Справа № 184/522/24
Номер провадження 1-кп/184/110/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000039 від 21.01.2024 року за обвинуваченням:

¦ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент Республіка Узбекистан, громадянина Україна, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст.. 89 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В період воєнного стану, котрий був введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а саме 20.01.2024 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував в гостях у ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , в кв. АДРЕСА_2 , де в кімнаті на кріслі побачив мобільний телефон марки «Тесnо рор 5 lte (bd4i) 3/32 gb ісе blue», в якому знаходилася сім-картка мобільного оператору зв`язку «Водафон», належний ОСОБА_6 , де у нього з корисливих спонукань виник злочинний намір, направлений на крадіжку вказаного мобільного телефону.

В той же день та час, перебуваючи там же, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу взяв з крісла мобільний телефон марки «Тесnо рор 5 lte (bd4i) 3/32 gb ісе blue», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/3088-ТВ від 23.01.2024 становить 2000 грн. 00 коп., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператору зв`язку «Водафон», яка для потерпілої матеріальної цінності не складає, поклав до кишені одягненого на ньому одязі. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину пішов та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2000 грн. 00 коп..

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачений підтримав клопотання про розгляд справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань не надала.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України, наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в межах оголошеного обвинувального акту визнав повністю та надав показання, що він дійсно проживає за вказаною адресою протягом тривалого періоду часу разом з матір`ю ОСОБА_7 20.01.2024 у денний час він разом з ОСОБА_8 випивали спритне у знайомої Забутної Дар`ї по АДРЕСА_3 . Близько 14:00 ОСОБА_8 сказала, що в неї сідає мобільний телефон, на що ОСОБА_9 запропонувала скористатися її зарядним пристроєм. Після чого ОСОБА_8 передала йому свій мобільний телефон, який був в чохлі книжка та він поставив його на зарядку у кімнаті, а саме поклав телефон на бильце крісла, до якого приєднав зарядний пристрій. Близько 15:00 йому необхідно було подзвонити та через те, що в нього не було грошових коштів на телефоні ОСОБА_8 дозволила з її телефону перерахувати на мій грошові кошти в сумі 40 гривень, що він і зробив. При цьому він ще до когось телефонував. В цей час в них закінчувалися грошові кошти, а він хотів ще вжити горілку і в нього виник злочинний намір направлений на крадіжку мобільного телефону належного ОСОБА_10 .. Близько 15:30 він зайшов до кімнати квартири в якій знаходився, де скориставшись моментом, що його ніхто не бачить взяв мобільний телефон ОСОБА_8 , від якого від`єднав зарядний пристрій та поклав його до кишені. Після чого він одягнувся та пішов з квартири. Вийшовши з квартири я з мобільного телефону ОСОБА_8 дістав сім-карту, а мобільний телефон відніс до ломбарду «Імперіал», де за телефон отримав 700 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби. Сім-картку, яку віг вийняв з телефону ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції. Свою вину визнає повністю та щиро розкаюється.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить висновку про те, що винуватість обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного. Згідно довідки адміністрації КП «ЦМЛ ПМР ДО» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку у лікарів:психіатра та фтизіатра не перебуває. Перебуває реєстрі наркологічних хворих.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК обставин суди відповідно до ч.1 ст.103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу ОСОБА_3 , пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги, що згідно досудової доповіді наявна низька ймовірність вчинення обвинувачами повторного правопорушення та можливість його перевиховання без ізоляції від суспільства, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходить з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 01 (один) рік.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час проведення товарознавчу експертизу, висновок №СЕ-19/104-24/3088-ТВ від 23.01.2024, витрати на проведення якої складають 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-оптичний диск з відеозаписом з ПТ «ЛОМБАРД «ГАРАНТ» «ІМПЕРІАЛ» ОСОБА_11 і КОМПАНІЯ» по АДРЕСА_4 за 20.01.2024 долучити до матеріалів кримінального провадження та паперовий конверт в якому знаходиться договір № NР- 18.154570 про закладання мобільного телефону до ПТ «ЛОМБАРД «ГАРАНТ» «ІМПЕРІАЛ» - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи;

-мобільний телефон марки «Тесnо рор 5 lte (bd4i) 3/32 gb ісе blue», паперовий конверт в якому знаходиться сім-картка мобільно оператору зв`язку «Водафон» НОМЕР_1 - після набрання вироком законної сили повернути та залишити ОСОБА_6 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1