№566/281/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року селище Млинів, Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Млинів Рівненської області кримінальне провадження №0000030, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Певжа Млинівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку на утриманні немає, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, веденого указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, із змінами, внесеними згідно з Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 №451/2023, 15 листопада 2023 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, зайшов на територію господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , де розігнув металеві скоби па дверях підсобного приміщення, зняв навісний замок та проник в середину вказаного приміщення, де на землі виявив належний ОСОБА_6 газовий балон об`ємом 50 л та, розуміючи, що його дії не будуть помічені власником та іншими особами, умисно, в умовах воєнного стану, таємно викрав вищевказаний газовий балон, яким розпорядився на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 550 грн.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_8 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_8 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю та на підставі ст. 42 КПК України відмовився від дачі показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, у зв`язку зі значним погіршенням здоров`я. Просить суд суворо не карати ОСОБА_4 збитки завдані злочином відшкодовано, претензій майнового характеру немає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як умисні, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення та вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

У відповідності до ч.1. 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, вважає за можливе застосувати відносно нього ст. 75 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 21 лютого 2024 року визнано речовим доказом газовий балон червоного кольору об`ємом 50 л. та залишено на зберігання у приміщенні ВП №1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області.

(а. с. 31-32 к/п № 0000030)

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході досудового розслідування було проведено товарознавчі експертизи, що об`єктивно підтверджується довідкою про витрати до висновку експерта від 23 лютого 2024 року № СЕ-19/118-24/2315-ТВ на суму 1514,56 грн.

(а. с. 40 к/п №0000030)

У відповідності до ч.2 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою, крім інших питань, які підлягають вирішенню, суд зобов`язаний прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з ухвали Млинівського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2024 року слідчим суддею було накладено арешт на тимчасово вилучене майно речовий доказ у кримінальному провадженні №0000030 газовий балон червоного кольору об`ємом 50 л., який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Строк дії ухвали встановлено до закінчення судового розгляду кримінального провадження.

(а. с. 35 к/п № 0000030)

Такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слід скасувати, оскільки розгляд провадження завершено і вказані речові докази підлягають поверненню законним володільцям майна у даному кримінальному провадженні.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 не приймалось.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку, суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі наведенного,

керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395, ч.15 ст.615 КПК України

с у д ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому міру покарання у виді 5 (п`ятьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_11 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт накладений ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2024 року.

Речові докази по справі:

- газовий балон червоного кольору об`ємом 50 л., який згідно розписки від 12 березня 2024 року передано потерпілій ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, проведеної 23 лютого 2024 року в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1