Справа № 930/611/24
Провадження №1-кс/930/163/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року м. Немирів

Слідчий суддя Немирівського районного

суду Вінницької області: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника підозрюваного: адвоката ОСОБА_5

слідчого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНПу Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 03.03.2024 року, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

06.03.2024 року до слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНПу Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 03.03.2024 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 03.03.2024 року близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , у салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_7 , рухався зі сторони с. Марківка Вороновицької територіальної громади Вінницького району Вінницької області в напрямку смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області.

Під час руху автомобіля між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з невстановлених досудовим розслідуванням причин виник конфлікт у ході якого у останнього виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 зупинив керований ним автомобіль на території паркувального майданчика, що розташований неподалік Вороновицького психоневрологічного інтернату, адреса якого: вул. Гагаріна, 24, смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області та у подальшому, перебуваючи у салоні автомобіля взяв у руки невстановлений досудовим розслідуванням загострений предмет та умисно наніс ним один удар в область живота ОСОБА_7 , чим спричинив останньому ножове проникаюче поранення черевної порожнини.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У зв`язку із вчиненням вищевказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 04.03.2024 о 01:10 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 повідомлено 04.03.2024.

З огляду на вищевказані здобуті у ході досудового розслідування докази є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

З огляду на вищевказані здобуті у ході досудового розслідування докази є достатні підстави вважати, що вручене ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є обґрунтованим.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні немає, що може свідчити про відсутність у нього істотних соціальних факторів стримуючого характеру та у свою чергу дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може безперешкодно залишити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи особу ОСОБА_4 , слідчий вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, ОСОБА_4 , а тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, просить слідчого суддю обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні прокурор та слідчий вимоги даного клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 просили суд застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт у темну пору доби, оскільки потерпілий до підозрюваного будь-яких претензій немає, про що свідчить його заява, ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи, вперше вчинив кримінальне правопорушення, має постійне місце роботи та стійкі соціальні зв`язки.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 , вручено 04.03.2024 року.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04.03.2024 який показав, що упродовж дня 03.03.2024 він разом із ОСОБА_4 та чоловіком на ім`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) вживали алкогольні напої. Що було далі він у даний час не може пригадати. Пам`ятає у даний час, що він прийшов до тями в реанімаційному відділенні лікарні у м.Вінниця.

- протоколом огляду місця проживання ОСОБА_4 від 03.03.2024 у ході якого було вилучено його одяг зі слідами речовини бурого кольору;

- випискою № 7861 від 03.03.2024 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 , у якій вказано діагноз: ножове проникаюче поранення черевної порожнини;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.03.2024, яка показала, що коли 03.03.2024 біля 20 години приїхав додому її чоловік ОСОБА_4 то сказав їй, що він наніс удар ножем ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.03.2024, який показав, що 03.03.2024 біля 19 години його батько ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_4 на автомобілі останнього поїхали від будинку його батька в с.Марківка в смт.Вороновиця. При цьому його батько ОСОБА_7 сказав йому, щоб він на власному автомобілі їхав до будинку ОСОБА_4 в смт.Вороновиця та там чекав його. Приїхавши автомобілем до будинку ОСОБА_4 він став чекати на свого батька. Біля 20 години 03.03.2024 на автомобілі «Mitsubishi Pajero» приїхав додому ОСОБА_4 , однак він був один. Його батька ОСОБА_7 з ОСОБА_13 не було. На зустріч ОСОБА_13 з будинку вийшла його дружина ОСОБА_14 , якій він відразу сказав, що він «підрізав» людину. На запитання до ОСОБА_4 про те, де його батько ( ОСОБА_15 ) останній відповів, що не знає. Тоді він ( ОСОБА_15 ) зрозумів, що сталося щось лихе та поїхав шукати свого батька і коли проїжджав біля Вороновицького психоневрологічного інтернату побачив автомобіль «швидкої допомоги» в салоні якого виявив свого батька із ножовим пораненням черевної порожнини;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.03.2024, який показав, що упродовж дня 03.03.2024 він спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої. Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», ОСОБА_7 сів поруч біля нього на передньому пасажирському сидінні, а він ( ОСОБА_9 ) сів на заднє пасажирське сидіння і поїхали в напрямку смт. Вороновиця. Керуючи автомобілем ОСОБА_13 мало не з`їхав з дороги в смт. Вороновиця і з даного приводу між ним та ОСОБА_15 тут же в автомобілі виникла суперечка. Підчас суперечки ОСОБА_13 зупинив автомобіль на узбіччі дороги і з автомобіля вийшов ОСОБА_7 , який відразу почав триматися руками в області живота та сказав, що ОСОБА_13 наніс йому удар ножем в живіт. В цей час ОСОБА_13 , який також вийшов з автомобіля, знову сів в автомобіль та нічого не пояснюючи поїхав у невідомому напрямку залишивши його разом із Косецьким на дорозі. Згодом була викликана швидка допомога, яка забрала Косецького у лікарню;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 04.03.2024, яка показала, що біля 20 години після роботи вона направилась до свого автомобіля, який був припаркований на узбіччі дороги. В цей час її обігнав якийсь автомобіль, який зупинився біля її автомобіля, однак із даного автомобіля ніхто не виходив. Як тільки вона підійшла до свого автомобіля то почула, як відкрилися двері автомобіля, який зупинився до цього біля її автомобіля, і з нього вийшли невідомі їй три чоловіки. Потім перед її автомобілем став якийсь невідомий їй чоловік який тримався руками за живіт і кричав, що в нього «лізуть кишки». Інший чоловік, почав стукати їй у вікно автомобіля та сказав, щоб вона викликала «швидку допомогу», що вона і зробила. Тоді ж вона побачила, як автомобіль, що зупинився біля її автомобіля, поїхав у напрямку смт. Вороновиця. Також вона чула, як чоловік, який тримався руками за живіт кричав: «ти мене ножем пирнув».

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Однак слідчий суддя вважає, що стороною державного обвинувачення не було доведено можливість незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків та потерпілого, оскільки вони вже були допитані в рамках кримінального провадження, свідчення яких є схожими щодо обставин події злочину. До того ж, потерпілий ОСОБА_7 у своїй заяві вказує, що жодних претензій до підозрюваного нього немає та як останньому від ОСОБА_4 надається допомога при лікуванні, та просить не обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає не доведеним наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст. 177 КПК, на який вказав прокурор, такий як ризик можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та має міцні соціальні зв`язки.

Не було слідчим також доведено жодним чином ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню з боку ОСОБА_4 іншим чином, як не доведено ризик можливого вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше не судимий, за місце свого проживання та роботи характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Отже, на підставі наведеного та даних про особу підозрюваного, вирішуючи питання щодо доцільності обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказує, що встановлений ризик за п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК, обставини події інкримінованого ОСОБА_4 злочину, свідчать про недоцільність обрання відносно останнього найсуворішого запобіжного заходу, що свідчить про можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, про що клопотала сторона захисту.

Натомість, відповідно до ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

У цьому сенсі слідчий суддя зауважує, що ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований, що свідчить про доцільність обрання йому менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту саме у певний період доби.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки за ч. 5 ст. 194 КПК.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 03.03.2024 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 02 травня 2024 року включно, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце постійного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 18-00 год. до 6-00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, окрім випадків переміщення в укриття під час сигналу Повітряна тривога.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2. утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

3. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання покладених обов`язків підозрюваною, наступають наслідки передбачені КПК.

Копію ухвали направити для виконання до ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий судя ОСОБА_1