Провадження 1-кс/127/7581/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором про тимчасовий доступ до речей та документів.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001137 від 06.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 05.12.2022 до відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про те, що невідома особа 10.11.2022 шахрайським шляхом через фішингове посилання під приводом купівлі товару в мережі інтернет заволоділа грошовими коштами в розмірі 1 578 гривень, чим завдала останній матеріального збитку.

В ході досудового розслідування, під час допиту потерпілої було встановлено, що 01 листопада 2022 року на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було розміщено оголошення про продаж автомобільної запчастини, вартістю 9 000 грн. Через певний період часу в додаток « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із мобільного телефону НОМЕР_1 написала невідома особа, яка виявила бажання придбати даний товар. Після обговорення деталей продажу вищевказана особа запропонувала придбати автомобільну деталь через « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та в додаток « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відправила мені посилання, на яке необхідно перейти, що остання і зробила. Перейшовши по даному посиланню, з`явилося вікно, де необхідно було ввести дані своєї банківської картки та CVV-код. Після того, як я здійснила ці дії із моєї банківської картки були зняті грошові кошти у розмірі 1578 грн. В подальшому, при спробі зв`язатися із невідомою особою не вийшло, так як телефон був вимкнений, а на повідомлення ніхто не відповідав.

Зняття коштів у розмірі 1578 грн. відбулося з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 відкритого на ім`я ОСОБА_4 у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та куди саме були перераховані кошти невідомо.

На підставі викладеного, з метою встановлення всіх обставин справи, виникла необхідність в отриманні інформації щодо розрахункового рахунку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_4 , а саме платіжних доручень, чеків та касових ордерів про зняття готівки, роздруківки руху коштів по зазначеному рахунку в прибутковій та видатковій частині із зазначенням дати, повною розшифровкою контрагентів та призначенням платежів, карток зі зразками підпису, заяв на відкриття та обслуговування рахунків, наявних матеріалів фото/відео зйомки осіб, які отримували кошти в банкомантній мережі, тощо, із наданням повної інформації щодо пристроїв, з використанням яких здійснювався вхід до онлайн-банкінгу, ІР-адреси входу, відкритих за розрахунковим рахунком ОСОБА_4 та вказанням дати та часу здійснення операції, відомостей щодо використання даних пристроїв, реєстрації або здійсненні платіжних операцій за допомогою даного онлайн-банкінгу іншими клієнтами АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із зазначенням їхніх повних анкетних даних за період з 00:00 год. 07.11.2022 по 15.11.2022. Відповідна інформація знаходиться у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », юридична адреса якого: АДРЕСА_2 , тому іншим чином, окрім проведення тимчасового доступу отримати вказану інформацію неможливо.

Відповідно п. 5 ч.2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно п. 5 ч.2 ст.131 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 2, 3, ч.3, ст. 132 КПК України, тільки тимчасовий доступ до речей і документів, в даному випадку до інформації з АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », надасть можливість отримати повну інформацію, щодо обставин кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, встановлення точного часу та дати вчинення злочину, місця скоєння, а також винної особи з метою притягнення її до кримінальної відповідальності, що в подальшому можливо використати як речовий доказ по даному кримінальному провадженні, що виправдовує потреби досудового розслідування у втручанні в діяльність державних та недержавних підприємств, установ та організацій.

Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно п.6. ч.2 ст. 160 КПК України, надання доступу до речей і документів, а саме вилучення із володіння АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » інформації щодо розрахункового рахунку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 відкритого на ім`я ОСОБА_4 у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в подальшому дадуть можливість встановити або заперечити факт вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та його обставини, встановити осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та притягнути їх до кримінальної відповідальності, а також встановити можливих свідків та очевидців.

Враховуючи викладене, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримала в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне розглянути клопотання у відсутності особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, відповідно до вимог ст. 163 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Всупереч наведених норм дане клопотання не містить ні чіткого викладу обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким воно подається, достатнього для здійснення слідчим суддею у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ні обґрунтування необхідності тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а також неможливості іншим способам довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей.

Крім того, відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів, тимчасове вилучення майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , не довела підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 22, 28, 40, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя