Справа№672/248/24
Провадження №1-в/672/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Хмельницького районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городка клопотання, яке надійшло від Хмельницького районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області, про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не має,

засудженого 24.10.2022 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком - 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24.10.2022 р. ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком - 1 рік.

Начальник Хмельницького районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області звернувся в суд з клопотанням про скасування засудженому іспитового строку та направлення його для відбування покарання, посилаючись на те, що останній під час перебування на обліку в підрозділі органу пробації порушив умови відбування іспитового строку, а саме не з`явився до органу пробації без поважних причин 02.10.2023 .

Представник Хмельницького районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області в судовому засіданні підтримав клопотання і просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, вважає що немає достатніх підстав для його задоволення.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В силу абз.2 ч.5 ст.539 КПК України, неявка засудженого, належним чином повідомленого про день, час та місце розгляду справи не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Вивчивши дане клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_5 будучи засудженим Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, до двох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком - 1 рік, один раз не з`явився на реєстрацію до органу пробації.

Зокрема, з матеріалів особової справи №2/2023 р. вбачається, що засуджений будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування іспитового строку не з`явився на реєстрацію 02.10.2023.

Як вбачається з досліджених матеріалів подання, засуджений пояснив даний факт перебуванням на лікуванні у лікувальному закладі у м. Долина, Івано-Франківської області.

Разом з тим, згідно відповіді на запит органу пробації КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» від 18.10.2023 вбачається, що ОСОБА_5 дійсно перебував на лікуванні у даному закладі, але з 24.03.2023 по 30.03.2023 (а.с. 58 о.с.).

Отже, має місце неявка до органу пробації без поважних причин.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем проходив службу у в/ч НОМЕР_1 . Після надходження 03.01.2023 на виконання до органу пробації вироку суду щодо ОСОБА_5 , даний вирок було спрямовано до виконання до в/ч НОМЕР_1 . Однак військова частина не надала підтвердження про прийняття вироку до виконання, та повідомила, що військовослужбовець ОСОБА_5 рахується таким, що незаконно відсутній на військовій службі без поважних причин з 03.04.2023 (а.с.22 о.с.).

25.09.2023 ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та надав підтверджуючі документи того, що він являється військовослужбовцем за контрактом та пояснив, що не з`являвся до органу пробації, оскільки йому працівники Здолбунівського районного суду Рівненської області пояснили, що він як військовослужбовець не повинен цього робити. Дізнавшись, що його розшукує орган пробації, він одразу з`явився.

Оцінюючи підстави для скасування засудженому іспитового строку, суд виходить із такого.

Згідно ч.2 ст.78 КК України: Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частинами 1-3 ст.166 КВК України (в ред. дійсній на момент виконання вироку) визначено наступне.

Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язковою передумовою для вирішення питання про скасування іспитового строку має бути факт застосування органом пробації письмового попередження до засудженого про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

В даному випадку таке письмове попередження в матеріалах особової справи відсутнє.

Також, відповідно до ч.1-2 ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Іспитовий строк, визначений вироком суду від 24.10.2022, з врахуванням положень ст.165 КВК України, закінчився 24.10.2023, а подання щодо засудженого про скасування звільнення від відбування покарання надійшло до суду 11.03.2024, відтак розгляд подання по суті відбувається після спливу іспитового строку, і скасування звільнення від відбування покарання, поза межами іспитового строку, суперечитиме нормам чинного законодавства України.

Також судом не приймається до уваги посилання представника органу пробації, як на підставу скасування іспитового строку, на те, що згідно витягу з ЄРДР внесено відомості ТУ ДБР у м. Краматорську за повідомленням військової частини НОМЕР_2 10.08.2023 про те, що військовослужбовець ОСОБА_5 в умовах воєнного стану не з`явився з лікувального закладу до пункту тимчасового дислокації військової частини з метою ухилення від військової служби, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.407 КК України.

В Україні закріплена на законодавчому рівні і діє презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, у відповідності до положень якої особа вважається невинуватою і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

У разі, якщо ж справа надійде до суду і відповідний суд прийде до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину у період іспитового строку, це буде слугувати самостійною підставою для фактичного скасування іспитового строку і призначення покарання за правилами ст.ст.71,72 КК України.

За таких обставин, з врахуванням встановлених обставин, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає за його безпідставністю.

Керуючись ст.ст.372, 539 КПК України; ст.78 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Хмельницького районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області, про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом семи днів до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: