Справа № 729/535/24 1-кп/729/99/24 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

15.04.2024 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 в період часу з 06.05.2023 по 25.12.2023, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою спільно проживають в одному будинку за адресою АДРЕСА_2 , однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя останньої. ОСОБА_4 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному здоров`ю, що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя.
Так, будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме:
06.05.2023 близько 07 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , що полягало у висловлюванні у її бік нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, та в подальшому постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09.05.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 11.05.2023 о 22 год. 50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , що полягало у висловлюванні у її бік нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, та в подальшому постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23.05.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.
Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 26.06.2023 о 10 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , а саме вдарив її по обличчю, що не спричинило тілесних ушкоджень, чим вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства, що призвело до фізичних страждань потерпілої, та в подальшому постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.06.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.
Однак, будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , належних висновків не зробив та знову 25.12.2023 близько 15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за місцем їх спільного проживання в АДРЕСА_2 , умисно вчинив відносно потерпілої ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах та спільно проживає однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, домашнє насильство, що полягало у словесних образах, висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою та приниженні її гідності, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.
Отже, ОСОБА_4 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлювання в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному здоров`ю, що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя.
Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , відповідно до ст. 1,3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі фізичного та психологічного насильства.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю, погодився з фактами викладеними у обвинувальному акті та пояснив, що дійсно, він неодноразово вчиняв відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 психологічне насильство та ображав її, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. В скоєному щиро розкаюється, вказує, що на даний час він не вчиняє сварок, висновки для себе зробив, просить суворо не карати, обіцяє в подальшому не скоювати протиправних дій по відношенню до ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явилася. Надіслала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.
Враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ст. 126-1 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне психологічне та фізичне насильство щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої, погіршення якості її життя, чим скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, його характер, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, вину визнав та щиро розкаявся.
За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкціїст. 126-1 КК України, у виді громадських робіт, оскільки таке покарання буде відповідати принципу розумності і справедливості, воно є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Дія запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання закінчилася 24.03.2024. Підстав для обрання нового запобіжного заходу не встановлено.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі та речові докази відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.370,373,374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 180 (ста восьмидесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1