Справа № 504/4631/23
Провадження № 1-кс/504/116/24
У Х В А Л А

14.03.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисника- адвоката ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у межах кримінального провадження № 0000220 від 21.10.2023 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, підозрюваній, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки Комінтернівського району Одеської області, українці, громадянці України,

із середньою освітою, не заміжня,

офіційно працює в Доброславській ОТГ,

зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

раніше не судима,

про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286-1 КК України повідомлено 12.03.2024 року

ВСТАНОВИВ:

СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 21.10.2023 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2023 близько 08:00 годин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яныння (2,21 % етилового спирту), достоменно знаючи, що керування транспортним засобом у стані під впливом алкоголю заборонено, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, приступила до керування автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційни знак НОМЕР_1 , чим допустила порушення п.п. а п. 21 та а п. 2.9 ПДР України.

У подальшому в зазначений день, приблизно о 08:30 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, водій ОСОБА_9 грубо порушуючи пункти 1.5; 2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ( 2,21 % етилового спирту), керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 2105, НОМЕР_1 , здійснюючи рух зі швидкістю приблизно 70 км/год., у денну пору доби, рухаючись по автодорозі яка веде з смт. Доброслав до с. Вовківське, на які організовано двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху у протилежних напрямках, вкрай уважною не була, не стежила за дорожніми обставинами та їх зміною постійно не слідкувала, діючи необережно, не обрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, стан свого здоров`я та свої практичні навички керування автомобілем, не доїжджаючи 1000 метрів до вул. Молодіжна в с. Вовківське не впоралась з керуванням та допустила з`їзд вищевказаного автомобіля за межі проїзної частини дороги з подальшим наїздом на перешкоду у вигляді дерева.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Смерть ОСОБА_10 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманими ушкодженнями в результаті ДТП,12.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в чиненні злочину за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у клопотанні, повністю вважали доведеним обгрунтованість повідомленої підозри.

Прокурор посилався на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- ризик впливу на свідків та представника потерпілого у даному кримінальному провадженні;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, та просила обрати домашній арешт у певний час доби.

Підозрювана підтвердила обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення, висловила суду щире каяття, свою вину визнала повністю.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрювану, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків:

Як встановлено в судовому засіданні, підозрювана підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, що є тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, які повністю досліджені слідчим суддею у судовому засіданні: рапортом ЄО, протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 , повідомленням про підозру ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що підозрювана має місце реєстрації офіційно працевлаштований, офіційно не одружена, раніше не судима.

Все це вказує на наявність соціальних зв`язків у підозрюваної, і вказує на мінімальну можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя приймає до уваги, що підозрювана, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення, потерпілого має місце на початковій стадії досудового розслідування.

Протягом періоду досудового розслідування існує вірогідність того, що свідки можуть змінити свої покази, і ці свідки не допитувались судом безпосередньо.

Тобто ризик впливу на свідків, потерпілу наявний в теперішній час.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не доведений.

Щодо запропонованого виду запобіжного заходу.

У справі ЄСПЛ «Луценко проти України» в остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (див. рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany), заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74).

Право на свободу є одним із основоположних прав людини, яке має виняткову роль як засіб забезпечення інших прав і свобод людини. Це право гарантується статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 29 Конституції України.

Стаття 5 Конвенції передбачає фізичну свободу людини, яка полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом, як передбачено частиною другою статті 29 Конституції України.

Сукупність встановлених слідчим суддею обставин, встановлених ризиків, приймаючи до уваги особу підозрюваного, його соціальний статус, слідчий суддя вважає, що підозрюваному доцільним обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, з покладення передбачених законом обов`язків.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом із тим, враховуючи те, що з моменту ДТП і до цього часу підозрювана не ухилялась від органів досудового розслідування, далі співпрацює зі слідством, то слідчий суддя вважає, що достатнім буде запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби.

Такий запобіжний захід буде достатнім, розумним та справедливою реакцією скоєному кримінальному правопорушенню.

Запобіжний захід не може бути обраний більш ніж на кінцеву дату досудового розслідування за вищевказаною постановою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 183, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Строком на 58 діб обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з 14.03.2024.

На строк до 10.05.2024 року включно покласти на ОСОБА_5 народження наступні обов`язки: не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 з 21:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків спрацювання сигналу повітряної тривоги та необхідності переміщення у сховище в період сигналу повітряної тривоги; не виїжджати за межі сщ. Доброслав, Одеського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом; утримуватися від спілкування із потерпілим у кримінальному провадженні та свідками, здати на зберігання документи, які надають право виїзду за межі держави.

В решті клопотання відмовити.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення її винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного було покладено відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_17 .

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1