Справа № 591/2128/24
Провадження № 1-кс/591/850/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , захисників власника майна ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування, у кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 05.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження за фактом збуту наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин без спеціального на те дозволу за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

12.03.2024 під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , а також у службовому кабінеті №606 УКР ГУНП в Сумській області за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено майно, що відповідає критеріям речових доказів, що потребує накладення арешту на нього з метою їх збереження, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Крім того, слідчий просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий в судове засідання не прибув, повідомлений про розгляд клопотання належним чином, що не є перешкодою для продовження розгляду.

Захисники просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти в іноземній валюті, зазначаючи про те, що це особисті кошти ОСОБА_7 , які він отримав в якості доплат до заробітної плати за виконання професійних обов`язків у період воєнного стану; на грошові кошти в сумі 35000 грн, оскільки вони належать УФЗБО ГУНП в Сумській області та були надані ОСОБА_7 для проведення оперативно-розшукових заходів. Вказані грошові кошти, з урахуванням того, що ОСОБА_7 звільнений зі служби за порушення законодавства без будь-яких виплат, що передбачені трудовим законодавством, а заощадження, що він мав, витрачені на визначену судом заставу, потрібні йому для початкової організації побуту. Також просили відмовити у клопотанні слідчого в частині накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки заборона відчуження на цю квартиру існує у зв`язку з тим, що це майно є заставним та придбане за договором іпотеки. Вилучені мобільні телефони та ноутбук ОСОБА_7 не відповідають критеріям речових доказів та у слідчого було достатньо часу для проведення слідчих дій з цим майном. Також вказували, що матеріали справи не містять доказів вчинення злочинних дій ОСОБА_7 з корисливих мотивів, тому просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого також і з урахуванням цієї обставини.

Слідчий суддя, дослідивши наявні матеріали, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000236 від 05.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у якому 13.03.2024 вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Санкція цієї частини статті передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, в тому числі: правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Оцінивши матеріали, додані до клопотання в їх сукупності, враховуючи обґрунтування клопотання, вважаю, що все вилучене під час обшуку майно, відповідають критеріям речових доказів та могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що розслідується, оскільки з`ясовуються обставини збуту наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин.

Незастосування цього заходу може призвести до відчуження, знищення, приховання, пошкодження речового доказу, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження, суттєво ускладнить процес встановлення істини у кримінальному провадженні та не будуть досягнуті завдання кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя зважає на те, що не підтверджено належим чином тієї обставини, що 35 000 грн, що вилучені в службовому кабінеті ОСОБА_7 є оперативними коштами та видані йому в службових цілях. При цьому, слід зазначити, що за наявності необхідних та достатніх доказів щодо належності цих грошових коштів УФЗБО ГУНП в Сумській області, з клопотанням про скасування арешту має право звернутися як сторона захисту, так і безпосередньо законний володілець - УФЗБО ГУНП в Сумській області.

Щодо доводів сторони захисту про те, що у слідчого було достатньо часу (15 діб) для проведення всіх необхідних слідчих дій з вилученим майном, то вважаю їх передчасними з огляду на кількість вилученого майна, обставини кримінального правопорушення, введений воєнний стан та збільшення навантаження на органи досудового розслідування у зв`язку з цим.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами та на цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри. До того ж, під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 слідчим суддею була встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , про яку його повідомлено, що стало однією з підстав застосування до останнього запобіжного заходу.

При цьому, щодо аргументів сторони захисту про недоведеність корисливого мотиву та факту збуту наркотичних засобів за грошові кошти ОСОБА_7 не є предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування, як і питання наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості чи невинуватості особи в його вчиненні, що вирішується судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

У зв`язку з наявністю правових підстав для накладення арешту на грошові кошти для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, з огляду на обставин повідомленої підозри, слідчий суддя відхиляє в цій частині заперечення сторони захисту щодо накладення арешту на грошові кошти як в іноземній валюті так і в національній через їх необґрунтованість.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, на вилучене майно слід накласти арешт і з метою забезпечення такого виду покарання як конфіскація майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_7 має на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , номер РПВН: 5548300.

Не заслуговують на увагу доводи захисників про те, що на заставне майно (квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ) не може бути накладений арешт, з огляду на положення ст.ст. 1 та 170 КПК України, які не містять будь-яких обмежень чи протиріч іншим положенням чинного законодавства щодо накладення арешту в кримінальному провадженні на заставне майно, тому оскільки санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, на вказану квартиру слід накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання із забороною розпорядження цією квартирою.

За таких підстав, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадженні № 0000236 від 05.12.2023, на тимчасово вилучене майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яке було вилучене у нього 12.03.2024 під час проведення обшуків, а саме: мобільний телефон HUAWEI P40 Lite model JNY-LX 1 imei 1: НОМЕР_1 та imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , ноутбук SAMSUNG чорно-сірого кольору model NP-R530 sn ZTLY93AZ700686E, пластикову картку Monobank номер НОМЕР_4 , аркуш із записника, на якому барвником синього кольору з обох боків виконані рукописні написи із зазначенням мобільних номерів, імен та грошових сум, мобільний телефон Nokia із батареєю живлення BL-5CB. На корпусі телефону під батареєю мається позначення номеру imei НОМЕР_5 . У телефоні встановлена сім-картка оператора Водафон на якій позначений номер НОМЕР_6 , мобільний телефон Xiaomi, грошові кошти у сумі 1100 доларів США, грошові кошти у сумі 35000 гривень, флеш-накопичувач Goodram у корпусі синього кольору із позначенням 16 GB, флеш-накопичувач Goodram у корпусі чорного кольору із позначенням 128 GB, флеш-накопичувач Transcend ємністю 32 GB у корпусі червоного кольору, флеш-накопичувач Kingston ємністю 16 GB у корпусі сріблястого кольору, Флеш-накопичувач Micro SD ємністю 64 GB, ноутбук Lenovo ThinkPad Т450 на корпусі якого позначений серійний номер РС-06ВК1Q15/07, а також зарядний пристрій до нього, чоловічий піджак чорного кольору, до підкладки якого прикріплена бирка із написом Montego EST. 1991 casual, рекламні флаєра-наклійки із зображенням QR коду та написами ALFA PVP ФЕН МЕТ ШИШ МЕФ», @Salamil_bot у кількості 43 штуки, магазин до пістолету системи Макарова, виготовлений із металу, серійний номер якого затертий

з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, шляхом позбавлення права ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та третіх осіб на розпорядження та/або користування вищевказаним майном.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000236 від 05.12.2023 арешт на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , номер РПВН: 5548300 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, шляхом позбавлення права ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розпорядження майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, на якого покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1