Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/220/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2024, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України,

продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 07.04.2024

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областіперебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 08.02.2024 обвинуваченим ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В апеляційній скаргі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та обрати обвинуваченим ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Мотивує свої доводи наступним.

Обвинувачені утримуються під вартою з січня 2020, тобто більше 48 місяців.

Суд першої інстанції продовжив строк тримання під вартою керуючись виключно тяжкістю злочину, без врахування наявності існування процесуальних ризиків та обґрунтування їх існування.

Зазначені ризики прокурором не доведені.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції під час перегляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 422-1 КПК України не здійснює перевірку правильності пред`явленої підозри та не перевіряє докази, що підтверджують або спростовують винуватість особи.

Висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на більш м`який, є правильним.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, а саме: закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; вбивстві, тобто умисному протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене відносно двох і більше осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб та за попередньою змовою групою осіб, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання прокурора, суд першої інстанції дотримався положень ст.ст.177, 178, 183, 331 КПК та прийняв законне та обґрунтоване рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з огляду на те, що раніше існуючі та доведені ризики не знизились і не відпали, оскільки обвинувачені не можуть не розуміти тяжкість інкримінованих злочинів, а також можливість призначення покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічним позбавленням волі, у разі доведеності вини за результатами розгляду кримінального провадження.

Наведені обставини, на думку апеляційного суду, в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинувачених від суду, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає непереконливими доводи захисника про відсутність ризиків, які обумовлюють продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки тяжкість пред`явлених обвинувачень, дані про осіб обвинувачених, а також існування ризиків, на які послався суд першої інстанції в оскарженій ухвалі, виправдовують обрання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді тримання обвинувачених під вартою в даному кримінальному провадженні, не суперечить положенням ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд наголошує, що колегія суддів, на даній стадії, не вправі вдаватися у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченим дій та давати оцінку обґрунтованості обвинувачень, оскільки остаточна оцінка доведеності обвинувачень у відповідності до вимог закону, буде надана лише за наслідками судового розгляду справи в районному суді, за результатами повного дослідження всіх доказів.

Доводи, на які посилається у своїй апеляційній скаргі захисник обвинувачених не впливають на правильність прийнятого судового рішення і не можуть слугувати підставою для його скасування, а тому підстав для застосування судом до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК, які є перешкодою для продовження застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків, що безпосередньо може вплинути на дотримання розумних строків судового розгляду.

Підтверджуючих доказів неможливості утримання обвинувачених в СІЗО за станом здоров`я не надано.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Факт перебування обвинувачених в умовах ізоляції певний період часу не свідчить про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованих діянь і особи обвинувачених та є приводом до такої істотної зміни обстановки, щоб виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК, та існування реальної потреби проведення судового розгляду кримінального провадження в розумні строки.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та існуючих обвинувачень у вчиненні особливо тяжких злочинів, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених є необхідним та виправданим заходом забезпечення кримінального провадження, а тому вважає, що зміна запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти ризику можливого переховування від суду, знищення, спотворення чи сховання речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень, що унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 376 ч.2, 392, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2024, якою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2