Справа № 450/2878/21 Провадження № 1-кс/450/314/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід

01 квітня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 28.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області під головуванням судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 28.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

27.03.2024 року обвинувачена подала на адресу суду заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_4 . Заява про відвід мотивовано тим, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в Пустомитівському районному суді Львівської області з 2021 року. У зв`язку із російською агресією обвинувачена змушена була виїхати за межі України і на даний час має тимчасовий притулок в Республіці Польща. Прибувати в судові засіданні обвинувачена немає можливості, оскільки перебуває за межами України. У зв`язку із чим, обвинуваченою було подано клопотання про розгляд кримінального провадження у її відсутності, врахувавши повне визнання вини та не заперечення встановлених дізнанням обставин. Однак суддя ОСОБА_4 відмовив в задоволенні заявленого клопотання, також було відмовлено в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Обвинувачена просила заяву про відвід розглядати у її відсутності.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши доводи та обґрунтування заявленого відводу, викладені в заяві, суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав :

положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу. Таких підстав обвинуваченою не наведено.

Водночас, згідно за п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною п`ятою статті 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини Білуха проти України особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії ).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Хаушильд проти Данії зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відповідно до ст. 321 КПК України, виключно головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Згідно статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя повинен вирішувати питання в судовій справі та приймати судові рішення за обставин, що виключають будь-який сторонній вплив на нього.

Покликання обвинуваченої на обставини, які викликають сумнів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_4 у даній справі, зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями головуючого судді в кримінальному провадженні,

Аналіз даного твердження дозволяє дійти висновку, що сама по собі лише відмова суду задовольнити ті чи інші вимоги (клопотання) особи (заявника, скаржника, підозрюваного, обвинуваченого, тощо) не є доказом його упередженості.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади процесуальні дії судді», законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Таким чином, наведені підстави відводу головуючого судді ОСОБА_4 не викликають сумнівів у його неупередженості під час розгляду кримінального провадження та фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді в ході вирішення заявлених клопотань.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченою не наведено, а судом не встановлено жодної підстави, передбаченої ст.75 КПК України, для відводу головуючого судді ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, заява обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 28.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, є не вмотивованою, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 28.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,- відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1