У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання фахівця Ужгородського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду -

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказане подання.

В обґрунтування клопотання фахівець Ужгородського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 зазначив, що 07.02.2022 з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на виконання до Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» надійшла копія вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08.02.2022 ОСОБА_4 повідомлення про зобов`язання сплатити штраф.

Вказав, що 13.09.2023 стало відомо з офіційного джерела «ЄРЗО», що останній на даний час перебуває у «Личаківській виправній колонії №30».

21.09.2023 ОСОБА_4 написав заяву, що у зв`язку з тим, що він офіційно не працевлаштований в установі, у нього не має можливості оплатити призначений штраф у розмірі 1700 грн.

Також зазначив, що 21.02.2024 була отримана відповідь з Личаківської виправної колонії №30, про те що ОСОБА_4 відбуває міру покарання по теперішній час, на підставі вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 02.02.2023.

У зв`язку з несплатою ОСОБА_4 штрафу Ужгородський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області 01.01.2024 направляв матеріали щодо засудженого до Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції України в Закарпатській області для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати штрафу та 21.01.2024 ними отримано відповідь про те, що засуджений ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності.

Зазначає, що з моменту набрання чинності вироку суду минуло 2 роки, з урахуванням викладеного просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, подала заяву про розгляд подання без її участі.

В судове засідання представник Ужгородського районного відділення філії державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

На підставі ч.5 ст.539, ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд розглядає подання за відсутності учасників провадження без фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів.

Перевіривши матеріали подання, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні подання з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України (далі КК України) та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 01.02.2022, та був направлений для виконання до Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, який був прийнятий до виконання зазначеним органом пробації 07.02.2022.

08.02.2022 ОСОБА_4 було направлено повідомлення про зобов`язання сплатити вказаний штраф.

З матеріалів подання встановлено, що ОСОБА_4 з 26.05.2023 відбуває покарання в державній установі «Личаківська виправна колонія №30» на підставі вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 02.02.2023.

З відповіді в.о. начальника державної установи «Личаківська виправна колонія №30» Юрія Хлопика №9/4176 від 21.09.2023 на лист в.о. начальника Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області №39/12/9062-23 від 13.09.2023 встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в установі не працевлаштований та коштів на особовому рахунку не має.

21.09.2023 ОСОБА_4 було надіслано заяву до Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про те, що він офіційно не працевлаштований в ДУ «Личаківська виправна колонія №30» та у нього немає оплатити призначений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 30.12.2021 штраф.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 02.02.2023. Вказаного вироку встановлено, що він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України. Дані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив 24.01.2022 (день припинення протиправної діяльності).

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що з моменту вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що подання фахівця Ужгородського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись: ст.80 КК України, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Подання фахівця Ужгородського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1