Справа № 405/2985/24
провадження № 1-кс/405/1212/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2024 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Млини Лохвицького району, Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні "молодший сержант", який перебуває на посаді водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790057А, солдат, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 02.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000301,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Мотивуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також слідчим зазначається про існування ризиків, які передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі не застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою, у якій просить задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 , а розгляд клопотання провести у його відсутність.

Підозрюваний та захисник у судове засідання не з`явились, від них надійшла спільна заява, у якій вони просять задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а його розгляд провести у їх відсутність.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 02.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000301 за ч. 2 ст. 286 КК України.

25.04.2024 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до якої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюється в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у військовому званні "молодший сержант", проходячи військову службу на посаді водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790057А, шпк "солдат" 01.03.2024 в темну пору доби, в порушення вимог ст.ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керував легковим автомобілем "Lexus GX 460" реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався по автомобільній дорозі Н-14 "Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв" в межах с. Велика Северинка зі сторони смт. Олександрівка в напрямку міста Кропивницький.

Під час руху у вказану напрямку, ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 "б" і "д" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР) (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»), позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, щоб не наражати на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху.

Так, під час руху ОСОБА_5 був неуважним, діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, при цьому як мешканець міста Кропивницький, будучи достатньо проінформованим про наявність по напрямку свого руху навпроти будинку АДРЕСА_3 нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») та дорожніми знаками п.п.5.38.1, 5.38.2 ПДР (п. 5.35.1 «пішохідний перехід»), , наближаючись до останнього, не продивився всі межі пішохідного переходу та не впевнився у відсутності на ньому пішоходів, яким може бути створена небезпека для руху.

При цьому ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, яка виражалася у наявності пішохода, який перетинав проїзну частину дороги у межах дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР («зебра»), не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, чим грубо порушив вимоги п.п. 18.1 та 12.3 ПДР («п.18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) та не зменшуючи швидкості керованого ним автомобіля, продовжив рух прямо у вказаному напрямку.

У результаті односторонніх та протиправних дій водія ОСОБА_5 , останній, під час проїзду пішохідного переходу, не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину дороги у межах дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР («зебра») зліва-направо відносно напрямку його руху та, як наслідок, 01.03.2024 о 18 годині 29 хвилин на відстані 28 метрів до кута будинку АДРЕСА_3 в межах нерегульованого пішохідного переходу допустив наїзд на останню.

Тобто, порушення вищезазначених вимог ПДР України водієм ОСОБА_5 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та у результаті якої пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 289 від 22.04.2024 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: закритої травми грудної клітки: переломів ребер 1,2,3,4,5,6,7,8,9,11 справа, 1,2,3 ребер зліва, забою правої та лівої легень, ушкодження правої легені, правобічного згорнутого пневмотораксу (видалено 700 мл. крові), косого перелому правої ключиці із зміщенням уламків, закритої травми поперекового відділу хребта: закритого перелому поперечного відділу 5-поперекового хребця праворуч зі зміщенням уламків, закритої травми кісток тазу: перелом лобкових кісток тазу з обох сторін, перелом крижової та клубової кістки таза праворуч, закритої травми живота: розриву правої долі печінки, піддіафрагмальної гематоми, гематоми печінки, саден в ділянці лівого виска, шиї, обох кистей, обох колінних суглобів, гематоми підборіддя, обличчя зліва, які в своїй сукупності мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.2 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази: рапорти від 01.03.2024, протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 14.03.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.03.2024, висновок експерта №289 за результатами проведення судово-медичної експертизи, висновок експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи №493/24-24 від 07.03.2024 та №835/24-27 від 11.04.204, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідка, який дає викривальні показання відносно ОСОБА_5 , анкетні дані якого стали відомі стороні захисту після вручення клопотання з додатками до нього.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Слідчим суддею враховуються обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: обґрунтованість повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його вік, який одружений, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню доньку 2007 року народження, військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 , позитивно характеризується за місцем проходження служби, раніше не судимий, має постійне місця проживання, відомостей про стан здоров`я відносно підозрюваного сторонами не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, встановлення ризиків, які передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на тому рівні, щоб запобігти їх вчиненню можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вбачає достатність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 40, 131-132, 176-179, 194, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з 26.04.2024 до 25.06.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 , строком до 25.06.2024 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3)утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні № 0000301 від 02.03.2024 з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Під розпис повідомити підозрюваному ОСОБА_5 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Направити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8