Справа № 699/96/24
Провадження № 1-кп/691/235/24
УХВАЛА

29 лютого 2024 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000231 від 25.05.2023 року по матеріалах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 року до Городищенського районного суду Черкаської області з Черкаського апеляційного суду, згідно ухвали від 06.02.2024 року, надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25.05.2023 року за №0000231 відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, які ухвалою судді були призначені до підготовчого судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні 29.02.2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотання про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000231 від 25.05.2023 року, в обґрунтування якого зазначив, що за результатами ознайомлення із обвинувальним актом, реєстром матеріалів досудового розслідування та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000231 від 25.05.2023 року встановлено наступні підстави для повернення обвинувального акта прокурору: обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та обвинувальний акт містить суттєву внутрішню розбіжність та розбіжність із реєстром матеріалів досудового розслідування.

Невідповідність обвинувального акту вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, полягає у відсутності конкретного обвинувачення ОСОБА_8 , у обвинувальному акті, що надійшов на розгляд Городищенського районного суду Черкаської області, прокурором, серед іншого, зазначено наступне: «Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України. підтверджується наступними зібраними у даному кримінальному провадженні доказами...». В подальшому в обвинувальному акті (арк. 4) зазначено таке: «Формулювання обвинувачення: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , .... обвинувачується у тому, що 12.05.2023 близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , біля магазину «5/10 копійок», на ґрунті давніх неприязних відносин з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 вступив з останнім в словесний конфлікт, в ході якого, діючи зі злочинною необережністю, що виразилася у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, застосувавши силу, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи зліва, в результаті чого, останній, втративши рівновагу, впав на тротуарну плитку потиличною ділянкою голови та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня, які відповідно висновку експерта Корсунь-Шевченківського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №05-11-01/182 від 06.10.2023 відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричиняють тривалий розлад здоров`я».

Вказане є підставою для повернення обвинувального з огляду на наступне.

В обвинувальному акті, що надісланий на розгляд суду, одночасно сформульовано «причетність» ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення та «обвинувачення» ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про наявність в обвинувальному акті положень, які суперечать один одному.

Обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Однак обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не містить формулювання обвинувачення у «причетності» ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а лише перелік доказів, які, на думку слідчого та прокурора, підтверджують «причетність» ОСОБА_7 до вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, фактично у обвинувальному акті йде мова про два окремі кримінально протиправні діяння: «причетність» ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Натомість, формулювання обвинувачення у обвинувальному акті зазначене лише щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Формулювання обвинувачення щодо «причетності» ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та форми «причетності» в обвинувальному акті відсутнє.

Крім того, слід зазначити, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_7 не вручалось повідомлення про підозру у «причетності» до кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України. Натомість ОСОБА_7 було вручено лише повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Як наслідок, це призводить до відсутності конкретизації обвинувачення, від якого має захищатись ОСОБА_7 .

Порушення стороною обвинувачення принципу змагальності сторін.

Як зазначено в обвинувальному акті:

«Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, підтверджується наступними зібраними у даному кримінальному провадженні доказами:

дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.50.2023;

дані протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 10.06.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 27.06.2023;

дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10.08.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 10.07.2023;

дані протоколу допиту перегляду відеозапису від 17.07.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 09.09.2023;

дані протоколу проведення слідчого експерименту від 09.09.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 14.10.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 14.10.2023;

дані протоколу проведення слідчого експерименту від 14.10.2023;

дані висновка експерта №05-11-01/182 від 06.10.2023;

дані висновка експерта №05-11-01/186 від 18.10.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 10.11.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 13.11.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 16.11.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 29.11.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 30.11.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 04.12.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_21 від 16.12.2023;

дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27.12.2023;

дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27.12.2023;

дані протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 02.01.2024;

дані висновка експерта№05-11-01/1 від 05.01.2024;

дані протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 11.01.2024».

Крім того, в обвинувальному акті також містяться посилання на висновок експерта Корсунь-Шевченківського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово- медичної експертизи» № 05-11-01/182 від 06.10.2023 року, що є неприпустимим.

Наведення у обвинувальному акті переліку доказів грубо порушує приписи ст.ст. 7, 8, 22, 23, 94 КПК України.

У зв`язку із викладеним, наведення у обвинувальному акті доказів суперечить прямим нормам Конституції України та вимогам КПК України щодо форми та змісту обвинувального акта, у зв`язку з чим обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.

Додатково слід звернути увагу на грубе порушення слідчим та прокурором презумпції невинуватості ОСОБА_7 шляхом зазначення у обвинувальному акті відомостей про те, що його «причетність» до вчинення кримінального правопорушення підтверджується даними протоколу допиту самого підозрюваного ОСОБА_7 від 11.01.2024 року.

Однак у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000231 від 25.05.2023 року ОСОБА_7 , будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, відмовився давати показання.

Здійснене слідчим та прокурором у обвинувальному акті твердження про підтвердження «причетності» ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 є незаконним, у зв`язку з чим обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.

Інші невідповідності між обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Як зазначено в обвинувальному акті («Рух кримінального провадження», арк. 2):

«25 травня 2023 року до відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , 2002 р.н., за спричинення тілесних ушкоджень її синові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мало місце 12.05.2023 року близько о 23:00 год. по вул. Я. Мудрого, м. Корсунь-Шевченківський».

Водночас, на арк. 3 обвинувального акта зазначено наступне:

«Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, підтверджується наступними зібраними у даному кримінальному провадженні доказами:

- дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.50.2023:...»

У п. 1 розділу І «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000231, який додано до обвинувального акту, зазначено, що заява ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення була прийнята 13.05.2023.

У витягу з ЄРДР, який міститься у матеріалах кримінального провадження, є технічним документом і може бути досліджений у підготовчому судовому засіданні на предмет відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, зазначено, що заява ОСОБА_4 надійшла 25.03.2023 року.

Таким чином, між різними частинами обвинувального акта, між обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування містяться розбіжності щодо дати звернення ОСОБА_4 із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення.

Вказане перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі затвердженого прокурором обвинувального акта, у зв`язку з чим останній необхідно повернути прокурору.

Щодо права на звернення із цим клопотанням

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Як свого часу було роз`яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 03.10.2012 за № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із таких рішень, зокрема, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Оскільки стороною захисту встановлено грубі порушення вимог КПК України під час висунення ОСОБА_7 обвинувачення та виявлено суттєві невідповідності змісту обвинувального акта вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, користуючись своїм правом на заявлення клопотань, сторона захисту звертається із цим клопотанням.

Залишення обвинувального акта у такій редакції не дозволить стороні захисту визначити межі висунутого обвинувачення та здійснювати ефективний захист прав та інтересів ОСОБА_7 .

Акцентував увагу суду на тому, що доводи, зазначені у даному клопотанні, наводяться не з метою оскарження доказу у кримінальному провадженні, а з метою встановлення очевидної незаконності процесуальної дії - складання та затвердження обвинувального акта у кримінальному провадженні. Стороною захисту не наводяться посилання на докази, здобуті в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, не надається їм оцінка та не зазначаються підстави для визнання доказів недопустимими. Враховуючи викладене, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, Верховного Суду України, просив клопотання про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000231 від 25.05.2023, складеного 11.01.2024 слідчим СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_23 та затвердженого 11.01.2024 прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_24 , за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, - задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання та просила постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вказавши, що під час досудового розслідування, були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає, щодо зазначення в обвинувальному акті різних дат про одні і ті ж обставини пояснила технічними помилками.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника ОСОБА_6

Законний представник потерпілого підтримала думку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали обвинувального акта та долучені до нього додатки, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, окрім іншого, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 291 КПК України: обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Тобто, згідно зазначеної норми закону, обвинувальний акт може бути повернутий прокурору тільки у випадку недотримання прокурором вимог, викладених у зазначеній вище статті.

Аналізуючи доводи захисника стосовно наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору та вирішуючи питання щодо їх обґрунтованості, суд виходить з наступного.

Виходячи із змісту положень ст.ст. 291, 314 КПК України, єдині процесуальні документи, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд.

При цьому, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В обвинувальному акті повинні бути викладені всі ті фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акту належить до повноважень прокурора, а тому а ні суд, а ні інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Крім того, під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність.

Отже, суд, приходить до висновку, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обставини, на які посилається захисник як на підстави повернення обвинувального акта, підлягають ретельному з`ясуванню та дослідженню в ході судового розгляду, і ніяким чином не свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України. Суд не розцінює окремі незначні помилки допущені при складанні та затверджені обвинувального акту, на які вказав захисник, як суттєве порушення норм КПК України та підставу повернення обвинувального акту прокурору, а тому в клопотанні захисника обвинуваченого слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 291, 314, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000231 від 25.05.2023 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений о 09-00 годині 04.03.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1