Справа № 199/4664/24
ВИРОК

іменем України

13.06.2024 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000274 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2024, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх і непрацездатних осіб не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого у будинку АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що 29 травня 2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував в будинку АДРЕСА_1 , раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін», для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізовуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін», в той же день, а саме 29 травня 2024 року, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 через месенджер «Telegram» знайшов канал, назву якого в ході досудового розслідування не встановлено, де було розміщено оголошення з продажу психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін». Після цього ОСОБА_3 на вищезазначеному сайті оформив замовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін», у кількості 0,7083 г., оплативши його через термінал «ІВох» на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок в сумі 700 гривень, після чого 29 травня 2024 року отримав координати з місцезнаходженням психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін».

Продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий кримінально-протиправний умисел, 29 травня 2024 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_3 , знаходячись за координатами місцезнаходження психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін», а саме біля будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підняв із землі сліп-пакет та паперовий згорток з речовиною кристалічного походження білого кольору, яку останній визначив для себе як психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін», після чого поклав вказаний сліп-пакет, в середині якого знаходився «метамфетамін» до гаманця, який поклав до одягненої на ньому барсетки через плече, а паперовий згорток, в середині якого знаходився «метамфетамін» поклав на своє праве плече під кофту.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та почав зберігати при собі, з метою особистого вживання психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін».

В цей же день, тобто 29 травня 2024 року о 22 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , був помічений поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП, які відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» провели поверхневу перевірку ОСОБА_3 , в ході якої в гаманці, що лежав в одягненій на ОСОБА_3 сумці, поліцейський виявив сліп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «метамфетамін». Також в ході поверхневої перевірки ОСОБА_3 повідомив, що на його правому плечі під кофтою знаходиться паперовий згорток з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «метамфетамін». У зв`язку з вищевикладеним поліцейським на місце викликано слідчо-оперативну групу ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Далі, 29 травня 2024 року в період часу з 23 години 45 хвилин до 23 години 55 хвилин, в присутності двох понятих, ОСОБА_3 , з гаманця видав сліп-пакет та з поверхні правого плеча під кофтою видав паперовий згорток, в середині яких знаходилася психотропна речовина, обіг якої обмежено - «метамфетамін», які в подальшому було вилучено.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-24/22831-НЗПРАП від 03.06.2024 надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору масами 0,2375 г, 0,9046 г, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 0,1506 г, 0,5577 г.

Відповідно до таблиці № 2 Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса метамфетаміну для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України становить від 0,15 до 1,5 г.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого, є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, як такі що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та прийшов до висновку про звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Призначення ж покарання у виді штрафу, який є найбільш м`яким видом кримінального покарання, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, офіційного доходу (заробітку) не має, а тому є вірогідність того, що покарання у виді штрафу особисто ОСОБА_3 виконано не буде. Тобто, такий вид покарання як штраф буде суперечити вимогам ст.65 КК України, та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів в сумі 3029.12 гривень.

Речові докази :

- DVD диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- вилучену у ОСОБА_3 психотропну речовину(зберігається в камері схову ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області) - знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4