Справа № 159/2770/24
Провадження № 1-кп/159/450/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000156 від 01.02.2024року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 17.01.2024 року, в умовах воєнного стану, що діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, керуючись єдиним умислом, достовірно знаючи пін-код від банківські картки АТ «А-Банк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_5 , яку останній надав для здійснення одноразової оплати за товар в магазині, здійснив о 13 год. 21 хв. операцію зняття коштів з вказаного банківського рахунку через банкомат, що розташований по АДРЕСА_3 на суму 3800 грн.

В подальшому, того ж дня 17.01.2024 року о 17 год. 39 хв. ОСОБА_4 , керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, здійснив операцію зняття коштів в сумі 5000 гривень з банкомату, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 8800 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 19.01.2024 року, в умовах воєнного стану, що діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, достовірно знаючи пін-код від привласненої ним банківські картки АТ «А-Банк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_5 , яку останній надав йому для здійснення одноразової оплати за товар в магазині, о 12 год. 15 хв. здійснив операцію зняття коштів з вказаного карткового рахунку на суму 2800 грн. з банкомату, що розташований по АДРЕСА_5 , чим таємно, повторно, викрав вказані кошти, заподіявши ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю. Суду показав, що дійсно вчинив крадіжки за обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено тяжкі кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 4 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень,добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд враховує також те, що обвинувачений в цілому позитивно характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій потерпілого до обвинуваченого.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та з врахуванням думки прокурора, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09.02.2024 року на майно (речові докази), підлягає скасуванню з подальшим вирішенням долі цих речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Долю решти речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2024 року, - скасувати.

Речові докази:

-чоловічі кросівки «adidas», шапку «Cristal» та куртку «Godfornothing», які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повернути ОСОБА_4 ;

-оптичні диски з відеозаписами з камер відеоспостереження, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1