розрізнювальними написами, та здійснювали свої службові обов`язки по патрулюванню території.

Розуміючи, що водій мотоцикла марки «VIPER» ( ОСОБА_4 ) рухається з порушенням вимог Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.01.2001 року (далі ПДР), вищевказані працівники РПП за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів подали ОСОБА_4 законну вимогу про зупинку його транспортного засобу. Однак, ОСОБА_4 законну вимогу працівників РПП не виконав та продовжив рух, в ході якого ОСОБА_4 , не впоравшись з керуванням, впав разом з транспортним засобом на автодорозі.

Близько 20 години 30 хвилин, на вищевказаному місці зупинки в ході спілкування працівниками РПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 роз`яснено його права та обов`язки та повідомлено про порушення ним правил дорожнього руху, а саме скоєння ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 121 ч.1, 121 ч.5, 126 ч.2, 122-2 КУпАП, а саме: експлуатація водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені; порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами; керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, невиконання водіями вимог про зупинку.

У ОСОБА_4 , який розуміючи про настання для себе негативних наслідків у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР та накладення стягнення, маючи мету уникнути від передбаченої законом відповідальності, раптово виник умисел, направлений на пропозицію надання патрульним поліцейським, тобто службовим особам, неправомірної вигоди.

Реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на надання патрульним поліцейським, тобто службовим особам, неправомірної вигоди за не винесення постанов про накладення адміністративних стягнень, передбачених ст. ст. 121 ч.1, 121 ч.5, 126 ч.2, 122-2 КУпАП та за не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 , розуміючи те, що особи, яким він пропонує неправомірну вигоду є службовими особами, а саме поліцейськими, оскільки останні представились, назвавши свої імена та посади, були вдягнуті у формений одяг, пересувались на спеціально обладнаному патрульному автомобілі з відповідними розрізнювальними написами, та здійснювали свої службові обов`язки по патрулюванню, діючи в своїх інтересах, декілька разів в усній формі вимовив працівникам РПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, старшому сержанту поліції ОСОБА_6 та лейтенанту поліції ОСОБА_7 пропозицію щодо надання останнім неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів розміром 15000 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Після чого, працівники РПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про факт надання їм ОСОБА_4 пропозиції в наданні неправомірної вигоди повідомили на лінію «102» Кіровоградської області.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища.

23.02.2024 року між начальником Петрівського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди начальник Петрівського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 за ч.1 ст.1369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України, який згідно ст.12 КК України, є не тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Петрівського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів, та питання процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог

ст. 374 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23 лютого 2024 року про визнання винуватості між начальником Петрівського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Речові докази: мотоцикл марки «VIPER», синього кольору, без відповідних реєстраційних номерних знаків та номеру на рамі, що належить громадянину ОСОБА_4 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_4 - залишити власнику ОСОБА_4 . Службовий нагрудний відеореєстратор - боді камера за № НОМЕР_2 , що перебуває на балансі Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та зберігається в СПД №1 (смт. Петрове) Олександрійському районному відділі поліції ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Садова, 45 - залишити при Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області. Два DVD диски з відеофіксацією кримінального правопорушення, які зберігаються в паперових конвертах в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000226.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1