Провадження № 1-кс/686/5667/24
03 липня 2024 року м.Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, уродженця м. Києва, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні у якого двоє малолітніх дітей, раніше несудимого,
02.07.2024 слідчому судді надійшло клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 погодженого з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання, висловили узгоджену позицію про доцільність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов такого висновку.
02 липня 2024 року ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 408 КК України, а саме про те, що відповідно до наказу ректора ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) від 09.05.2024 №477-ОС, молодшого лейтенанту ОСОБА_6 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначеного на посаду курсового офіцера факультету безпеки державного кордону, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 09.05.2024.
Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 .
Відтак, з моменту відправлення з ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Так, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, у військовому званні «лейтенант», відповідно до вимог ст. 11, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного громадянина України захищати Вітчизну, суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України.
Положення статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Крім того, статті 131, 216 Статуту передбачають, що військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
24.02.2022 Президент України видав Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, відповідно до якого з 05 год. 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, строком на 30 діб. Цього ж дня Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який набрав чинності 24.02.2022.
14.03.2022 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. 15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який набрав чинності 18.03.2022.
18.04.2022 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №259/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
17.05.2022 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
12.08.2022 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №573/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
07.11.2022 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
06.02.2023 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
01.05.2023 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №254/2023, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.
26.07.2023 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №451/2023, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року, строком на 90 діб.
06.11.2023 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 734/2023, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року, строком на 90 діб.
05.02.2024 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 49/2024, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року, строком на 90 діб.
06.05.2024 Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 271/2024, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року, строком на 90 діб.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України»,воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;
Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною радою України приймає Президент України. Відповідних рішень Президентом України не приймалось, таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід прийти до висновку, що в період з 24.02.2022 і дотепер на території України діє воєнний стан і лейтенант ОСОБА_6 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в умовахвоєнного стану.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 17.05.2024 №859-ОС лейтенант ОСОБА_6 зарахований у розпорядження начальника 1 прикордонного загону ДПС України. Останньому надано час для здачі справ та посади терміном 1 добу та направлено для подальшого проходження служби у розпорядження начальника 1 прикордонного загону ДПС України, з 15.06.2024.

Поряд із цим встановлено, що лейтенант ОСОБА_6 , який проходив службу на посаді курсового офіцера факультету безпеки державного кордону НАДПС України ім. Б.Хмельницького (військова частина НОМЕР_1 ), призваний на військову службу за призовому під час мобілізації, на особливий період, зарахований у розпорядження начальника 1 прикордонного загону ДПС України, в порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби назавжди, в умовах воєнного стану, 14 червня 2024 року о 08:30 год., самовільно, без поважних причин та дозволу командування, не з`явився на шикування у відділі забезпечення навчального процесу курсу підвищення кваліфікації «Військовослужбовців, які приймають участь у заходах підготовки офіцерів за призовом осіб під час мобілізації, які надходять на доукомплектування органів (підрозділів) Державної прикордонної служби України» ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), що по АДРЕСА_2 , а вибув у невідомому напрямку та проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби до 01.07.2024, коли близько 00:20 год. був виявлений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в 30 кілометрах від державного кордону України при спробі його незаконного перетинання.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_6 підозрюється в тому, щовін, проходячи службу на посаді курсового офіцера факультету безпеки державного кордону НАДПС Україниім. Б. Хмельницького (військовачастина 9960), призваний на військову службу за призовому під час мобілізації, на особливий період, зарахований у розпорядження начальника 1 прикордонногозагону ДПС України, у порушеннявимогст.ст. 17, 65 КонституціїУкраїни, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовийобов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньоїслужбиЗбройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючиумисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїхдій, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись віднесення обов`язків військової служби назавжди, в умовах воєнного стану, 14 червня 2024 року о 08:30 год., самовільно, без поважних причин та дозволу командування, не з`явився на шикування у відділі забезпечення навчального процесу курсу підвищення кваліфікації «Військовослужбовців, які приймають участь у заходах підготовки офіцерів за призовом осіб під час мобілізації, які надходять на до укомплектування органів (підрозділів) Державної прикордонної служби України» ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), що по АДРЕСА_2 , а вибув у невідомому напрямку та проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби до 01.07.2024, коли близько 00:20 год. Був виявлений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в 30 кілометрах від державного кордону України при спробі його незаконного перетинання.

Лейтенант ОСОБА_6 підозрюється у дезертирстві, тобто нез`явленні до місця служби у разі переведення з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

01 липня 2024 о 16:45 год. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України у приміщенні управління 2 прикордонного загону ДПС України у АДРЕСА_3 .

Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження №0000161 від 19.05.2023 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними доказами, а саме: повідомленням Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Центр» ДПС України від 19.06.2024 про виявлення в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України; документами, наданими військовою частиною 9960 від 28.06.2024, а саме наказами ректора НАДПС України №477-ОС від 09.05.2024, №558-ОС від 24.05.2024, №671-ОС від 17.06.20243689-ОС від 20.06.2024, №702-ОС від 25.06.2024№716-ОС від 26.06.20244 книгою обліку тимчасово відсутнього й тимчасового прибулого до органу ДПС України особового складу; рапортом начальника фахового курсу тактичного рівняв відділу професійної військової освіти та підвищення кваліфікації ОСОБА_7 від 14.06.2024 про нез`явлення лейтенанта ОСОБА_6 на шикування; рапортом начальника фахового курсу тактичного рівняв відділу професійної військової освіти та підвищення кваліфікації ОСОБА_7 від 27.06.2024 про відсутність на службі лейтенанта ОСОБА_6 ; відомостями про проведення інструктажів із лейтенантом ОСОБА_6 , довідкою ВЛК №514 від 08.05.2024 про придатність лейтенанта ОСОБА_6 до військової служби; листом військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2024 про виявлення лейтенанта ОСОБА_6 при спробі перетинання державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Велика Михайлівка»; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 01.07.2024та іншими документальними матеріалами

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження у клопотанні слідчого та наголошення у судовому засіданні про те, що підозрюваний ОСОБА_6 був відсутній за місцем служби та був розшуканий в Одеській області поблизу державного кордону, що свідчить про намір ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від слідства та суду.

Слідчий суддя зазначає,що підозрюваний ОСОБА_6 за обставин, яким він надавав інші пояснення, перебував у близькості до державного кордону України 07.05.2024 - у Могилів-Подільскому районі Вінницькій області.

09.05.2024 ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу та переданий у розпорядження ректора

ІНФОРМАЦІЯ_8 о 16:45 год. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України у приміщенні управління 2 прикордонного загону ДПС України у АДРЕСА_3 .

Указані обставини у сукупності свідчать про можливість переховування підозрюваного, у тому числі як у межах України, так і за кордоном

Крім цього, слідчий суддя вважає підтвердженими ризики впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний може намагатись вплинути на свідків за місце служби для дачі ними показань для створення іншої версії мотивів та пояснення відсутності на службі.

Тому з метою нівелювання таких ризиків застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, соціальні зв`язки підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, наявність сім`ї та дітей., наявність місця проживання, а також те, що останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи відомості про особу підозрюваного слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_6 одружений, має осіб, яких зобов`язаний утримувати, проживає у м.Київ, є військовослужбовцем.

У силу ч.8. ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Зважаючи на безальтернативність можливості застосування до військовослужбовця ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, слідчий суддя, з огляду на обґрунтованість підозри у вчиненні ним самовільного залишення військової частини, приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан.

Аргументи захисника стосовно необхідності застосування відносно ОСОБА_6 домашнього арешту, оскільки у нього соціальні зв`язки, постійне місце проживання не зменшують встановлених ризиків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтям 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу на підставі ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначає.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування, з моменту його затримання - 01.07.2024.

З таких обставин клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 28 вересня 2024 року без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя