Справа № 304/1035/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/602/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

06 червня 2024 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 в судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Бауска Латвійської Республіки, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

у справі за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_7 на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2021 року щодо ОСОБА_5 за ч. 1ст. 115 КК України,

встановив:

вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.115 КК України вісім років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вказаним вироком законної сили залишено без змін, але не довше як на шістдесят днів, тобто до 15 травня 2021 року включно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ухвалено зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за цим вироком покарання строк його попереднього ув`язнення у межах цього кримінального провадження з 06.05.2020, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто на її користь з ОСОБА_5 триста тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 задоволено частково, однак стягнуто з нього на користь іншого позивача у даній кримінальній справі, а саме ОСОБА_8 , повторно, триста тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 08.05.2020 у виді арешту майна скасовано.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу.

В обґрунтування клопотання, зокрема, зазначає, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що обвинувачений ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України); вчинити інші кримінальне правопорушення, (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України) та існує ризик його протиправної поведінки у майбутньому.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти продовження дії запобіжного заходу, або продовжити дію запобіжного заходу на строк не більше двох місяців..

Суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого цього запобіжного заходу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 401 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції вирішує клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст. 439 КПК України після скасування вироку або ухвали судом касаційної інстанції суд першої або апеляційної інстанції здійснює судове провадження згідно із загальними вимогами, передбаченими цим Кодексом, в іншому складі суду.

Крім цього, як вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024 року для розгляду даної справи було визначено склад колегії : головуюча суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Суддя ОСОБА_10 станом на 06.06.2024 перебуває у відпустці, що свідчить про неможливість утворення колегії суддів для вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 . Тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 розглядається головуючим суддею одноособово.

Так, суддею встановлено, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, дію цього запобіжного заходу неодноразово було продовжено на стадії досудового розслідування, він застосовувався під час розгляду провадження судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 р., касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Сама по собі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 не є єдиним критерієм, який враховується при прийнятті рішення про необхідність продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслуговують на увагу доводи прокурора і про те, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що обвинувачений ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України); вчинити інші кримінальне правопорушення, (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України) та існує ризик його протиправної поведінки у майбутньому.

На переконання суду, обґрунтованими є доводи прокурора про те, що в подальшому може мати місце факт перешкоджання судовому розгляду вказаного кримінального провадження з боку ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання, оскільки останній намагався втекти з місця події, однак по дорозі був затриманий працівниками поліції; те що обвинувачений має реальну можливість впливати на свідків, оскільки ОСОБА_5 , спільно проживає зі своєю дружиною та малолітньою донькою, яка була очевидцем вчинення злочину її батьком, а також на дружину потерпілого ОСОБА_9 , яка є єдиним повнолітнім свідком під час вчинення злочину. Тому будучи на свободі, обвинувачений буде мати реальну можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків з метою зміни їх показів, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому існує ризик її протиправної поведінки у майбутньому; те, що ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні даного злочину, яке у свою чергу не може бути іншим ніж позбавлення волі, з врахуванням викладеного, в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Тому з урахуванням цих обставин в сукупності із тяжкістю злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , слід вважати доведеною прокурором наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з огляду на вищенаведене, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто, застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_5 на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

За таких обставин суд вважає, що подане прокурором клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись 177,182,183, 331, 401, 405, 439 КПК України, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, строк тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2