Справа № 686/1072/23
Провадження № 1-кс/686/3529/24
22 квітня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що на території міста Хмельницького група осіб з використанням електронно-обчислювальної техніки шляхом обману, який виразився у розміщенні на Інтернет ресурсах оголошень про збір коштів на лікування постраждалих від російської військової агресії, спонукали користувачів зазначених Інтернет ресурсів здійснювати переказ грошових коштів на власні рахунки, і в подальшому в супереч взятим на себе зобов`язанням, їх не виконали та привласнили вказані грошові кошти з метою власної наживи, спричинивши потерпілим матеріальні збитки.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення кримінальних правопорушень причетні наступні особи:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який на даний час відбуває покарання в державній установі «Стрижавська виправна колонія ВК (№81)», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Кам`янець-Подільський, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , користується абонентськими номерами мобільних телефонів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , які використовуються у мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_7 ;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 , користується абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_8 , який використовується у мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_9 ;
Так, ОСОБА_5 відбуваючи покарання у Стрижавській виправній колонії ВК (№81), за вчинення тяжких злочинів, починаючи з листопада 2022 року діючи за передньою змовою організував злочинну групу з вчинення шахрайських дії під приводом збору грошових коштів на лікування осіб, що постраждали від російської військової агресії в соціальній мережі «Facebook», для імітування правдивості оголошень останній використовує скопійовані з оригінальних оголошень документи та фотографії, щоб підтверджувати факт наявності хвороби або поранення (висновки лікарів, чеки про оплату за медикаменти, фотографії постраждалих та інше).
Під час здійснення злочинної діяльності ОСОБА_5 здійснює обдзвони приватних підприємств, державних організацій та фізичних осіб, при цьому в ході спілкування повідомляє про збір грошових коштів на лікування військовослужбовців та надає для перерахунку нібито благодійної допомоги банківські картки, які відкриті на ім`я засуджених, які відбувають покарання у ДУ «Стрижавська виправна колонія ВК (№ 81)».
В подальшому після заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_5 перераховує їх на банківську картку відкриту на ім`я ОСОБА_7 (жінка останнього), якій повідомляє про необхідність здійснення подальших дій з ними з метою анонімізації злочинної діяльності, а саме перерахунки їх на інші банківські картки, зняття з використанням банкоматів та терміналів, з метою подальшого акумулювання та розподілу між учасниками злочинної групи, окрім цього вказаною діяльність з обготівкування грошових коштів та подальшого перерахунку за вказівкою ОСОБА_5 займається ОСОБА_6 (син ОСОБА_7 ).
Також встановлено, що обготівкування грошових коштів здійснюється з використанням терміналів та банкоматів розташованих на території м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.
В ході допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється сусідом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за участю представника свідка мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній повідомив, що ОСОБА_5 , який перебуває у ДУ «Стрижавська виправна колонія ВК (№ 81)» у період часу з березня 2024 року розмовляючи по мобільному телефону із ОСОБА_4 запропонував заробити грошові кошти, надаючи останньому послуги, а саме купуючи сім-картки операторів мобільного зв`язку з метою подальшої реєстрації месенджерів «Viber», «WhatsApp» та «Telegram» та банківські картки з метою надання в користування останньому доступи до інтернет банкінгів відкритих на ім`я ОСОБА_4 , на що останній погодився.
Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка являється мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.04.2024 на підставі власноруч написаної заяви, добровільно видала мобільний телефон «NOMI» моделі «і1890» синього кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , всередині із операторами мобільних телефонів «Київстар» НОМЕР_3 та «lifecell» НОМЕР_4 в інтересах слідства. В подальшому вказаний мобільний телефон в ході проведення огляду було вилучено 19.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 .
За твердженням прокурора, вилучений в ході огляду мобільний телефон, має важливе значення для доказування у вказаному кримінальному провадженні, так як він міг використовуватися ОСОБА_4 під час вчинення кримінальних правопорушень, а саме тримати зв`язок із організатором кримінального правопорушення ОСОБА_5 , тому в останньому можуть міститись відомості, щодо обставин вчинення злочинів, у зв`язку із чим виникає необхідність у його детальному дослідженні та проведенні відповідних комп`ютерно-технічних експертиз, з подальшим оглядом інформації, яка міститься у вказаному мобільному телефоні. Також у їх пам`яті може зберігатися інформація стосовно заволодіння грошовими коштами потерпілих шляхом обману, розподілу коштів, інформація про номери банківських рахунків, про переказ коштів на вказані рахунки та подальший переказ на інші рахунки, фото, - відео докази тощо.
Прокурор просить накласти арешт на зазначене майно з метою забезпечення збереження його як речового доказу.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_8 (мати неповнолітнього ОСОБА_4 ) в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлена телефонограмою.
Дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що мобільний телефон, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення відповідає меті та підставам його збереження, відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
А тому клопотання про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження інформації на телефоні.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя