ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1603/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/88/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 3 ст. 286-1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю обвинуваченого - ОСОБА_7

прокурора - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/88/24 за апеляційними скаргими обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 на вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним за ч.3 ст. 286-1 КК України і призначено йому покарання у виді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення період з 22 травня 2022 року до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 22 травня 2022 року.

В порядку КПК України вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, 22 травня 2022 року приблизно о 7 годині водій ОСОБА_7 , перед виїздом з с.Горпин Жовтанецької ТГ Львівського району Львівської області, не перевірив і не забезпечив технічно справний стан автомобіля «ВАЗ 2109». р.н. НОМЕР_1 , а розпочав рух із невідповідністю вимогам п.6.3.8 ДСТУ 3649:2010 - встановленими колесами, які мають інший виліт (ЕТ), ніж це передбачено вимогами підприємства-виробника, чим порушив п.п.2.3 (а) та 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями.

22 травня 2022 року о 10 годині, водій ОСОБА_7 , , в порушення вимог п.2.9 (а) ПДР України, а також вимог які наведені в абз. 4 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30.06.1993р.), із змінами та доповненнями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (2.42% (проміллє) етилового спирту в крові), керував технічно несправним автомобілем «ВАЗ 2109» р.н. НОМЕР_1 та із пасажиром ОСОБА_10 рухався проїзною частиною автомобільної дороги С200602 «Збараж-Хомівка» через Тернопільський район Тернопільської області зі сторони с.Хомівка у бік м.Збараж.

Під час руху автомобіля «ВАЗ 2109» водій ОСОБА_7 внаслідок алкогольного сп`яніння, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п.2.3 (б, д) ПДР України.

Внаслідок цього і в порушення вимог п.п.1.10 (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їх вимог) та 12.1 ПДР України, водій ОСОБА_7 , під час проїзду ділянки вказаної автодороги, що між селами Іванчани та Новики Збаразької ТГ Тернопільського району Тернопільської області, не обрав в установлених межах таку безпечну швидкість транспортного засобу з врахуванням дорожньої обстановки, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив занос керованого автомобіля «ВАЗ 2109», його виїзд за межі проїзної частини вліво та перекидання.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-лицевої травми з переломами кісток носа, яка призвела до механічної асфіксії внаслідок закриття просвіту дихальних шляхів (аспірації) кров`ю, від чого настала його смерть на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.12.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а провадження закрити у зв"язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення.

Посилається на істотне порушення судом вимог КПК України та норм матеріального права.

Зазначає що слідчий, не дивлячись на неможливість визначити експертим шляхом швидкість автомобіля самостійно вказав що його швидкість була небезпечною в установлених межах з врахуванням дорожньої обстановки. Неповнотою досудового розслідування вважає те, що слідчий при огляді автомобіля не зняв відбитків пальців рук з керма та не призначив дактилоскопічну екпертизу.

Вбачає порушення вимог КПК України у тому що слідчий та працівниками поліції не роз"яснили йому права та за відсутності захисника здійснили його допит одразу ж після ДТП під час перебування його у стані алкогольного сп"яніння .

Просить перекваліфікувати його дії на ст.287 КК України (допуск до керування транспортним засобом іншій особі, яка перебуває в стані алкогольного сп"яніння) оскільки він довірив автомобіль ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп"яніння.

В доповненнях до апеляційної скраги обвинувачений окрім перекваліфікації його дій на ст.287 КК України просить також призначити йому покарання за вказаною нормою закону України про кримінальну відповідальність.

Окрім того, просить визнати його перші показання, надані під час допиту слідчому щодо перебування за кермом автомобіля недопустимим доказом посилаючись на те,що вони були надані ним під дією алкоголю.

Звертає увагу колегії суддів на невідображення у висновку експерта механізму тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілого та які, на його думку, виникли внаслідок контактування з кермом транспортного засобу.

Посилається на те, що жодними доказами не доведено факту керування ним автомобілем.

Просить взяти до уваги дані, які характеризують його особу: неофіційне працевлаштування, наявність внуків та постійного місця проживання.

В апеляції захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити на підставі п.п.2-3 ч.1 ст.284 КПК України у зв"язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопjрушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

В обгрунтування доводів посилається на те, що жоден зі свідків не повідомив про те, що обвинувачений до, під час чи безпосередньо після ДТП перебував за кермом автомобіля та на місці водія.

Вважає що суд не надав оцінки показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які першими прибули на місце ДТП та вказали що не бачили ні моменту руху автомобіля, ні ДТП, ні особи, яка перебувала за кермом, не вказавши мотивів, з яких він не приймає їх до уваги.

Вказує на те, що суд безпідставно взяв до уваги показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є працівниками поліції та розповіли суду про те, що обвинувачений безпосередньо після ДТП повідомив їм про керування автомобілем оскільки вони отримані всупереч вимогам КПК України без попередження особи, яка підозрюється у скоєнні злочину за відмову від дачі показань. Вважає жодні свідки не уповноважені опитувати чи у будь- який спосіб отримували пояснення від учасників пригоди, а тому їх показання є недопустимими доказами оскільки ОСОБА_7 в подальшому був визнаний підозрюваним.

Показання медичних працівників також просить не брати до уваги оскільки про обставини, які вони повідомили суду вони дізнались від осіб, які перебували на місці пригоди та від працівників поліції.

Вважає недоупустимим доказом отриману слідчим довідку від 22.07.2022 року про те, що ОСОБА_7 звертався за медичною допомогою 22.05.2022 об 11 год. 30 хв. та у нього було виявлено ссадна четвертого пальця правої руки та тулуба оскільки це суперечить показанням свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про те, що на ОСОБА_7 після ДТП будь-яких ушкоджень спричинено не було, а також висновку та акту медичного огляду від 22.05.2022, які були складені в приміщенні КПН "Збаразька центральна районна лікарня", в яких міститься запис про те, що у обстежуваного тілесних ущкоджень не виявлено.

На підтвердження вказаних доводів наводить висновок експерта № 518 від 15.08.2022, який на запитання слідчого про механізм та давність отримання цих ссаден відповіді не надав.

Вважає неналежним та недопустимим доказом висновок комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної екпертизи від 08.09.2022 року, якими суд обгрунтував своє рішення про доведення винуватості ОСОБА_7 у скоєнні ДТП посилаючись на те, що слідчий отримуючи показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на підставі припущень встановив що ОСОБА_7 виконував функції водія оскільки будучи безпосередньо допитаними у суді ці свідки показали що не бачили руху автомобіля та хто перебував за кермом, однак, суд цим показанням оцінки у вироку не надав.

Також вважає недопустимим доказом висновок судмедексперта № 438 від 23.05.2022 у зв"язку з тим що відібрання зразка крові обвинуваченого для експертного дослідження відбувалось до внесення відомостей до ЄРДР.

Посилається на те, що зразок крові обвинуваченого всупереч вимогам ст.100 ч.1 КПК України не був належним чином упакованим та опечатним оскільки відомості про те, що пакет з флаконом, у якому знаходився зразок крові, вилучався слідчим з приймального відділення лікарні, де проводився забір крові суду не надані, а також на відсутність в матеріалах справи відомостей про факт та час вилучення зразка крові з медичної установи, особу яка його вилучила та документ, на підставі якого проведено вилучення, а також про час та обставини передачі зразка крові слідчому, який до забору крові не був причетний.

Тому вважає що висновок експерта № 438 від 23.05.2022, складений за результатами проведення судово-медичної екпертизи взірця крові обвинуваченого при відсутності відкритих в порядку ч.12 ст. 290 КПК України стороні захисту документів, у яких зазначені відомості про процесуальне джерело та обставини отримання зразка крові, який досліджувався експертом, не може бути використаний як допустимий доказ.

Окрім того, захисник посилається на порушення працівниками поліції прав ОСОБА_7 , в тому числі не свідчити проти себе оскільки з 10 год. 43 хв. 22.05.2022 - моменту прибуття працівників поліції ОСОБА_7 був затриманий та змушений був залишатись поруч з ними та виконувати їх вказівки, а тому повинен був користуватись правами підозрюваного, проте, до часу внесення відомостей до ЄРДР (12 год. 48 хв.) у нього було відібрано зразки біологічного походження та проведено огляд на предмет наявності тілесних ушкоджень, а затримано ОСОБА_18 згідно прокотолу затримання було лише о 25 год.45 хв. 22.05.2022.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачого та його захисника, які підтримали подані апеляції та просили їх задовольнити з викладених у ній мотивів, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг, частково провівши судове слідство, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, за установлених судом та викладених у вироку, є правильними і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну оцінку, визнавши їх належними, допустимими та достатніми.

Так, обгрунтовуючи вирок суд, не дивлячись на заперечення ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні ДТП, який показав що у момент перекидання автомобіля він лежав на задньому сидінні, вірно поклав в його основу показання свідків, письмові та речові докази, висновки екпертів.

З показань свідка ОСОБА_15 , який працює лікарем виїзної бригади Збаразької підстанції Кременецької станції екстреної медичної допомоги, суд встановив що на місці ДТП він побачили автомобіль, який був перевернутий, згодом приїхали працівники МЧС і перевернули автомобіль на колеса, ОСОБА_7 повідомляв, що він був за кермом, а ОСОБА_10 був пасажиром, вони їхали з АДРЕСА_1 , він відмовлявся від допомоги, від нього було чути запах алкоголю і у нього була нестійка хода, вони зафіксували смерть ОСОБА_10 , якого витягнути з-під автомобіля.

З показань свідка ОСОБА_16 , яка працює фельдшером Збаразької підстанції Кременецької станції екстреної медичної допомоги, суд встановив що вона разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 виїхали на місце ДТП, вона викликала ДСНС, на місці вони побачили перевернутий автомобіль, ОСОБА_7 ходив біля автомобіля і просив рятувати чоловіка під автомобілем, казав, що він був за кермом автомобіля, від нього було чути запах алкоголю і він відмовився від допомоги.

Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які працюють інспектороми сектору реагування патрульної поліції ВП № 4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та в екіпажі патрульної поліції приїхали на місце події, суд також обгрунтував свій висновок про те, що водієм автомобіля був обвинувачений, який розповідав їм про те, що керував транспортним засобом, їхав з АДРЕСА_1 , видимих тілесних ушкоджень вони на ньому вони не бачили, проте, чули різкий запах алкоголю з його ротової порожнини.

22 травня 2022 року слідчим було оглянуто місце ДТП та складено протокол, якому відображено ділянку проїзної частини дороги с200602 (м.Збараж-Хомівка) між селами Новики і Іванчани Збаразької ТГ, виявлені на ній автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 та труп ОСОБА_10 . Вказаний процесуальний документ суд взяв до уваги роблячи висновок про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення.

У висновку судмедексперта № 266 від 23 червня 2022 року встановлено що смерть ОСОБА_10 настала від черепно-лицевої травми з переломами носа, яка привела до механічної асфіксії внаслідок закриття просвіту дихальних шляхів (аспірація) кров`ю та виявлено такі травматичні зміни: травму голови, у виді: крововиливів під м`яку мозкову оболонку відповідно скроневій частині лівої півкулі головного мозку; перелому правої та лівої кісток носа з просторим крововиливом у прилеглі м`які тканини обличчя; просторого синця обличчя (центральна частина лобної ділянки, проекції правих та лівих надбрівних дуг, перенісся, спинка та крила носа, підочні ділянки, центральна частина верхньої губи, ділянка підборіддя, права вилична ділянка, права передвушна ділянка з численними саднами у лобній, підочних ділянках та на переніссі на його тлі; крововиливу у м`які тканини правої половини потиличної ділянки; травму грудей, у виді: переломів 2-7-го правих та 2-5-го лівих ребер по кількох анатомічних лініях; перелому тіла грудини між місцями кріплення 3-х та 4-х пар ребер, крововиливів у корені легень, судинний пучок серця, клітковину середостіння, які виникли пожиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_10 , що підтверджується станом поверхонь саден, забарвленням синця, морфологічними властивостями та станом крововиливів у м`які тканини і під оболонки головного мозку, відсутністю ознак консолідації переломів кісток, а також даними мікроскопічного дослідження вилучених з його трупа шматочків внутрішніх органів (крововиливи в м`яких тканинах голови з окремими проявами тканинної реакції; дрібновогнищеві екстравазати, помірний набряк м`яких мозкових оболонок), які утворились від дії тупих предметів, масивність, множинність тілесних ушкоджень, локалізація їх на різних анатомічних ділянках передньої поверхні тіла, поєднання травматичних змін голови з травмою інших ділянок тіла, наявність ознак різного струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів (корені легень, судинний пучок серця), в сукупності, дали експерту підстави вважати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, цілком можливо за обставин викладених у наданій постанові, а саме при виїзді автомобіля в якому перебував ОСОБА_10 за межі проїзної частини з перекиданням та наступним травмуванням його тіла, обумовленого інерційним зміщенням останнього, до частини салону автомобіля. Між отриманою ОСОБА_10 внаслідок ДТП черепно-лицевою травмою з переломами кісток носа, яка призвела до механічної асфіксії внаслідок закриття просвіту дихальних шляхів (аспірації) кров`ю та настанням його смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Таким чином, виявлений у ОСОБА_10 комплекс тілесних ушкоджень був спричинений в один момент під час дорожньо-транспортної пригоди і розмежувати кожне виявлене у нього ушкоджень не є можливим, а тому, встановленні в нього травматичні зміни, стосовно живих осіб, за ознакою небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

На підтвердження факту перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп"яніння суд взяв до уваги дані що містяться у: висновку судмедексперта № 000013 від 22 травня 2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у якому встановлено, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; висновку судово-медичного експерта № 438 від 24 травня 2022 року, згідно з яким при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_7 , відібраного в КНП «Збаразька ЦЛ» 22.05.2022р. об 11 год. 45 хв., виявлено етиловий спирт в концентрації 2,42% (проміллє); постанові Кам`яно-Бузького районного суду Львівської області, якою ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 21 травня 2022 року о 22 год. 25 хв. по АДРЕСА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), а також вищенаведених показаннях свідків, які вказали на те що чули з ротової порожнини ОСОБА_7 різкий запах алкоголю та його пояснення про вживання алкоголю разом з потерпілим напередодні ДТП.

Під час проведення судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/120-22/5011-ІТ 08 липня 2022 року експерт виявив несправність (невідповідність) коліс вказаного автомобіля, які полягають у неявності на транспортному засобі встановлених коліс, що мають інший виліт коліс (ЕТ), ніж передбачено вимогами підприємства-виробника, що носить експлуатаційний характер, була утворена до моменту ДТП, могла бути виявлена водієм шляхом поверхневого візуального огляду перед початком руху, могла мати вплив на керування транспортним засобом у вигляді ускладнення керування, проте, не позбавляла водія технічної можливості контролювати траєкторію руху транспортного засобу, що відображено судом у вироку.

Механізм ДТП судом наведено з висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/120-22/5015-ІТ від 07 липня 2022 року, згідно з яким: в початковий момент ДТП автомобіль ВАЗ-2109 рухався в напрямку до с.Новики. Під час такого руху, після закінчення заокругленої ділянки дороги ліворуч, у транспортного засобу виникає занос та останній у стані заносу, про що свідчать зафіксовані сліди заносу на проїзній частині дороги у напрямку руху автомобіля ВАЗ-2109, із розвертанням проти напрямку годинникової стрілки, перетинає зустрічну смугу руху і виїжджає на трав`яний кювет. В місці виїзду автомобіля ВАЗ-2109 у кювет відбувається контактування виступаючих частин транспортного засобу з нерівностями грунтово-трав`яного покриття та внаслідок чого під дією імпульсу кількості руху, яка є векторною величиною і залежить від напрямку вектора швидкості руху автомобіля, відбувається розвертання транспортного засобу навколо центру його ваги за годинниковою стрілкою та далі перекидання транспортного засобу на ліву частину, дах, праву частину та далі переміщається до кінцевого свого розташування, яке зафіксоване у протоколі огляду місцевості від 22.05.2022р. та план-схемі додатку до протоколу огляду місця ДТП від 22.05.2022р.

Причину ДТП судом встановлено з висновку проведеної судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/120-22/6452-ІТ від 13 липня 2022 року, згідно з яким водій автомобіля ВАЗ-2109 мав технічну можливість запобігти настанню подіє даної ДТП шляхом виконання вимог п.12.1 ПДР України. Невідповідність дій водія під час керування цим транспортним засобом після проїзду заокругленої ділянки дороги, що призвели до втрати поперечної стійкості транспортного засобу, виникнення заносу та некерованого виїзду транспортного засобу за межі проїзної частини дороги з наступним його перекиданням не відповідали вказаним вимогам ПДР України, що, знаходиться в причинному зв`язку з настанням цієї ДТП.

Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодженння суд описав у вироку виходячи з висновку судово-медичної експертизи № 518 від 16 серпня 2022 року, у якому йдеться про те, що при лікарському огляді у ОСОБА_7 22 травня 2022 року були виявлені садно ІV пальця правої кисті і садна тулуба, які є наслідком дії тупих предметів, садна належать до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість днів.

Розміщення обвинуваченого та потерпілого в момент ДТП суд встановив досліджуючи висновок комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 3/СЕ-19/120-22/7659-ІТ від 21 вересня 2022 року , згідно з яким порівняльний аналіз характер тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та результати транспортно-трасологічних експертних досліджень (щодо механізму розвитку ДТП, встановлення напрямків деформуючих зусиль на елементи кузова транспортного засобу і характеру його ушкоджень та напрямків переміщення осіб в його салоні, дають підстави стверджувати, що на місці водія автомобіля ВАЗ-2109 р.н. в момент даної ДТП перебував ОСОБА_7 , а ОСОБА_10 - на передньому пасажирському сидінні (Т.1 а.к.п.161-168).

Вказані висновки підтвердили допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Вищеперелічені докази узгоджуються між собою в сукупності та взаємозв"язку, є належними допустими та достатніми для підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яке вірно кваліфіковано судом як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

В суді апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту було повторно допитано свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та досліджено висновки комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 3/СЕ-19/120-22/7659-ІТ від 21 вересня 2022 року та судово-медичної експертизи № 438 від 24 травня 2022 року.

Свідок ОСОБА_11 повідомив що під час руху між селами ОСОБА_23 та Новики він побачив наслідки ДТП - автомобіль "ВАЗ 2109", який був перевернутий колесами доверху, підійшовши до передніх лівих дверей виявив там чоловіка, який знаходився на даху коло керма автомобіля, через заблоковані передні двері водія він не зміг витягнути його з автомобіля, тому відкрив задню ліву пасажирську дверку та між сидіннями витягнув чоловіка, який знаходився на водійському сидінні, від нього було чути різкий запах алкоголю, він повідомив що їхав з м.Львів у м.Збараж до своєї матері, на обличчі його була кров, він переживав за товариша, який був разом з ним в автомобілі, якого вони виявили під транспортним засобом, згодом він зупинив іншого водія, який рухався по дорозі, ним виявився ОСОБА_12 , проте, вони разом не змогли перевернути транспортний засіб та витягнути чоловіка, який знаходився під автомобілем. Додатково повідомив що коли він підійшов до автомолія ВАЗ-2109 то зрозумів що ДТП сталась щойно оскільки чоловік, який знаходився під передньомім сидінням водія, ще навіть не розумів що сталось.

Свідок ОСОБА_12 показав що під час руху між селами ОСОБА_23 та Новики його зупинив у зв"язку з ДТП чоловік, як згодом з"ясувалось - ОСОБА_11 , під автомобілем "ВАЗ 2109" знаходилось тіло людини, проте, вони разом не змогли перевернути транспортний засіб та витягнути його, від ОСОБА_7 було чути сильний запах алкоголю з ротової порожнини, він повідомив що їхав з м.Львів у м.Збараж до своєї матері, він не бачив хто перебував за кермом автомобіля оскільки коли його зупинив ОСОБА_11 . ОСОБА_7 вже не перебував в автомобілі, видимих тілесних ушкоджень на ньому не було.

Також колегія суддів дослідила висновок комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 3/СЕ-19/120-22/7659-ІТ від 21 вересня 2022 року, щодо додаткового зазначення слідчим в якості вихідних даних експерту повідомлення цими свідками під час допиту того, що ОСОБА_7 розповідав їм про керування автомобілем "ВАЗ 2109".

Окрім того, колегія суддів додатково дослідила висновок експерта № 438 від 20.03.2022р., згідно з яким при дослідженні взірця крові ОСОБА_7 в Збаразькій районі лікарні 22.05.2022 об 11 год 45 хв. виявлено етиловий спирт в концентрації 2,42 проміллє.

Перевіряючи доводи захисника щодо визнання недопустимим доказом висновку експерта № 438 від 20.03.2022р., складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи взірця крові ОСОБА_7 , у зв"язку з тим що слідчий ОСОБА_24 всупереч вимогам КПК України особисто отримав взірець крові обвинуваченого в лікарні і доставив його на експертизу, за відсутності ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ, а також тим що його отримано до внесення відомостей до ЄРДР колегія суддів виходить з наступного.

Результати огляду на стан алкогольного сп`яніння слідчим отримано відповідно до порядку передбаченому Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. № 1452/735, яка видана відповідно до вимог ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно із вимогами п.8 розділу 1 вказаної Інструкції - огляд водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що 22 травня 2022 року було проведено огляд ОСОБА_7 в Збаразькій ЦЛ та встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Надалі флакон із взірцем крові ОСОБА_7 слідчим було доставлено у Тернопільське обласне бюро СМЕ та у висновку № 438 зазначено, що на експертизу доставлено флакон із безколірного скла, закупорений гумовим корком, зверху металевою облаткою. Горловина та бічна поверхні якого заклеєні двома лоскутами поперу та опечатані. Порушеня цілісності упаковки не відмічалось.

Невідкриття стороні захисту в порядку ч.2 ст.290 КПК України матеріалів щодо вилучення слідчим та доставки в лікарню взірців крові обвинуваченого колегія суддів не вважає істотним порушенням вимог КПК України оскільки обвинуваченому та його захиснику було відкрито висновок екпертизи, яка була проведена за наслідками їх дослідження та жодних вимог про відкриття їм матеріалів, які стали підставою для проведення експертизи ні під час виконання вимог ст.290 КПК України ні у судах першої та апеляційної інстанції вони не заявляли.

Також колегія суддів вважає що факт перебування обвинуваченого під час скоєння ДТП в стані алкогольного сп"яніння підтверджується окрім вищенаведених письмових доказів й показаннями свідків, які ствердили про те, що чули з ротової порожнини обвинуваченого різкий запах алкоголю.

Тому суд вірно оцінив критично покази обвинуваченого про те, що він за кермом автомобіля не перебував як такі що надані ним з метою захисту та уникнення відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Твердження ОСОБА_7 щодо неперебування його за кермом автомобіля під час ДТП спростовуються вищенаведеними доказами, зокрема, висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 3/СЕ-19/120-22/7659-ІТ від 21 вересня 2022 року, згідно з яким аналіз характеру тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та результати транспортно-трасологічних експертних досліджень (щодо механізму розвитку ДТП, встановлення напрямків деформуючих зусиль на елементи кузова транспортного засобу і характеру його ушкоджень та напрямків переміщення осіб в його салоні, дають підстави стверджувати, що на місці водія автомобіля ВАЗ-2109 р.н. в момент даної ДТП перебував ОСОБА_7 , а також висновку експертизи, якою встановлено характер та механізм заподіяння обвинуваченому та потерпілому під час ДТП тілесних ушкоджень, зокрема у якій встановлено що транспортна травма у потерпілого мала місце за обставин викладених у наданій постанові даних( знаходження на передньому правому сидінні пасажира), при виїзді автомобіля в якому перебував ОСОБА_10 за межі проїзної частини з перекиданням та наступним травмуванням його тіла, обумовленого інерційним зміщенням останнього, до частини салону автомобіля. Між отриманою ОСОБА_10 внаслідок ДТП черепно-лицевою травмою з переломами кісток носа, яка призвела до механічної асфіксії внаслідок закриття просвіту дихальних шляхів (аспірації) кров`ю та настанням його смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок та транспортно трасологічної експертизи, у відповідності до якої в початковий момент ДТП автомобіль ВАЗ-2109 рухався в напрямку до с.Новики. Під час такого руху, після закінчення заокругленої ділянки дороги ліворуч, у транспортного засобу виникає занос та останній у стані заносу, про що свідчать зафіксовані сліди заносу на проїзній частині дороги у напрямку руху автомобіля ВАЗ-2109, із розвертанням проти напрямку годинникової стрілки, перетинає зустрічну смугу руху і виїжджає на трав`яний кювет. В місці виїзду автомобіля ВАЗ-2109 у кювет відбувається контактування виступаючих частин транспортного засобу з нерівностями грунтово-трав`яного покриття та внаслідок чого під дією імпульсу кількості руху, яка є векторною величиною і залежить від напрямку вектора швидкості руху автомобіля, відбувається розвертання транспортного засобу навколо центру його ваги за годинниковою стрілкою та далі перекидання транспортного засобу на ліву частину, дах, праву частину та далі переміщається до кінцевого свого розташування, а також протоколу огляду автомобіля , у якому внаслідок ДТП була виявлено відсутність переднього правого скла дверки та показами свідків, які показали, що на місці ДТП ОСОБА_25 ососбисто розповідав їм, що керував автомобілем.

Перевірячи доводи захисника про визнання недопустимим доказом висновку комплексної експертизи у звязку з тим, що слідчим було невірно задано вихідні дані для її проведення, зокрема, відображено показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не говорили про те, що ОСОБА_7 перебував за кермом автомобіля, колегія суддів виходить з того, що вказані свідки попереджались слідчим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а тому слідчий відобразив їх показання в якості вихідних даних для екпертизи виходячи з протоколів їх допиту, окрім того, в якості вихідних даних для проведення вказаної екпретизи слідчим було задано всі висновки судмедекспертів, транспортно-трасологічної екпертизи, первісні та змінені показання обвинуваченого, тому колегія суддів вважає що лише на підставі сукупності всіх зібраних органом досудового розслідування доказів еекспертами було зроблено висновок про розташування потерпілого та обвинуваченого в момент ДТП. Окрім того, під час проведення судового слідства показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надані ними слідчому та відображені в якості вихідних даних для проведення комплексної екпертизи були підтверджені показаннями інших свідків та того ж свідка ОСОБА_11 , який повідомив що коли він підійшов до автомолія ВАЗ-2109 то зрозумів що ДТП сталась щойно оскільки чоловік, який знаходився на передньому сидінні водія ще навіть не встиг зорієнтуватись у тому що сталось. Загалом цей висновок грунтується не так на показаннях свідків як висновках судмедекперта щодо отриманих потерпілим тілесних ушкоджень , в яких експерт вказав що смерть ОСОБА_10 настала від того що потерпілий в первинний момент ДТП вдарився головою об машину, зокрема, від черепно-лицевої травми з переломами носа, яка привела до механічної асфіксії внаслідок закриття просвіту дихальних шляхів (аспірація) кров`ю, окрім того, у висновку транспортно- трасологічної екпертизи в тому числі й щодо відсутності внаслідок ДТП скла лише на передній правій дверці та заднього скла автомобіля, що спростовує також показання обвинуваченого про те, що він лежав на задньому сидінні транспортного засобу в момент ДТП, які також не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , який витягував його з переднього водійського сидіння та майже відсутністю у нього тілесних ушкоджень, окрім крові на обличчі, про яку повідомив ОСОБА_11 , а незначні синці, які були виявлені у обвинуваченого в лікарні та двох пальці руки та тілі свідки могли й не бачити оскільки вони показали про відсутність у нього видимих тілесних ушкоджень та синці могли з"явитись не одразу ж в момент ДТП.

Незняття слідчим при огляді автомобіля відбитків пальців рук з керма та не призначення дактилоскопічної екпертизи, на думку колегії суддів не вказує на неповноту досудового розслідування оскільки вищезгаданими доказами в сукупності достатній мірі підтверджується факт перебування обвинуваченого за кермом автомобіля в момент ДТП.

Посилання ОСОБА_7 на те, що слідчий без роз"яснення його прав та незабезпечення правової допомоги здійснив його допит колегія суддів вважає необгрунтованими оскільки суд здійснював його допит безпосередньо у судовому засіданні та не брав до уваги в якості доказу прокотол його допиту на досудовому слідстві, не досліджував його у судовому засіданні під час розгляду справи, тому підстав для визнання його показань на досудовому слідстві щодо перебування за кермом автомобіля недопустимим доказом немає. Окрім того, 22.05.2022 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України та у відповідності до вимог закону йому надано захисника та лише після цього у присутності захисника та після роз"яснення йому визначених законом прав та обов"язків, в тому числі не свідчити проти себе було здійснено його допит, з ухвал слідчих суддів про обрання та продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вбачається що він визнавав свою вину у скоєнні ДТП та щиро каявся. В постанові про призначення комплексної екпертизи слідчий в якості вихідних даних відобразив як первісні так і змінені показання обвинуваченого.

З огляду на те, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України доведена сукупністю вищенавдених доказів підстав для перекваліфікації його дій на ст.287 КК України (передача транспортного засобу іншій особі, яка перебуває у стані алкогольного сп"яніння) немає. Окрім того жодних даних про те, що ОСОБА_10 керував автомобілем за наслідками судового розгляду вказаного провадження не здобуто.

Посилання обвинуваченого на невідображення у висновку експерта механізму тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілого та які, на його думку, мали місце внаслідок його контактування з кермом транспортного засобу також не грунтуються на матеріалах справи оскільки експертом чітко описано що пасажир переднього сидіння автомобіля , тіло якого легше зміщується через його фіксацію отримує більше тілесних ушкоджень та може випасти з автомобіля через відсутність фіксації, які є масивніші ніж у водія, який може зафісуватись об кермо автомобіля та педалі, тілесні ушкодження у ОСОБА_10 у виді черепно-лицевої травми з переломами кісток носа виникли при виїзді автомобіля в якому він перебував за межі проїзної частини з перекиданням та наступним травмуванням його тіла, обумовленого інерційним зміщенням останнього, до частини салону автомобіля, між вказаними тілесними ушкодженнями, які призвели до механічної асфіксії внаслідок закриття просвіту дихальних шляхів (аспірації) кров`ю та настанням його смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Посилання захисника на те, що жоден зі свідків не повідомив про те, що обвинувачений до, під час чи безпосередньо після ДТП перебував за кермом автомобіля не відповідають дійсності оскільки працівники швидкої допомоги ОСОБА_15 та ОСОБА_26 , які приїхали на місце ДТП після свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_12 повідомили суду про те, що обвинувачений їм особисто говорив що перебував за кермом автомобіля, свідок ОСОБА_14 , яка в екіпажі патрульної поліції приїхала на місце ДТП після працівників швидкої та МЧС також повідомила про те, що обвинувачений казав:"що я наробив".

Колегія суддів вважає що місцевий суд підставно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_14 , які є патрульною поліції оскільки вона не входила до складу слідчої групи, яка здійснювала досудове розслідування вказаного провадження та не опитувала ОСОБА_7 , не отримувала пояснень від нього, та не уповноважена була роз"яснювати йому права, а лише повідомила про висловлювання обвинуваченого, які чула після ДТП.

Показання медичних працівників, які першими приїхали на місце ДТП також колегія суддів вважає допустимими доказами оскілкьи вони не є особоами, які уповноважені законом роз"яснювати обвинуваченому будь-які права , а лише повідомили суду добровільну розмову між ними та обвинуваченим, який особисто повідомляв їм про керування автомобілем та які суд оцінював у сукупності з іншими доказами.

Наявність чи відсутність у обвинуваченого ссаден четвертого пальця правої руки та тулуба, механізм та давність отримання яких експертові встановити не вдалось, які на думку захисника не узгоджуються з показаннями свідків про відсутність видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , окрім, показань свідка ОСОБА_27 , який бачив кров на його обличчі одразу ж після ДТП, на думку колегії суддів, суттєво не вплинула ні на висновки суду щодо його винуватості у скоєнні ДТП, ні на висновок комплексної екпертизи, якою встановлено що обвинувачений перебував під час ДТП на сидінні водія оскільки ОСОБА_7 не заперечив факту перебування в автомобілі на момент ДТП, та свідок ОСОБА_27 підтвердив його у суді, окрім того, при проведенні комплексної екпертизи встановлено що через можливість фіксації водія у момент ДТП об педалі та кермо автомобіля його тіло не підідається інерції як тіло пасажира тому значна різниця між тілесними ушкодженнями обвинуваченого та потерпілого та наявність незначних ссадаен та тілі обвинуваченого чи їх відсутність , на думку колегії суддів, лише підтверджує факт перебування саме ОСОБА_7 за кермом транспортного засобу.

Посилання захисника на порушення працівниками поліції прав ОСОБА_7 не свідчити проти себе , який з 10 год. 43 хв. 22.05.2022 - моменту прибуття працівників поліції був затриманий та змушений був залишатись поруч з ними та виконувати їх вказівки та офіційного затримання згідно прокотолу - 20 год.45 хв. 22.05.2022, а тому повинен був користуватись правами підозрюваного, колегія суддів вважає необгрунтованими оскільки працівники швидкої допомоги, яким обвинувачений повідомляв про перебування за кермом автомомбіля в момент ДТП приїхали на місце пригоди до прибуття працівників працівники поліції та вони не є уповноваженими законом особами на роз"яснення ОСОБА_7 прав підозрюваного визначених КПК України, окрім того, ніяких процесуальних документів, які були б покладені в основу вироку в цей пероід слідчим оформлено не було, а свідки лише повідомили про обставини, які вони чули від обвинуваченого під час його вільного спілкування з ними.

Твердження захисника про розбіжність у показаннях свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на досудовому слідстві вказали про те, що чули від обвинуваченого про його перебування за кермом автомобіля та у суді не повідомляли вказаних обставин колегія суддів не вважає суперечливими чи такими що вплинути на висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні ДТП оскільки зі спливом часу свідки могли не пригадати певних обставин, у зв"язку з чим неправдивими їх показання вважати не можна.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, взяв до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відносить до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, має незняту та непогашену судимість і на шлях виправлення не став, позицію потерпілого, якому він не відшкодував заподіяну злочином моральну та матеріальну шкоду та який просив його покарати суворо.

Тому колегія суддів погоджується що покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керуванням транспортними засобами відповідає особі обвинуваченого та тяжкості скоєного ним злочину, сприятиме його виправленню та буде належною карою за скоєне кримінальне правопорушення.

А тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника слід залишити без задоволення , а вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 286-1 КК України - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 286-1 КК України,- без змін.

Ухвала Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до безпосередньо Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою- в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий

Судді