Справа № 740/1765/22
Провадження № 1-в/740/68/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

при розгляді у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині подання фахівця Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

06.02.2024 до суду надійшло подання, за змістом якого, представник органу пробації просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2022 та направити останнього для відбування призначеного судом покарання.

Згідно з клопотання, 30.11.2022 вирок суду відносно ОСОБА_5 надійшов на виконання до Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області. 06.12.2022 засудженому роз`яснено під підпис порядок та умови відбування покарання з випробуванням, обов`язки, покладені на нього судом, попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання, відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, скоєння нових злочинів. Під час перебування засудженого на обліку, він допускав порушення порядку та умов відбування іспитового строку, а саме 01.01.2024 не з`явився на реєстрацію, за що 02.01.2024 йому було винесено письмове попередження та проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення порушень порядку та умов відбування іспитового строку, однак 05.02.2024 останній знову не з`явився на реєстрацію, 06.02.2024 ОСОБА_5 з`явився до відділу пробації і в письмовому поясненні повідомив, що не з`явився на реєстрацію, тому що був за містом по особистим справам і не встиг приїхати.

Представник органу пробації та прокурор в судовому засіданні подання підтримали та просили його задовольнити.

Засуджений у судовому засіданні просив не скасовувати іспитовий строк, зазначивши, що в подальшому не буде пропускати дні явки на реєстрацію.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали особової справи №71/2022 та всі наявні у справі докази в обґрунтування подання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом п.3 ч.2 ст.539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2022 ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначене покарання у виді із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання у виді позбавлення волі зарахований період перебування ОСОБА_5 під вартою з 28.06.2022 по 30.06.2022. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 (три) роки. Відповідно до ст.76 КК України на засудженог покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З 30.11.2022 засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку Ніжинського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області на підставі розпорядження Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.11.2022 про виконання вироку суду, який набрав законної сили.

За нормою ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно вимог ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з ч.1-3 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Згідно листка реєстрації встановлено, що засуджений не з`явився двічі на реєстрацію до органу пробації, а саме: 01.01.2024 та 05.02.2024.

Згідно пояснень засудженого, 02.01.2024 він не з`явився на реєстрацію до органу пробації у зв`язку з тим, що забув, при цьому інспектор наголошував, що цей день не буде вихідним, з огляду на вказане 02.01.2024 йому було винесено попередження.

05.02.2024 не з`явився, згідно наданих пояснень від 06.02.2024 - у зв`язку тим, що не встиг, був за містом в особистих справах. 06.02.2024 засудженому було повторно винесено попередження.

Основною метою іспитового терміну є виправлення засудженої особи, про що може свідчити процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженої особи та створюють готовність до самокерованої правової слухняної поведінки.

Так, суд дійшов висновку, що поважність причини неявок ОСОБА_5 на реєстрацію 01.01.2024 та 05.02.2024 (із врахуванням письмових пояснень) дійсно не підтверджуються жодними документами, тому інспектором обґрунтовано застосовані письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, проте, вони не носять систематичного характеру, а поведінка засудженого не створює уявлення умисного ухилення від виконання покладених вироком суду обов`язків.

За відсутності переконливих доказів того, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення, підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування призначеного покарання, наразі немає.

Сам факт скерування до суду обвинувального акта про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на думку суду, не може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки на час розгляду клопотання органу пробації він не засуджений за вказаним обвинувальним актом.

Суд вважає, що наявність такої інформації свідчить про передчасність вирішення такого питання, оскільки у разі доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні, обвинувальний акт якого скеровано до суду, який при умові визнання особи винної, вправі застосувати ст.71 КК України під час призначення покарання за сукупністю вироків.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.78 КК України, ст.166 КВК України, суд, -

постановив:

відмовити в задоволенні подання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1