ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/489/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 642/1701/24 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002855 від 22.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 02.04.2024 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме - до 31.05.2024 року, визначено суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, при внесенні якої підозрюваний підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього наступних обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з постійного місця проходження військової служби без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця проходження служби; 4) утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого злочину. Не погодившись з зазначеною ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. В обгрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що повідомлена ОСОБА_7 підозра - необґрунтована. Підозрюваний 02.09.2023 отримав поранення і був відправлений на лікування, де перебував до 22.09.2023, після чого виписаний з лікарні під нагляд лікаря медичної частини. Після виписки з лікарні, підозрюваний поїхав до м. Харків, де побачився з рідними, телефонував одному з командирів, але той не відповідав. У зв`язку з чим, підозрюваний не знав точно, куди йому їхати та де шукати його частину. В кінці вересня 2023 він потрапив до підрозділу військової служби правопорядку, на нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, потім у підозрюваного стався напад епілепсії, його було доставлено в одну з міських лікарень м. Харкова. Слідчий не перевірив та не дослідив дій командування військової частини, які отримавши повідомлення від лікарні чи ВСП, не розшукували військовослужбовця. Слідчий суддя не надала належної оцінки документам, які підтверджували факт отримання підозрюваним поранення та лікування, що передувало його неприбуттю на службу.

Підозрюваний має власне житло у м. Харків, за час неприбуття на службу не залишав свого місця проживання, не вчиняв кримінальних правопорушень, має незадовільний стан здоров`я, з його слів вживав дії по отриманню допомоги для повернення до військової частини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Відповідно до частини 8 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002855 від 22.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

02.04.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України - самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України та дані, що характеризують особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України. Захисник заперечує наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що ОСОБА_7 перебував на лікуванні після отриманого поранення та намагався зв`язатися із командиром частини і з`ясувати місцезнаходження своєї частини. Разом з тим, слід зауважити, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Встановлені на даний час органом досудового розслідування обставини, що підтверджуються долученими до клопотання слідчого матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину. Обставини, на які посилається захисник та які могли стати перешкодою ОСОБА_7 повернутися до розташування своєї військової частини, мають бути перевірені в ході подальшого досудового розслідування. Мотивованими є висновки слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який пов`язаний із залишенням місця служби військовослужбовцем під час воєнного стану. Свідками у кримінальному провадженні, як зазначає слідчий, є військовослужбовці, які разом із підозрюваним проходили військову службу в одній і тій же частині. Наведені обставини об`єктивно вказують на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які виключають на даний час можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний суд враховує наведені дані про особу підозрюваного, зміст повідомленої підозри, тяжкість інкримінованого злочину.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування, якою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Крім того, слідчим суддею визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, що відповідає тяжкості вчиненого, який не є непомірним, що порівняно із триманням під вартою є більш м`яким запобіжним заходом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 02.04.2024 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: