Справа № 191/2764/24
Провадження № 1-кс/191/510/24
У Х В А Л А

іменем України

14 червня 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання дізнавача СД Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000127 від 13.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 13.06.2024 до ЧЧ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників поліції Синельниківського РУП, про те що 13.06.2024 приблизно о 13:55 годині за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, на блок-посту Д-27 автомобільної траси М-18 сполученням «Харків-Симфіропіль», виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працівникам поліції на підставі ЗУ "Про Національну поліцію" для перевірки особи, надав посвідчення водія, яке за зовнішнім оглядом схоже на підроблене. (ЄО 7350 від 13.06.2024).

За даним фактом розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 00000127 від 13.06.2024, відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, в ході огляду місця події, що мало місце 13.06.2024 працівниками поліції Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої на блок-посту Д-27 автомобільної траси М-18 сполученням «Харків- Симфіропіль», Дніпропетровської області. Під час огляду місця події було виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 , з явними ознаками підробки. Під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_4 добровільно надав для огляду працівникам поліції посвідчення водія серії посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 для подальшої його перевірки. Таким чином, 13.06.2024 працівниками поліції в ході огляді місця події було вилучено наступне : посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 , яке було поміщено до спец-пакету WAR0102116 та опечатано.

Згідно ст.84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ, матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичної або фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

При цьому згідно ч. 2 ст. 170 КПК України «арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;»

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ може зберігатися у сторони кримінального провадження, якщо він добровільно наданий, або на підставі судового рішення. Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, речі, вилучені в ході проведення огляду, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність в проведенні судової технічної експертизи вилученого документу, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 .

Просить накласти арешт на вилучений в ході огляду 13.06.2024 предмет - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 . Заборонити власникам та уповноваженим особам використовувати та розпоряджатись даним посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 .

Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, а також з урахуванням думки прокурора, який клопотання дізнавача підтримав, приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.3 ст. 168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, дізнавач обґрунтовує своє клопотання тим, що під час проведення слідчих дій, а саме під час огляду місця події було виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 , з явними ознаками підробки. Під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_4 добровільно надав для огляду працівникам поліції посвідчення водія серії посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 для подальшої його перевірки.

Оскільки вилучене у ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 відповідає ознакам речового доказу, то підлягає арешту з метою його збереження, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Також даний документ є першоджерелом, що потребує проведення судової технічної експертизи, у тому числі для доведеності причетності фігурантів до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що до клопотання додані копія протоколу огляду місця події, копію посвідчення водія, постанова про визнання речовим доказом та передачу на зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання дізнавача та вважає необхідним накласти арешт у вигляді у вигляді заборони власникам та уповноваженим особам використовувати та розпоряджатись посвідченням водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000127 від 13.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду 13.06.2024 предмет - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 .

Заборонити власникам та уповноваженим особам використовувати та розпоряджатись посвідченням водія серії НОМЕР_1 від 31.03.2024 виписане на ім`я ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на дізнавача СД Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити діхнавачк, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1