Справа № 157/1158/22 Провадження №11-кп/802/320/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закінчення підготовки та призначення

апеляційного розгляду

19 березня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою апеляційного суду від 14 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року щодо ОСОБА_3 ..

Так, вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 продовжено до вступу вироку в законну силу.

Захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою подав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 .. Посилається на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 є занадто суворим, оскільки стороною обвинувачення не доведено продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначає, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, є собою молодого віку, не судимий. Просить змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вирішуючи клопотання захисника доходжу до такого висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.401 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції вирішує клопотання щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд, при ухваленні вироку приймає, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, суд залишив попередньо обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вважаю, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, обґрунтовано залишив обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під варту до набрання вироком законної сили, оскільки суворість покарання призначеного судом покарання, створює ризик можливого ухилення від його відбування, а відтак застосування такого запобіжного заходу є єдино можливим забезпеченням дієвості кримінального провадження.

Згідно із положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.п.4, 5 ч.2 ст.183 КПК України).

Аналізуючи зміст заявленого захисником клопотання, слід визнати безпідставними доводи захисника про відсутність ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Обґрунтованість такого висновку стверджується даними про особу обвинуваченого, який не навчається, офіційно не працевлаштований.

Оскаржуваним вироком обвинувачений ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Хоча у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Апеляційний суд вважає, що залишаючи обвинуваченому без змін винятковий запобіжний захід до набрання вироком законної сили, суд першої інстанції врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.

Враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, в тому числі вид та розмір призначеного ОСОБА_3 покарання, апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні, а тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

В порядку підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду суддею-доповідачем виконані вимоги ч.ч.1, 3 ст.401 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.401, 404, 405, 407 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Підготовку до апеляційного розгляду кримінального провадження закінчити.

Призначити апеляційний розгляд на 10.00 годину 21 травня 2023 року в приміщенні Волинського апеляційного суду.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2