ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1640/24

Провадження № 1-кс/210/563/24

26 березня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

дізнавача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, клопотання дізнавача СД Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , винесене в рамках кримінального провадження №0000087 від 01.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

22.03.2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася дізнавач СД Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , із вищевказаним клопотанням, погодженим прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , яке вмотивовано тим, що в провадженні СД ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 01.03.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2024 року до ЧЧ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 28.02.2024 року він на сайті «OLX» побачив оголошення про продаж ламінату. Надалі заявник за допомогою месенджеру «Viber» зв`язався з продавцем за номером НОМЕР_1 та останній повідомив про необхідність передплати, на що ОСОБА_5 погодився. В подальшому продавець, в чаті, надіслав повідомлення, в якому вказав номер банківської картки, на яку необхідно переказати грошові кошти, а саме - НОМЕР_2 . Після цього ОСОБА_5 , використовуючи мобільний застосунок «Приват 24», самостійно та добровільно переказав грошові кошти в загальному розмірі 1000грн. на вищевказану картку. Після переказу грошових коштів, продавець перестав відповідати, товар не отриманий, грошові кошти не повернуті (ЄО №2988 від 01.03.2024 року).

04.03.2024 року постановою дізнавача визнане в якості речових доказів, по кримінальному провадженню №0000087 від 01.03.2024 року, вказане майно, а саме грошові кошти в безготівковій формі в розмірі 1000грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перераховані на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_2 АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005 код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12).

У зв`язку з вищевикладеним, у дізнання виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти розміщені на картці НОМЕР_2 , відкритій в АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005 код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12), для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться на банківській картці АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005 код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12) - є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, дізнавач просить клопотання задовольнити.

Присутня у судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 , надала пояснення в обґрунтування клопотання, підтримала його у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просила слідчого суддю його задовольнити.

Клопотання подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення дізнавача, дослідивши надані докази, встановив, що у провадженні СД Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 01.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Процесуальне керівництво кримінального провадження здійснює група прокурорів Криворізької південної окружної прокуратури.

01.03.2024 року до ЧЧ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 28.02.2024 року він на сайті «OLX» побачив оголошення про продаж ламінату. Надалі заявник за допомогою месенджеру «Viber» зв`язався з продавцем за номером НОМЕР_1 та останній повідомив про необхідність передплати, на що ОСОБА_5 погодився. В подальшому продавець, в чаті, надіслав повідомлення, в якому вказав номер банківської картки, на яку необхідно переказати грошові кошти, а саме - НОМЕР_2 . Після цього ОСОБА_5 , використовуючи мобільний застосунок «Приват 24», самостійно та добровільно переказав грошові кошти в загальному розмірі 1000грн. на вищевказану картку. Після переказу грошових коштів, продавець перестав відповідати, товар не отриманий, грошові кошти не повернуті (ЄО №2988 від 01.03.2024 року).

04.03.2024 року постановою дізнавача визнане в якості речових доказів, по кримінальному провадженню №0000087 від 01.03.2024 року, вказане майно, а саме грошові кошти в безготівковій формі в розмірі 1000грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перераховані на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_2 АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005 код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12).

У зв`язку з вищевикладеним, у дізнання виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти розміщені на картці НОМЕР_2 , відкритій в АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005 код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12), для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться на банківській картці АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005 код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12) - є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, згідно з абз.1 ч.3 ст.171 КПК України для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом.

Водночас, відповідно до абз.1 ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також положеннями ч.10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

До того ж, за змістом ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя має встановити: 1) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна; 2) таке майно, відноситься до виду майна, на яке можна накладати арешт та перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати арешт; 3) таке майно відповідає ознакам речовим доказом; 4) за допомогою арешту можливо досягнути завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням; 5) наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження

З урахуванням вказаного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення дізнавача, слідчий суддя, встановлюючи наявність зазначених вище обставин, приходить до таких висновків.

Як зазначалося вище, арешт з метою збереження речового доказу може накладатися на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи.

Слідчим суддею встановлено, що майно - грошові кошти в розмірі 1000грн., відносно яких вирішується питання про їх арешт в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000087 від 01.03.2024 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження даних речових доказів.

Обмежень чи заборон щодо накладення на таке майно арешту слідчим суддею не встановлено. З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідне майно може бути арештоване з метою, вказаною у клопотанні.

Як зазначалося вище, арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З досліджених матеріалів долучених до клопотання, наявні достатні підстави вважати, що грошові кошти в сумі 1000грн., що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_2 , що відкрита в АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005 код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12), є грошовими коштами, одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

У зв`язку із наявністю ризику вчинення дій, спрямованих на приховування, перетворення грошових коштів, то необхідність арешту такого майна обґрунтовується запобіганням можливості здійснити їх приховування, знищення, перетворення.

Отже існує сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що грошові кошти отримані незаконним шляхом, з огляду на існування ризику щодо можливості приховування, знищення, перетворення грошових коштів та необхідність забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення Кримінального провадження як арешт грошових коштів відповідає принципу розумності, є співрозмірним завданням кримінального провадження у відповідності до положень ст.2 КПК України, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Відповідно до статті 174 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст.167, 169, 170-173, 237, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , винесене в рамках кримінального провадження №0000087 від 01.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони видаткових операцій на грошові кошти в сумі 1000грн. (одна тисяча гривень 00коп.), що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_2 , що відкрита в АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005 код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12).

Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами в розмірі 1000грн. (одна тисяча гривень 00коп.) (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_2 , що відкрита в АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005 код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12).

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 05 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 26 березня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1