Справа №522/6787/24
Провадження №1-кп/522/2652/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

8 травня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у спрощеному провадженні, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000081внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2024 року, у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, яка має на утримані двох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:

-29 квітня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

06.04.2024 року прилизно о 18 годині у ОСОБА_3 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , де внаслідок раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , з якою у неї стався конфлікт, виник протиправний намір щодо спричинення їй тілесних ушкоджень.

06.04.2024 року приблизно о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_7 , нанесла їй удар в область носа, від чого вона впала на землю, вдарившись об асфальт правою рукою. У подальшому ОСОБА_3 нанесла ще декілька ударів (точну кількість не встановлено) в область обличчя ОСОБА_7 , та декілька ударів в область її тулуба.

Встановлено, що у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток носу без зміщення уламків, садна правої бічної ділянки живота та в ділянці правого ліктьового суглобу. Садна правої бічної ділянки живота та в ділянці правого ліктьового суглобу, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом кісток носу без зміщення уламків викликає розлад здоров?я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.3, і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_3 не оспорювала встановлені під час дізнання обставини, і згодна із розглядом обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні, а також беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, про що підписала 29.04.2024 року, у присутності захисника ОСОБА_8 відповідну заяву.

Відповідно до заяви, у матеріалах кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У порядку, передбаченому ст.302 КПК України, прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 надіслала до Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт, у якому зазначила клопотання про його розгляд у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт, щодо вчинення кримінального проступку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, та те, що вона позитивно характеризується за місцем проживання, та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 ,суд враховує те, що він щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення, та має на утриманні двох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_1 від 06.02.19 року, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про НОМЕР_2 від 06.08.2020 року.

Обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає рецидив злочинів.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Суд вважає, що призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді пробаційного нагляду не буде достатнім для виправлення указаної обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, та відсутні заборони, зазначеної у ч.3 ст.56 КК України, суд приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно до ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що вирок Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2024 року, згідно до якого указана обвинувачена була засуджена до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. повинен виконуватись самостійно.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.302, 331, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити їй покарання за указаною частиною указаної статті - громадські роботи строком на 240 /двісті сорок/ годин.

Згідно до ч.3 ст.72 КК України вирок Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2024 року, яким обвинувачену ОСОБА_3 було засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ диск DVD-R марки «Media» зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 року законної сили направити указаний вирок суду для виконання начальнику Приморського РВ філії Державна установа «Центр пробації» в Одеській області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

08.05.2024