Справа № 368/390/24
УХВАЛА

Іменем України

"07" травня 2024 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурора Кагарлицької відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в кримінальному провадженні № 0000546, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ржищів Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 має повну середню освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту стосовно: ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 березня 2024 року, близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходився у кухні будинку за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в цей момент на кухню зайшла його дружина ОСОБА_6 та попросила прибрати у шухлядах інструменти та між ними виникла сварка з приводу систематичного зловживання ним спиртних напоїв. У зв`язку з цим у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень. З метою реалізації злочинного умислу, щодо заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 взяв до рук дерев`яну швабру та попрямував до неї.

В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 11 год. 00 хв. 04.03.2024, перебуваючи на кухні будинку за вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин взяв до рук дерев`яну швабру використовуючи силу власних м`язів наніс ОСОБА_6 один удар в область черевної порожнини зі сторони розташування селезінки. Врезультаті чого від отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_6 впала на підлогу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №35 від 06.05.2024 року за даними наданої медичної документації, висновку консультанта-хірурга КЗ КОР «Київське обласне бюро СМЕ» у ОСОБА_6 ,1987 р. н., виявлене одне тілесне ушкодження розрив селезінки двохмоментного характеру. Ушкодження утворилося в результаті дії тупого предмету, найвірогідніше з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості якої в ушкодженні не відобразились. Давність ушкодження може відповідати терміну, зазначеному в постанові а саме 04.03.2024 р. Наявне у ОСОБА_6 ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння чи в клінічному перебігу.

07.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Ржищів Київської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має повну середню освіту, одружений, тимчасово не працює, раніше не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю.

Обставини, що дають підстави вважити підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами:

1. Витягом з ЄРДР 0000546 за ч. 1 ст. 122 КК України;

2. Витягом з ЄРДР 0000546 за ч. 1 ст. 121 КК України

3. Інформаційною карткою та заявою ОСОБА_6 від 08.03.2024 року;

4.Протоколом огляду місця події від 08.03.2024, що проводився за адресою: АДРЕСА_2 .

5. Постановою про визнання речовими доказами від 08.03.2024;

6. Протоколами допиту потерпілого ОСОБА_6 ;

7. Висновком судово медичної експертизи № 35 від 06.05.2024 року;

8. протоколом допиту підозрюваного від 07.05.2024.

Підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам визначених п. п. 1, 3, 5 вказаної норми, а саме:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а також не має місця постійного проживання та ніде не зареєстрований, що дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

2. Незаконно впливати на потерпілого та свідків.

ОСОБА_5 достеменно відомо місце проживання потерпілого ОСОБА_6 , оскільки вони всі місцеві жителі, а тому у сторони обвинувачення наявні підстави вважати, що останній шляхом вмовляння, погроз або застосовування інших методів впливу може схиляти потерпілого та свідків до зміни своїх показань або відмови від них, що як наслідок може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу є:

1.Вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення.

Сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів дає достатні підстави підозрювати у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 .

2.Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 до 8 років.

3.Міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає у ОСОБА_6 то у батьків, проживає на даний час у батьків по АДРЕСА_1 .

4.Наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання.

ОСОБА_5 ніде не працює.

5.Репутацію підозрюваного.

За місцем проживання інформація відсутня.

6.Майновий стан підозрюваного.

Не працює та не має джерела доходів.

7.Наявність судимостей у підозрюваного.

ОСОБА_5 раніше не судимий.

Запобіжні заходи це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Встановлені в ході досудового розслідування дані свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може негативно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий умисний злочин, а також застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має підозрюваний ОСОБА_5 на час досудового розслідування, а також вказана обставина в даному випадку значно превалює над Конституційними правами особи, якою в даному випадку є підозрюваний.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила задовольнити.

Слідчий слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив суд задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти заявленого слідчою клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Судовим розглядом встановлено, що 04 березня 2024 року, близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходився у кухні будинку за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в цей момент на кухню зайшла його дружина ОСОБА_6 та попросила прибрати у шухлядах інструменти та між ними виникла сварка з приводу систематичного зловживання ним спиртних напоїв. У зв`язку з цим у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень. З метою реалізації злочинного умислу, щодо заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 взяв до рук дерев`яну швабру та попрямував до неї.

В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 11 год. 00 хв. 04.03.2024, перебуваючи на кухні будинку за вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин взяв до рук дерев`яну швабру використовуючи силу власних м`язів наніс ОСОБА_6 один удар в область черевної порожнини зі сторони розташування селезінки. В результаті чого від отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_6 впала на підлогу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №35 від 06.05.2024 року за даними наданої медичної документації, висновку консультанта-хірурга КЗ КОР «Київське обласне бюро СМЕ» у ОСОБА_6 ,1987 р. н., виявлене одне тілесне ушкодження розрив селезінки двохмоментного характеру. Ушкодження утворилося в результаті дії тупого предмету, найвірогідніше з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості якої в ушкодженні не відобразились. Давність ушкодження може відповідати терміну, зазначеному в постанові а саме 04.03.2024 р. Наявне у ОСОБА_6 ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння чи в клінічному перебігу.

07.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Ржищів Київської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має повну середню освіту, одружений, тимчасово не працює, раніше не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате кримінальне провадження № 0000546 від 08.03.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке пізніше змінено на ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 206 КПК України передбачено, що, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на яку вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до принципів та положень вітчизняного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, викладена позиція прокурора є неприйнятною, оскільки зазначені ним відомості можуть обґрунтувати лише підставу застосування запобіжного заходу як такого, та при розгляді такого клопотання, обов`язково має бути розглянуто можливість застосування і інших (альтернативних) запобіжних заходів, що слідчим суддею і було дотримано.

Надані стороною обвинувачення докази і матеріали кримінального провадження свідчать про наявність достатніх підстав для правової кваліфікації дій ОСОБА_5 на момент розгляду даного клопотання за ч. 1 ст. 121 КК України .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя також враховує наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органі досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення у справах «Вранчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Буров проти України» від 17 березня 2011 року, «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року).

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк відповідно від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Отже, зазначені в клопотанні слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, під час судового розгляду доведені.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги вищенаведене, та й те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років та беручи до уваги що підозрюваний хоч офіційно не працює, має необхідність мати постійні джерела прибутків не має, що в свою чергу свідчить про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, буде здатний забезпечити належної поведінки підозрюваного та забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. із покладенням обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст.181 КПК України, ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передається для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно: ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ржищів Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має повну середню освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому залишати житло у нічний час, а саме: у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду, прокурора, слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000546 від 08.03.2024 за першою вимогою;

2)утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали про застосування домашнього арешту до ОСОБА_5 діє до 05.07.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню Відділенням поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції України в Київській області.

Копію ухвали направити Відділенням поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції України в Київській області - для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1