Провадження № 1-кс/761/9439/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ГСУ СБУ ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Дніпро, Дніпропетровської області, громадянці України, зареєстрованій та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не являється, раніше не судимій,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000020 від 08.01.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ГСУ СБУ ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказано, що головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 08.01.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, стала на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки - державної зради, що виразилося у наданні іноземній державі, представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи факт наявності збройної агресії російської федерації проти України, проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній інформаційній безпеці України, а також розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, будучи позитивно налаштованою до дій держави-агресора, діючи умисно, з особистих міркувань, а також з мотивів непогодження з політикою представників державної влади України, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, вчинила умисні дії спрямовані на заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

16.04.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме:протоколом обшуку від 14.06.2023, згідно якого під час проведення слідчої дії виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone 14Plus»; протоколом огляду вилученого мобільного телефону огляду «iPhone 14Plus» 03.07.2023; протоколом обшуку від 14.06.2023, згідно якого під час проведення слідчої дії виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone 12Pro Max»; протоколом огляду вилученого мобільного телефону «iPhone 12Pro Max» від 11.08.2023; висновком судового експерта від 27.07.2023 № 494/1; висновком судового експерта від 19.10.2023 № 556/1; протоколом НС(Р)Д від 07.04.2023 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, а також існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваної, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просити обрати запобіжний захід у певний період доби.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 08.01.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України

16.04.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України ОСОБА_4 .

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує ОСОБА_4 , в разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зокрема, на підозрювану ОСОБА_4 , як на особу жіночої статі, не розповсюджуються тимчасові обмеження, які передбачають посилення заборон на виїзд за кордон.

Згідно відповіді оперативного підрозділу від 15.04.2024 ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_8 мали намір покинути територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово перетинала державний кордон України.

Вказане свідчить про те, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду і буде здійснювати таку діяльність з метою ухилення від покарання, яке їй загрожує у випадку визнання винною за вчинення вказаного кримінального правопорушення та призначення відповідного покарання, а відтак, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтований.

Щодо ризику, що підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження слідчий суддя зазначає наступне.

На той факт, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження вказує те, що під час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, діяла спільно з іншими невстановленими на даний час особами, які можуть надати викривальні покази відносно підозрюваної, а також усвідомлюючи невідворотність покарання, зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків, експертів, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань, написання необ`єктивних висновків експертиз у кримінальному провадженні.

Вказаний ризик, також існує щодо свідків, які на цей час не допитані органом досудового розслідування, анкетні відомості яких стали відомі ОСОБА_4 .

Окрім цього, ще не встановлені та не допитані у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , але володіють відомостями про фактичні обставини кримінальних правопорушень та осіб, які причетні до їх вчинення, оскільки ОСОБА_4 достовірно знаючи про таких осіб, з високим ступенем ймовірності може впливати на них з метою повідомлення органу досудового суду неправдивих відомостей щодо обставин її протиправних дій або відмовитися надавати викривальні показання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення з мотивів прихильності до агресії російської федерації, виправдування агресії проти України, перебуваючи на волі підозрювана може продовжити спілкування з представниками спецслужб держави агресора та виконувати їх вказівки, спрямовані на здійснення підривної діяльності проти України.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309 України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 16.04.2024, тобто до 14.06.2024 включно.

Строк дії ухвали - до 14.06.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1