УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 м.Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

особи, яка виявила бажання бути поручителем ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001035 від 10.04.2021, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Ясенівське, м. Ровеньки, Луганської обл., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно працевлаштованої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2021 за №0001035, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

07.12.2023 на підставі ухвали суду було надано дозвіл на затримання обвинуваченої, з метою її приводу до Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 для участі в розгляді клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оголошено в розшук обвинувачену, судове провадження зупинено до розшуку обвинуваченої.

17.01.2024 р. до суду надійшли матеріали, відповідно до яких місце знаходження обвинуваченої встановлено, останню затримано та доставлено до Солом`янського районного суду міста Києва для вирішення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

17.01.2024 р. провадження у справі відновлено.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке ОСОБА_4 вчинила, будучи притягненою до кримінальної відповідальності Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувальний акт 31.03.2021 р. скеровано до Печерського районного суду міста Києва, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачена може переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, що із врахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка протягом тривалого часу не прибувала в судові засідання, у зв`язку із чим оголошувалась у розшук, офіційно не працевлаштована, не заміжня, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, вказує на неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої шляхом застосування відносно неї більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. У зв`язку із чим прокурор просив обрати обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати відносно обвинуваченої більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Обвинувачена ОСОБА_4 суду повідомила, що володіючи інформацією про наявність відносно неї кримінального провадження, яке розглядається Солом`янським районним судом міста Києва, вона легковажно розраховувала, що справа може бути розглянута без неї, зазначила, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється, раніше не судима, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 , на теперішній час має проблеми зі здоров`ям, а саме: тривалий час вона перебувала у хірургічному відділенні КНП ЛІЛ Боярської міської ради, їй була проведена операція та призначено лікування, зараз проходить лікування в міській лікарні № 6 в амбулаторних умовах, про що подала до суду медичні документи. У зв`язку із чим, просила не обирати їй запобіжний захід у виді тримання під вартою, обіцяє прибувати до суду за першим викликом та виконувати усі покладені на неї процесуальні обов`язки.

Дослідивши клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження, зокрема судовий розгляд кримінального провадження не було розпочато, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, в ході судового розгляду клопотання прокурора знайшли своє підтвердження обставини існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у поданому клопотанні.

Зокрема, існують ризики того, що обвинувачена може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, належить до нетяжких злочинів, за вчинення якого обвинуваченій може загрожувати найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути їй призначено судом у випадку визнання її винуватим у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, обвинувачена може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки обвинувачена притягувалась до кримінальної відповідальності Печерським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та обвинувальний акт 31.03.2021 р. скеровано до Печерського районного суду міста Києва, існують ризики вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення.

При оцінці вагомості вказаних ризиків судом також враховано процесуальну поведінку обвинуваченої під час судового розгляду даного кримінального провадження, а саме: обвинувачена протягом тривалого часу не прибувала в судові засідання, у зв`язку із чим відносно неї судом застосовувався привід та обвинувачену було оголошено у розшук, надано дозвіл на її затримання з метою приводу до суду.

При вирішенні клопотання прокурора, судом враховано особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання у м. Києві за адресою АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштована, перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_6 , який перебуваючи в залі судових засідань, підтвердив можливість проживання обвинуваченої разом із ним за вказаною адресою, обвинувачена перебуває на амбулаторному лікуванні через проведену їй хірургічну операцію.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

У даному випадку, із врахуванням тих обставин, що обвинувачена має постійне місце проживання у м. Києві, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, що свідчить про наявність сформованих соціальних зв`язків, раніше не судима, беручи до уваги стан здоров`я обвинуваченої, суд приходить до висновку, що ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може запобігти та належну поведінку обвинуваченої на стадії судового розгляду може забезпечити більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, а саме, такий запобіжний захід, як домашній арешт із забороною обвинуваченій залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу прокурора або суду, та покладенням на неї обов`язків: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу прокурора або суду; прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утриматись від спілкування з представником потерпілого та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої та застосовує до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 314-315, 337, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 16 березня 2024 року включно, із забороною обвинуваченій залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу прокурора або суду.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу прокурора або суду;

-прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утриматись від спілкування з представником потерпілого та свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_7 , ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, визначити до 16 березня 2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченій, що у випадку необхідності залишити житло, вона повинна отримати відповідний дозвіл на це прокурора або суду.

В іншому випадку - залишення житла без дозволу прокурора або суду буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та може бути підставою для ініціювання питання прокурором щодо його зміну на іншій, більш суворий запобіжний захід.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні для виклику потерпілої сторони до 12.03.2024 р. 10 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1