Справа № 158/1039/24
Провадження № 1-кс/0158/437/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції

ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням начальника Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000311 від 01 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в :

04.04.2024 року до слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням начальника Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене 01 квітня 2024р. під час проведення огляду місця події узбіччя автомобільної дороги за адресою с. Озеро, Луцького району Волинської області, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 майно транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 », у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000311 від 01 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Клопотання мотивує тим, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000311 від 01 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за фактом того, що у червні 2023 року, ОСОБА_7 незаконно заволодів належним ОСОБА_4 транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 », вартістю 220 000 грн.

В ході досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні встановлено, що 01 квітня 2024р. на узбіччі автомобільної дороги за адресою с. Озеро, Луцького району Волинської області, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Постановою слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 02.04.2024р. вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000311.

Оскільки вищевказане вилучене майно є майном, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення та відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно тимчасово позбавивши його власника можливості відчужувати, розпоряджатись та користуватись будь яким чином даним майном до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала частково, просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 » в частині відчуження та розпорядження будь яким чином даним майном до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні. Не заперечує щодо передачі в користування власнику вищевказаного майна.

Володілець майна, у якого 01.04.2024р. було вилучено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 » - ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутності. Щодо задоволення клопотання та накладення арешту на вилучений у нього транспортний засіб не заперечує.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили передати вказаний транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 » в користування власнику ОСОБА_4 . В решті щодо задоволення клопотання не заперечили.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, а також матеріали кримінального провадження №0000311 від 01 квітня 2024 року, приходить до наступного висновку.

Матеріалами доданими до клопотання та матеріалами кримінального провадження №0000311 від 01 квітня 2024 року стверджується, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000311 від 01 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні 01 квітня 2024р. на узбіччі автомобільної дороги за адресою с. Озеро, Луцького району Волинської області, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Постановою слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 02.04.2024р. вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000311 та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП у Волинській області за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 16 Волинської області.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження №0000311 вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події 01.04.2024р. - транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 », має (може мати) значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим, в поданому до суду клопотанні доведено обставини, визначені ч.3 ст.132 КПК України, ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, ч.1 ст.173 КПК України, а тому є всі підстави для часткового задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В даному конкретному випадку неможливість відчужувати та розпоряджатись транспортним засобом в повній мірі забезпечить запобіганню його приховування, пошкодження, псування, зникненню, втрати, зниженню, використанню, перетворенню, псуванню, передачі майна.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 01 квітня 2024р. під час проведення огляду місця події узбіччя автомобільної дороги за адресою с. Озеро, Луцького району Волинської області, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 майно, а саме транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого згідно договору купівлі продажу транспортного засобу №23247/06/2023 від 28.06.2023р. є ОСОБА_4 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000311 та передано на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП у Волинській області за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 16 Волинської області, тимчасово позбавивши його власника (володільця) можливості відчужувати, розпоряджатись будь яким чином даним майном до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Зобов`язати уповноважену особу СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області негайно повернути власнику ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1