Справа № 581/871/23
Провадження № 1-кп/581/6/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2024 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гадяч Полтавської області, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , із середньою освітою, фізична особа-підприємець, одружена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

6 лютого 2019 року ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу придбала житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_2 . У 2019 році обвинувачена приватизувала вказану земельну ділянку, яка знаходиться у межах прибережної захисної смуги АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_4 змінила цільове призначення зазначеної земельної ділянки на - будівництво та обслуговування будівель торгівлі.

Із лютого по 3 березня 2020 року ОСОБА_4 , шляхом залучення випадкових робітників, яких не ставила до відома про свої наміри, побудувала на належній їй земельній ділянці, площею 0,1497 га, з кадастровим № :06:001:0270, по АДРЕСА_2 торговельне приміщення, загальною площею 719,7 кв. м. При цьому частина побудованої нежитлової будівлі розташована поза межами належної обвинуваченій земельної ділянки та знаходиться на самовільно зайнятій суміжній земельній ділянці, займаючи площу 0,0060 га, в межах прибережної захисної смуги (водоохоронної зони) та належать територіальній громаді, якій завдано майнової шкоди на 22,27 грн.

Позиція обвинуваченої.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєному нею кримінальному правопорушенні не визнала, про те не заперечувала факт будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці. Пояснила, що є приватним підприємцем та власником торговельних приміщень по АДРЕСА_2 . За цією адресою була не переоформлена спадщина, а тому вона за довіреністю спадкоємців займалася оформленням всіх документів. Оформивши правовстановлюючі документи на вказану нерухомість, між нею та спадкоємцями було укладено договір купівлі-продажу на будинок та земельну ділянку за вказаною адресою. Кадастровий номер земельній ділянці був присвоєний ще до оформлення спадщини, ФОП ОСОБА_5 визначав координати земельної ділянки, були встановлені межові знаки, які передавалися їй 5 липня 2018 року на підставі акта прийому-передачі межових знаків. Після цього вона зареєструвала право власності на земельну ділянку та будинок, було змінено цільове призначення земельної ділянки. Замовником проектної документації була вона. Проектанти виготовили технічний паспорт та відповідні документи на реконструкцію житлового будинку, а також постійно контролювали саме будівництво. Також спеціалісти неодноразово визначали координати меж, в яких мав бути побудований проєкт. Повідомлення про початок будівництва вона подавала до Управління ДАБІ у Сумській області. Торговельний комплекс будували власними силами, а саме вона, її чоловік та ще декілька найманих працівників. Вона була постійно на будівництві, усі документи по будівництву вона підписувала особисто. Також подавала декларацію про готовність збудованого приміщення до Управління ДАБІ у Сумській області. Вказаний об`єкт був прийнятий в експлуатацію 3 березня 2020 року. Головний інженер проєкту та відповідальний за технічний нагляд приїжджали при введенні споруди в експлуатацію.

За торговельним комплексом протікає річка, проте на якій відстані їй не відомо. Вона не бажала будувати торговельне приміщення за межами належної їй на праві власності земельній ділянці. Межові знаки вперше виставлялися, коли виготовлялася технічна документація на земельну ділянку для переоформлення спадщини. Межа спірної земельної ділянки викривлена, проте коли їй проектанти запропонували будувати споруду по межі земельної ділянки, вона не погодилася і вирішила, щоб її стіни були рівними та відступила на 1,5 м всередину вказаної земельної ділянки. Вона розуміла, які можуть бути наслідки при захопленні неналежної їй земельної ділянки. Вважає, що її вина у самовільному будівництві на неналежній їй земельній ділянці виключається, оскільки виготовленням проєкту будівництва, технічним наглядом та здійсненням контролю при введенні його в експлуатацію займалися сертифіковані спеціалісти.

Не зважаючи на не визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в повному обсязі доводиться наступними доказами.

Фактичними даними, що містяться в показаннях допитаних під час судового розгляду представника потерпілого, свідків, спеціаліста:

Представник потерпілого ОСОБА_6 в суді пояснила, що з 19 жовтня 2021 року працює на посаді начальника юридичного відділу Липоводолинської селищної ради. Їй відомо, що по АДРЕСА_2 розміщене торговельне приміщення, яке розділене на більш ніж десять приміщень, де розташовані об`єкти, що здійснюють торговельну діяльність. Поруч із вказаними торговельними приміщеннями земельні ділянки в оренді не перебувають.

Земельна ділянка, на якій збудоване вказане торговельне приміщення належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, про те з якого часу їй не відомо. Частина вказаного торговельного приміщення виходить за межі належної ОСОБА_7 земельної ділянки та розміщена у прибережній смузі. Найближча точка вказаного торговельного приміщення розміщена менше ніж за 50 м до річки. Земельний відділ Липоводолинської селищної ради використовує спеціальну програму, з якої вбачається, що вказане торговельне приміщення виходить за межі належної їй земельної ділянки. У межах прибережної захисної смуги р. Хорол розміщені й інші торговельні приміщення, магазини. Які збитки завдала ОСОБА_7 територіальній громаді їй не відомо, розрахунок не проводився.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що з 3 грудня 2021 року працює продавцем непродовольчих товарів ТОВ «Мобі-Жук» по вул. Полтавська, 27 «а» у селищі Липова Долина. Приміщення, в якому знаходиться вказаний магазин орендується її директором, має окремий вихід, розмежовується стінами, його розмір приблизно 5х5 м та входить до складу будівлі, власником та орендодавцем якого є ОСОБА_9 . Вказана будівля розташована неподалік центрального базару, має один поверх, у її складі перебуває близько 10 павільйонів різної площі. Вказана будівля має опалення та комунікації. За вказаною будівлею на відстані 6-7 м протікає р. Хорол.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що офіційно не працює, але близько одного разу на місяць виходить на роботу до магазину одягу «Мережа магазинів 37+», що розташований по АДРЕСА_2 та допомагає розкладати товар. Вказаний магазин розміщений серед ряду магазинів, що належать ОСОБА_9 . Вказана будівля, у складі якої знаходиться магазин, розміщена біля р. Хорол.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що з 2020 року працює продавцем-консультантом у мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розміщений по АДРЕСА_2 поряд з іншими магазинами, які представляють собою торговельне приміщення, яке є одноповерховим та має металеву конструкцію. Вказані магазини працюють цілий рік, мають централізоване опалення та комунікації. Від керівництва магазину їй стало відомо, що вказане приміщення орендується у ОСОБА_7 , якій також передаються показники по електроенергії.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що працює приватним підприємцем, займається торговельною діяльністю у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , площа магазину 36 кв. м. Вказана будівля представляє собою ряд одноповерхових магазинів металевої конструкції, всі магазини знаходяться під одним дахом. Приміщення для свого магазину орендує у ОСОБА_7 за договором оренди близько 3 років. До спорудження вказаного приміщення на тому місці розміщувався житловий будинок. Річка знаходиться від вказаного приміщення на відстані близько 30 м. У вказаному торговельному приміщенні наявне електропостачання, водопостачання, приміщення функціонує весь рік. Металоконструкція утеплена, підлога залита та покладена плитка.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що по АДРЕСА_2 близько двох років тому вони з дружиною відкрили кафе «Майстерня смаку», приміщення якого орендують у ОСОБА_7 Їхнє приміщення розташоване поряд з іншими магазинами. ОСОБА_14 вказане приміщення обшито металом, має пластикові вікна та двері, в середині стіни пофарбовані, на підлозі покладена плитка. У вказаному приміщенні наявне опалення, тепла підлога, електропостачання, водопостачання та каналізація. Зазначені магазини працюють весь рік. До спорудження вказаного приміщення на тому місці розміщувався житловий будинок. Річка Хорол розміщена за вказаним торговельним приміщенням.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що 2-3 роки тому допомагав ОСОБА_7 та її чоловіку у будівництві торговельного приміщення по АДРЕСА_2 . Виконував різну роботу: заливав бетон, підносив пісок, воду. Вказану роботу виконував безкоштовно, оскільки він товаришує із ОСОБА_16 . До будівництва на цьому місці був житловий будинок. Коли він вперше приїхав на вказане будівництво, то воно було огороджене парканом, зроблена розмітка для заливки фундаменту. ОСОБА_7 разом із чоловіком також працювали на будівництві. Площі вказаного приміщення він не знає, але з початку будівництва до його завершення вона не змінювалася. Про намір будувати торговельне приміщення поза межами належної земельної ділянки ОСОБА_7 не повідомляла. Від вказаного приміщення на відстані приблизно 10 м знаходиться р. Хорол.

Спеціаліст ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що працює з 2012 року спеціалістом у ТОВ «ГЕО-ПРОЕКТ». Влітку 2023 року він брав участь у слідчих діях. До нього звернувся слідчий з листом про проведення вимірів, щоб з`ясувати чи не виходить будівля за межі земельної ділянки. Разом із працівниками поліції він виїхав на місце розташування земельної ділянки, спеціальними приладами було знято умовні точки будівлі і за допомогою програмного забезпечення вже на підприємстві проведено обрахунки. Встановлені координати будівлі за допомогою програмного забезпечення накладено на існуючу земельну ділянку у публічній кадастровій карті, що перебуває у вільному доступі. За результатами вимірювання було складено план земельної ділянки, де нанесено межі земельної ділянки в зареєстрованому кадастрі і фактичне розташування будівель. Результати вимірювання відображені на плані, розфарбовані різними кольорами. Будівля торговельного приміщення виходить за межі земельної ділянки. Під час проведення вимірювання на місцевості слідчим складався протокол огляду, який ним підписувався. Під час вимірювання ним використовувалися прилади, технічна документація на які відсутня. Сертифікований GPS прилад калібрування не проходить, а тахометр проходить повірку один раз на рік, якщо використовується для складання землевпорядної документації. Координат кутів земельної ділянки у публічній кадастровій карті не має. На їхньому підприємстві є сертифікований інженер землевпорядник, який має доступ до координат кутів земельних ділянок у своєму електронному кабінеті. А тому у нього є можливість із електронного кабінету інженера землевпорядника взяти координати кутових точок земельної ділянки, які вже зареєстровані у земельному кадастрі. Відомості із технічної документації і земельного кадастру повинні співпадати.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 71 КПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших засобів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок. Спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо). Визначені ч. 4, 5 ст. 71 КПК України права та обов`язки спеціаліста, не уповноважують його на встановлення обставин, які можуть бути предметом експертизи.

Складені спеціалістом технічні документи в розумінні КПК України самі по собі не можуть вважатися доказом вини обвинуваченого. Разом із тим суд звертає увагу на те, що такі докази хоч і враховуються судом при ухваленні вироку, однак вони не виступають тими єдиними і беззаперечними доказами, якими доводиться вина, оскільки матеріали справи містять і інші докази, які вказують на самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів:

протоколі огляду місця події від 16 червня 2020 року із ілюстративною таблицею, як додатка до протоколу від 16 червня 2023 року, у якому зафіксовано огляд земельної ділянки, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим № :06:001:0270, по АДРЕСА_2 , на яких розташоване торговельне приміщення. Під час слідчої дії з участю спеціаліста проведено вимірювання точок та координат кутів торговельного приміщення. Суд вважає помилково зазначеним рік вказаного протоколу - 2020, оскільки додана до нього ілюстративна таблиця та інші докази (лист та постанова слідчого про залучення спеціаліста тощо) вказують на те, що вказані події відбувалися у 2023 році;

інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно …, сформованої слідчим ОСОБА_18 16 червня 2023 року, з якої вбачається, що:

відповідно до договору купівлі-продажу від 6 лютого 2019 року ОСОБА_4 придбала житловий будинок по АДРЕСА_2 , загальної площею 176,8 кв. м, житловою 121,4 кв., який складався із власне будинку, прибудови та огорожі; із 19 березня 2021 року за ОСОБА_4 зареєстровано та належить на праві приватної власності нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 , загальною площею 719,4 кв. м, яке складається із торговельного приміщення літ. «А-І», торговельно-офісного комплексу АДРЕСА_3 , та розташоване на земельній ділянці з кадастровим № :06:001:0270. Підстава для державної реєстрації - декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії НОМЕР_1 від 3 березня 2020 року, видана Управлінням ДАБІ у Сумській області;

наданою Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру інформацією з Державного земельного кадастру про право власності від 16 червня 2023 року, із якої вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 з кадастровим № :06:001:0270 має цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель землі житлової та громадської забудови, площа 0,1497 га;

листом Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області від 7 липня 2023 року з якого вбачається, що р. Хорол є правою притокою р. Псел, довжина річки 308 км, площа водозабору річки 3870 кв. км, віднесена до середніх річок. Для збереження водності та охорони річок від забруднення в межах заплавів річок, а також поза ним, необхідне створення прибережних захисних смуг. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації, яку замовляють органи місцевого самоврядування. Оскільки для р. Хорол такі проекти не розроблялися, межа прибережної захисної смуги визначається відповідно до ст. 88 ВК України та становить 50 м (якщо крутизна схилів перевищує 3 градуси, ширина прибережної захисної смуги подвоюється);

інформацією Державної екологічної інспекції у Сумській області від 4 липня 2023 року про імовірний розмір шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, загальною площею 0,0061 га, в межах прибережної захисної смуги р. Хорол, у розмірі 22,27 грн;

повідомленням про початок виконання будівельних робіт від 19 лютого 2020 року, поданого ОСОБА_4 на адресу Управління ДАБІ в Сумській області вказує про початок будівельних робіт, зокрема реконструкцію житлового будинку під торговельні приміщення з будівництвом торговельно-офісного комплексу, спосіб будівництва господарський (без залучення підрядника);

проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 13 грудня 2019 року, розроблений ФОП ОСОБА_19 за заявою ОСОБА_4 з метою зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

рішенням Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області від 7 червня 2019 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 , кадастровий № :06:001:0270 та безоплатної передачі її у власність ОСОБА_4 ;

рішенням Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області від 10 жовтня 2019 року про надання ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , кадастровий № :06:001:027;

висновком експерта державної експертизи ОСОБА_20 від 3 січня 2020 року про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з якого вбачається що зміна цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі відповідає земельному законодавству та погоджується експертом;

висновком начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липоводолинської РДА Сумської області від 24 грудня 2019 року, відповідно до якого земельна ділянка по АДРЕСА_2 може використовуватися для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

технічним паспортом на нежитлове приміщення, торговельні приміщення, торговельно-офісний комплекс по АДРЕСА_2 , який виготовлено 17 лютого 2020 року ФОП ОСОБА_21 , з якого вбачається, що вказана будівля загальною площею 719,4 кв. м, складається із торговельного приміщення літ. «А-І», торговельно-офісних приміщень літ. «Б», навісу літ. «Н, огорожі №1;

витягом із містобудівної документації Липоводолинської селищної ради від 2 жовтня 2023 року та викопіюванням із містобудівної документації з умовними позначеннями, з яких вбачається, що земельна ділянка з кадастровим № :06:001:027 частково знаходиться у прибережній захисній смузі р. Хорол;

поземельною книгою на земельну ділянку з кадастровим № :06:001:0270, яку відкрито 10 липня 2018 року, з обмінними файлами на технічному носії (диск) із бази даних Національної кадастрової системи, у яких зазначено технічні відомості вказаної земельної ділянки, які використовувалися під час проведення експертизи;

протоколом огляду місця події від 14 лютого 2024 року з додатками (каталог координат зовнішніх меж земельної ділянки), у якому зафіксовано, що за участі спеціаліста сертифікованого інженера геодезиста ОСОБА_22 , судового експерта ОСОБА_23 проведено огляд та топографо-геодезичну (кадастрову) зйомку фактичних меж земельної ділянки з кадастровим № :06:001:0270 та будівель, розташованих по АДРЕСА_2 , а також лінії урізу води р. Хорол в районі розташування вказаної земельної ділянки;

огляд земельної ділянки, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим № :06:001:0270 по АДРЕСА_2 , на якій розташоване торговельне приміщення. Під час слідчої дії з участю спеціаліста проведено вимірювання точок та координат кутів торговельного приміщення;

висновком експерта Сумського НДЕКЦ від 29 березня 2024 року №СЕ-19/119/-23/18687-ЗТ яким встановлено наступне:

1. За результатами проведених досліджень, в межах наданих документів встановлено, що фактичне розташування будівель літ. «А-1», літ. «Б» та літ. «Н» по АДРЕСА_2 , яке визначене за результатами топографо-геодезичної зйомки, частково не відповідає межі земельної ділянки з кадастровим № :06:001:0270 згідно з правовстановлюючими документами та технічної документації із землеустрою на цю земельну ділянку. Невідповідності полягають в тому, що будівлі літ. «Б», літ. «А-1» та літ. «Н» частково виходять поза межі земельної ділянки згідно з правовстановлюючими документами.

Також аналізом результатів топографо-геодезичного знімання встановлено, що в частині ділянки на лініях по точкам 5-6-7-8-9-10, згідно з наданими на дослідження даними проекту землеустрою, технічної документації та обмінного файлу, котрі відображені на схемах червоним кольором, встановлено, що фактичні межі в зазначених точках не визначені, тобто, на дослідження не надано їх фактичні координати, тому встановити їх відповідність межам згідно з правовстановлюючими документами, в зазначеній частині ділянки, не видається за можливе.

2. Визначені за результатами проведених досліджень площі ділянок забудови поза межами земельної ділянки згідно з правовстановлюючими документами із кадастровим № :06:001:0270 по АДРЕСА_2 становлять 0,0060 га та 0,0002 га.

Частина будівлі літ. «Б», площею 0,0060 га, котра виходить поза межі земельної ділянки, розташована в межах прибережної захисної смуги, яка визначена з урахуванням наданих на дослідження матеріалів.

Частина будівлі літ. «А-1», площею 0,0002 га, що виходить поза межі земельної ділянки з кадастровим № :06:001:0270, не розташована в межах прибережної захисної смуги.

Із метою оцінки вказаних доказів та вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено процесуальні рішення, документи:

витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000507 від 16 червня 2023 року за фактом вчинення ОСОБА_4 самовільного будівництва будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, що розташована в прибережній захисній смузі (водоохоронній зоні);

постанова заступника начальника СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області про призначення групи слідчих від 16 червня 2023 року;

постанова в.о. керівника Роменської окружної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 16 червня 2023 року;

лист слідчого про залучення спеціаліста до проведення огляду місця події від 16 червня 2023 року;

постанова слідчого про призначення спеціаліста від 16 червня 2023 року, з якої вбачається, що для складання зображення та проведення розрахунків під час огляду місця події було залучено спеціаліста у сфері геодезії ОСОБА_17 ;

постанова слідчого від 4 липня 2023 року про залучення спеціаліста Державної екологічної інспекції у Сумській області для розрахунку шкоди від самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці;

постановою слідчого від 7 серпня 2023 року про залучення ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_24 ;

постанова слідчого від 29 вересня 2023 року про залучення представника потерпілої сторони ОСОБА_6 .

Суд вважає необхідним надати оцінку таким доказам:

декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 3 березня 2020 року серії СМ №01, яка подана ОСОБА_4 на адресу Управлінням ДАБІ у Сумській, вказує на можливість експлуатації побудованого по АДРЕСА_2 торговельного приміщення. Однак факт прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту - торговельного приміщення, не вказує на законність такого будівництва, оскільки самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці не може бути здане в експлуатацію, як об`єкт будівництва, навіть після завершення всіх необхідних робіт;

під час судового засідання 1 листопада 2023 року захисником ОСОБА_24 надано ряд документів, які він просив дослідити та як письмові докази сторони захисту долучити до матеріалів справи, зокрема: характеризуючі особу обвинуваченої відомості (листи-подяки, грамоти, характеристику), а також технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 , виготовленої ФОП ОСОБА_25 у 2017 році на замовлення ОСОБА_26 (т. 1 а.п. 144). Прокурор у судовому засіданні вказав, що на виконання ч. 6 ст. 290 КПК України захисник повідомлявся прокурором про необхідність відкриття доказів, які він має намір використати в суді, і сторона захисту повідомила, що таких доказів не мала. Прокурор надав суду відповідного листа від 6 жовтня 2023 року на підтвердження викладеного, зазначивши, що таким доказам суд зобов`язаний дати оцінку у нарадчій кімнаті, визнавши їх недопустимими (т. 1 а.п. 150).

Відповідно до ч. 6 ст. 290 КПК України сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді

Із матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_24 на стадії досудового розслідування, звертаючись 6 жовтня 2023 року до прокурора з клопотанням про вчинення слідчих дій додав до нього копію технічної документації із землеустрою на 22 аркушах та просив її долучити до матеріалів досудового розслідування (т. 1 а.п. 228). За змістом клопотання мова йшла саме про ті докази, які захисник надав суду 1 листопада 2023 року. Однак прокурор, відмовивши у задоволенні клопотання, повернув їх заявнику (т. 1 а.п. 230).

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що надана захисником технічна документація із землеустрою фактично надана із дотриманням вимог ч. 6 ст. 290 КПК України, тому відсутні підстави для визнання цих доказів недопустимими. Щодо характеризуючих особу обвинуваченої відомостей, то такі документи не є доказами у розумінні ст. 98 КПК України.

Разом із тим, дослідивши у судовому засіданні зазначену технічну документацію із землеустрою, суд вважає необхідним зазначити, що така документація була виготовлена для реєстрації земельної ділянки та внесення відомостей у Державний земельний кадастр. Було визначено місцеположення точок повороту зовнішніх меж земельної ділянки, детально досліджено і встановлено в натурі по фактичному їх положенню на місцевості в присутності землевласника та узгоджено із суміжними землевласниками. Із метою розробки документації із землеустрою виконано комплекс топографо-геодезичних робіт, координати точок планової геодезичної основи визначені за результатами GPS-знімання. Всі дані занесені в електронний польовий журнал. У результаті проведених робіт складена земельно-кадастрова інформація в електронному вигляді (обмінний файл) та виготовлено технічну документацію у трьох примірниках, один із яких для ГУ Держгеокадастру у Сумській області.

Із висновку експерта від 29 березня 2024 року вбачається, що визначені у вказаній технічній документації із землеустрою координати земельної ділянки, які визначають її розташування на земній поверхні, зокрема кадастровий план, каталог координатів (обмінний файл), разом із іншими даними топографо-геодезичного знімання дали можливість експерту зробити висновок про забудову поза межами земельної ділянки.

Висновки суду.

Вирішуючи питання про те, чи містить діяння ОСОБА_4 склад злочину, передбаченого ч. 4 ст.197-1 КК України, суд бере до уваги такі обставини.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, є встановлений законодавством порядок будівництва на земельних ділянках відповідних об`єктів (будівель та споруд), а додатковим об`єктом правовідносини, що регулюють порядок будівництва будівель та споруд.

Родовим об`єктом злочинів проти власності, до яких віднесено і самовільне будівництво, є правовідносини власності, які виражені у правомочностях володіння, користування та розпорядження майном, а також інші речові правовідносини, які виражені у правомочностях володіння та користування майном.

Предметом складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України є будівлі та споруди, що самовільно будуються або збудовані на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні.

Під будівлею як предметом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, слід розуміти об`єкт будівництва, призначений для постійного або тимчасового перебування людей із захистом їх від впливу несприятливих атмосферних умов (житловий будинок, літня кухня, школа, вокзал тощо). Споруда - це об`ємна, площинна або лінійна наземна, надземна чи підземна будівельна система (інженерно-будівельний об`єкт), що не належить до будівель і яка складається з несучих та в окремих випадках з огороджувальних конструкцій і призначена до виконання виробничих процесів різних видів, зберігання матеріалів, виробів, устаткування, для тимчасового перебування людей, пересування людей та вантажів тощо (наприклад, цех, склад, сарай, гараж, погріб, вежа, міст, тунель). Для кваліфікації за ч. 4 ст. 197-1 КК України не має значення те, яке призначення має самовільно збудована будівля або споруда - житлово-цивільне, комунальне, промислове або інше.

Об`єктивною стороною складу злочину, що передбачений ч. 4 ст. 197-1 КК України, є будь-які дії, які свідчать про будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці на землях в охоронній зоні.

Самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці полягає у веденні на такій ділянці без належного дозволу будівельних робіт, виконанні монтажних робіт по спорудженню певних будівель, споруд тощо.

Самовільне зайняття земельної ділянки - це фактичне заволодіння (чи заволодіння і користування) земельною ділянкою або її частиною, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому порядку не надавалась у володіння і користування або не передавалась у власність, або за відсутності вчинення правочину щодо такої земельної ділянки (чи щодо об`єкта, розташованого на земельній ділянці). Самовільне зайняття земельної ділянки також має місце і у випадку, коли власник або законний володілець земельної ділянки самовільно змінює її межі, приєднуючи частину суміжних земель до своєї ділянки, у незаконному огороджуванні ділянки, знищенні і встановленні «своїх» межових знаків та в інших випадках.

Такі злочини є ускладненими одиничними злочинами, суспільно небезпечне діяння яких полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, здійсненні підготовчих робіт і подальшому виконанні будівельних робіт. Такі дії визнаються злочинними з моменту початку будівництва будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці на землях в охоронній зоні, незалежно від розміру шкоди, що завдана зайняттям земельної ділянки чи самовільним будівництвом та стадії, на якій перебуває будівництво. При цьому будівництво на таких земельних ділянках здійснюється без дозволів і погоджень.

Суб`єкт самовільного зайняття земельної ділянки та самовільного будівництва є загальним. Такий суб`єкт не наділений правомочностями щодо земельної ділянки, яку він самовільно займає.

Суб`єктивна сторона складу злочину, що передбачений ч. 4 ст. 197-1 КК України, характеризується лише прямим умислом. Відкритість та добросовісність володіння та користування чужою земельною ділянкою не можуть бути ознаками, які виключають умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, адже в такому разі особа також усвідомлює, що використання земельної ділянки не ґрунтується на будь-яких правових підставах і здійснюється, як правило, без відома власника земельної ділянки.

Кваліфікуючою ознакою складу цього злочину є правовий режим самовільно зайнятих земель, на яких здійснено самовільне будівництво будівель або споруд.

Пунктом «б» частини 1 статті 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Згідно із ч. 1, п. «б» ч. 2 ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Відповідно до п. «ґ» ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 61 ЗК України передбачено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, крім іншого, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій, майданчиків для занять спортом на відкритому повітрі, об`єктів фізичної культури і спорту, які не є об`єктами нерухомості), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

У прибережних захисних смугах дозволяються реконструкція, реставрація та капітальний ремонт існуючих об`єктів.

Згідно зі ст. 88 ВК України з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо зазначеною містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті.

Дослідивши безпосередньо під час судового розгляду докази, суд дійшов висновку про те, що факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за обставин зазначених в описовій частині вироку доведений повністю, а тому кваліфікує злочинні дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 197-1 КК України, як самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, що віднесена до земель в охоронній зоні.

Із наданих суду письмових доказів та пояснень самої ОСОБА_4 вбачається, що будівництво торговельного приміщення здійснювалося господарським способом, тобто самостійно власними силами самої обвинуваченої без залучення осіб або компаній, які професійно за наявності відповідної ліцензії займаються будівельною діяльністю. Ці обставини спростовують позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_4 самовільно земельну ділянку не займала та самовільно не будувала торговельне приміщення.

Суд критично відноситься до декларації про готовність до експлуатації торговельного приміщення від 3 березня 2020 року, оскільки факт прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом цього об`єкту, не вказує на законність такого будівництва, оскільки самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці не може бути здане в експлуатацію, як об`єкт будівництва, навіть після завершення всіх необхідних робіт.

Відповідно до п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

За певних обставин зазначене може вказувати на недотримання контролюючими органами відповідних положень порядку та не спростовує наявності в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.197-1 КК України, оскільки правопорушення має формальний склад, і в даному випадку встановлено, що ОСОБА_4 без отримання дозволів та правовстановлюючих документів здійснила самочинне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні.

Крім того, під час допиту ОСОБА_4 зазначала, що на початку будівництва їй було відомо про те, що її земельна ділянка має неправильну форму зі сторони р. Хорол, у зв`язку з чим вона вирішила відступити в глиб своєї земельної ділянки з метою побудови рівної стіни приміщення, а не по її межі. Ця обставина вказує на те, що обвинувачена була обізнана про межі своєї земельної ділянки, однак допустила самовільне будівництво частини приміщення на самовільно зайнятій земельній ділянці, що виключає відсутність у неї умислу на вчинення вказаного злочину.

Спростування доводів сторони захисту.

Стосовно доводів захисника про те, що визначена під час експертизи площа земельної ділянки, у розмірі 60 кв. м, як така, що зайнята під будівлею та виходить за межі належної ОСОБА_4 земельної ділянки, є невірною, оскільки у самому висновку експерта мається вказівка на те, що в частині ділянки по лініях між точками 5-6-7-8-9-10, фактичні межі в зазначених точках не визначені, тобто на дослідження не надано фактичні координати цих точок. Тому встановити їх відповідність межам згідно з правовстановлюючими документами, в зазначеній частині ділянки не видається за можливе.

Із матеріалів експертизи вбачається та ставиться обвинуваченій у вину те, що поза межі належної ОСОБА_4 земельної ділянки виходить частина будівлі літ. «Б», площею 60 кв. м, яка знаходиться в іншій ніж зазначені точки частині земельної ділянки і така невідповідність встановлена по лініях інших точок, тому твердження сторони захисту є безпідставними.

Також захисник зазначає про те, що межі прибережної захисної смуги визначено невірно. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації (ст. 58 ЗК України та ст. 87 ВК України). Така документація розроблена не була.

Згідно з п. 7 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року №486 визначено, що водоохоронна зона має внутрішню і зовнішню межі. Внутрішня межа водоохоронної зони збігається з мінімальним рівнем води у водному об`єкті. Зовнішня межа водоохоронної зони, як правило, прив`язується до наявних контурів сільськогосподарських угідь, шляхів, лісосмуг, меж заплав, надзаплавних терас, бровок схилів, балок та ярів і визначається найбільш віддаленою від водного об`єкта лінією: затоплення при максимальному повеневому (паводковому) рівні води, що повторюється один раз за десять років.

Однак при проведенні експертизи ці вимоги до уваги взяті не були. Експерт взяв до уваги лише координати меж прибережної захисної смуги, надані спеціалістом ПП «Ромни-Проект» ОСОБА_22 та визначені на момент проведення візуального обстеження об`єктів дослідження та проведення ним топографо-геодезичної зйомки 14 лютого 2024 року. Отже висновок експертизи не може вважатися належним та беззаперечним доказом.

Із матеріалів експертизи вбачається, що прибережна захисна смуга складає 50 м від визначеного під час топографо-геодезичної зйомки урізу води, що відповідає вимогам ст. 88 ВК України, зокрема:

у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо зазначеною містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються для середніх річок по їхніх берегах уздовж урізу води (у меженний період, тобто в період річного циклу, протягом якого спостерігається низька водність) шириною - 50 метрів.

Час проведення топографо-геодезичної зйомки та місце розташування самовільно зайнятої земельної ділянки вказують на відсутність обґрунтованих сумнівів про те, що така ділянка може знаходитися поза межами прибережної захисної смуги.

Посилання сторони захисту на ту обставину, що ОСОБА_4 під час будівництва виконала всі необхідні вимоги у відповідності до положень закону: замовила технічну документацію на землю у ФОП ОСОБА_25 , під час виготовлення якої ним було визначено координати земельної ділянки, замовила у ТОВ «Віта-С» проект реконструкції житлового будинку у торговельні павільйони, а після його виготовлення подала декларацію про початок будівництва, і закінчення будівництва, а також те що ОСОБА_4 не змінювала межі, або ж не знала про те, що ці межі було змінено іншою особою, або що ці межі встановлено невірно, і на даний процес впливати не могла, як і не була зобов`язана це робити, при цьому будучи фактично виконавцем будівельних робіт, не заслуговують на уваги з підстав викладених вище. Крім того, суд, діючи в межах обвинувачення, не дає оцінку діяльності зазначених відповідальних осіб в частині зміни цільового призначення належної обвинуваченій земельної ділянки у межах прибережної захисної смуги та проведенні під час будівельних робіт у прибережній захисній смузі саме реконструкції (як зазначено у зареєстрованих деклараціях про початок та закінчення будівництва) житлового будинку, який мав загальну площу 176,8 кв. м, на торговельні приміщення та торговельно-офісний комплекс, загальною площею 719,4 кв. м. Оцінку іншим доводам захисника надано вище.

Призначення покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій виду і міри покарання суд враховує вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, яких згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, її ставлення до скоєного, відомості про особу ОСОБА_4 , яка працює фізичною особою підприємцем, має позитивну характеристику, одружена, має дітей, раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Однак, враховуючи особу винної, про яку в матеріалах справи маються відомості про те, що ОСОБА_4 , як фізична особа-підприємець, неодноразово отримувала подяки та грамоти, зокрема: у 2020 році від селищного голови Липоводолинської селищної ради за вагомий особистий внесок у розвиток громади, високий професіоналізм, активну життєву позицію; у 2020 році від Липоводолинської РДА, Липоводолинської районної ради, Липоводолинської селищної ради за вагомий особистий внесок у становлення, розбудову, процвітання Липоводолинщини, професіоналізм, активну громадянську позицію і громадську діяльність; у 2023 році від голови Роменської РДА начальника районної військової адміністрації за сумлінну працю, відповідальність, активну громадську позицію, надання матеріальної та фінансової допомоги захисникам України, здійснення волонтерської діяльності, спрямованої на підвищення обороноздатності країни; від ініціативної групи «Волонтери Липоводолинщини «Оберіг» за систематичну підтримку і допомогу воїнам Збройних сил України; від КНП «Липоводолинська лікарня» Липоводолинської селищної ради Сумської області за надання спонсорської допомоги за запитами та потребами закладу, а також беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, відсутність зі сторони потерпілої сторони вимог майнового характеру, відносно не велику площу самовільно забудованої земельної ділянки, та не типовість для обвинуваченої протиправної поведінки, а також надані у досудовій доповіді відомості про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, суд вважає можливим виправлення засудженої без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на обвинувачену передбачені ст. 76 КК України зобов`язання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Речові докази у провадженні відсутні. Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 12116,48 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1