Справа № 161/4694/24 Провадження №11-кп/802/383/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0002904 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною ухвалою суду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Копачівка, Луцького району Волинської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючий, неодружений, не судимий,

звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, згідно обвинувального акта ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП, зокрема постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2023 у справі №161/6882/23, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2023 №161/14235/23, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2023 №161/16052/23, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2023 №161/16936/23 та постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2023 №161/8466/23 за умисне систематичне вчинення психологічного насильства по відношенню до ОСОБА_7 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю, але не перебуває у зареєстрованому шлюбі, що мало місце 24.04.2023, 19.08.2023, 08.09.2023 та 24.09.2023 і відповідно, яке виражалось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у неї побоювання за свої безпеку та життя, що призвело до психологічних страждань, однак в подальшому, належних висновків для себе не зробив і продовжив вчиняти домашнє насильство стосовно ОСОБА_7

17.09.2023 близько 10 год. 00 хв., прийшовши за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення психологічного насильства, умисно висловлювався нецензурною лайкою, погрожував застосуванням фізичного насильства ОСОБА_7 .

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №388 від 29.11.2023 розлад адаптації у вигляді тривожно - депресивної реакції.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_7 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною. Посилається на те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, яке відноситься до нетяжких злочинів, однак є умисним. Зазначає, що з врахуванням вказаної обставини суд безпідставно звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка подану апеляційну скаргу підтримувала та просила скасувати ухвалу суду і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, обвинуваченого і потерпілу, які апеляційну скаргу заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Проте, оскаржувана ухвала суду щодо ОСОБА_8 вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Так, звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.126-1 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, місцевий послався на те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, вперше вчинив нетяжкий злочин, збитки та шкода відсутні, потерпіла просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням.

Разом з тим, апеляційний суд не знаходить підстав визнати обґрунтованими встановлені судом підстави для застосування положень ст.46 КК України, оскільки таке рішення суду першої інстанції не ґрунтується на положеннях закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудовим розслідуванням ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме в тому, що він будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП, зокрема постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2023 у справі №161/6882/23, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2023 №161/14235/23, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2023 №161/16052/23, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2023 №161/16936/23 та постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2023 №161/8466/23 за умисне систематичне вчинення психологічного насильства по відношенню до ОСОБА_7 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю, але не перебуває у зареєстрованому шлюбі, що мало місце 24.04.2023, 19.08.2023, 08.09.2023 та 24.09.2023 і відповідно, яке виражалось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у неї побоювання за свої безпеку та життя, що призвело до психологічних страждань, однак в подальшому, належних висновків для себе не зробив і продовжив вчиняти домашнє насильство стосовно ОСОБА_7 ..

Так, 17.09.2023 близько 10 год. 00 хв., прийшовши за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення психологічного насильства, умисно висловлювався нецензурною лайкою, погрожував застосуванням фізичного насильства ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, яке, за формулюванням обвинувачення, викладеним в обвинувальному акті, вчинив умисно.

А відповідно до ст.46 КК України, передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим є те, що особа вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, відповідно до ч.4 ст.12, ст.24 КК України, відноситься до нетяжких злочинів з умисною формою вини.

З врахуванням вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до умисного нетяжкого злочину, що виключає застосування до нього положень ст.46 КК України та звільнення його кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілими, суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню, тому доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Наведені порушення апеляційний суд вважає такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ст.412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.2 ч.1 ст.7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: