Справа № 127/5915/24
Провадження №11-сс/801/168/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

та його захисника ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.08.2023 за № 0000128,

якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устя Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 громадянина України, раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 17.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді відповідального за проведення державних закупівель квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця (далі КЕВ м.Вінниця), тобто являючись службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції, знаходячись у складі організованої групи яку створив ОСОБА_11 та залучив до її складу ОСОБА_12 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та метою незаконного збагачення третіх осіб за рахунок коштів Державного бюджету України в особі КЕВ м. Вінниця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання підготував та підписав із службовими особами ТОВ «КМГ Груп» () прямий неконкурентний договір №6114 купівлі-продажу товарів на закупівлю ліжок армійських двоярусних за договірною ціною, що є значно вищою за середньо ринкову.

Так, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на розтрату коштів Державному бюджету України в особі КЕВ м. Вінниця, полковник ОСОБА_11 , будучи згідно функціональних обов`язків начальником для ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , не маючи законних підстав та жодним чином не обґрунтувавши реальне існування умов, що дають право застосувати пункт 13 постанови КМУ від 11.10.2022 №1178, яким передбачено особливості придбання товарів без застосування відкритих торгів, враховуючи взаємозалежність підлеглих йому працівників, дії яких є необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, маючи попередню злочинну домовленість з уповноваженою особою з питань проведення державних закупівель КЕВ м. Вінниця ОСОБА_8 та економістом КЕВ м. Вінниця ОСОБА_12 , організував укладення із ТОВ «КМГ Груп» прямого неконкурентного договору (без використання електронної системи публічних закупівель) на придбання ліжок армійських за договірною ціною, що є значно вищою за середньо ринкову.

Дії та функцій ОСОБА_8 та ОСОБА_12 були заздалегідь розподілені та контролювались ОСОБА_11 , що проявлялось у наданні вказівки ОСОБА_8 , як уповноваженій особі з питань проведення державних закупівель, підготувати документи, необхідні для підписання із ТОВ «КМГ Груп» прямого неконкурентного договору (без використання електронної системи публічних закупівель) на придбання ліжок армійських, а економісту КЕВ м. Вінниця ОСОБА_12 сформувати та затвердити вартість закупівлі однієї одиниці продукції (ліжок армійських) по ціні запропонованою ТОВ «КМГ Груп», що є значно вищою за середньо ринкову.

В подальшому 28.07.2023 ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 всупереч вимог ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про публічні закупівлі», п. 13 постанови КМУ від 11.10.2022 №1178 підписали із службовими особами ТОВ «КМГ Груп» прямий неконкурентний договір № 6114 купівлі-продажу товарі на закупівлю ліжок армійських двоярусних, що розроблений ОСОБА_8 за договірною ціною сформованою ОСОБА_12 в сумі 5600 грн за ліжко без ПДВ в кількості 2000 штук на загальну суму 11 200 000 грн без ПДВ.

Полковник ОСОБА_11 крім створення організованої злочинної групи, як організатор планував, координував і спрямовував зусилля інших учасників групи по вчиненню злочину, що підтверджується перебуванням ОСОБА_11 на посаді начальника КЕВ м. Вінниця, а ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в його прямому підпорядкуванні.

ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , діючи як співвиконавці злочину, відповідно до вказівок ОСОБА_11 , безпосередньо приймали участь у вчиненні злочину, здійснювали готування необхідних документів, проводили спілкування з службовими особами ТОВ «КМГ Груп» спрямоване на укладення договору купівлі-продажу ліжок, обговорювали їх завищену вартість, тощо.

Стійкість організованої групи до якої входив ОСОБА_8 забезпечувалась ОСОБА_11 за рахунок її стабільного складу, тобто всі учасники були працівниками КЕВ м. Вінниця, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей.

Водночас, відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 001/1 від 06.12.2023 ринкова вартість без ПДВ одного ліжка армійського 2-х ярусного, яке відповідає технічним умовам (характеристикам) відповідно до договору купівлі-продажу товарів № 6114 від 28.07.2023 станом на 28.07.2023 складала 3455,57 грн.

У цей же час, згідно висновку судово-економічної експертизи № 18/5 від 12.01.2024 матеріальна шкода (збитки) документально підтверджується Державному бюджету України в особі КЕВ м. Вінниця Міністерства оборони України внаслідок закупівлі «ліжок армійських 2-х ярусних згідно ТУ» у ТОВ «КМГ Груп» в межах договору купівлі-продажу товарів № 6114 від 28.07.2023 з урахуванням ринкової вартості вищезазначеного товару визначеної у висновку судово-товарознавчої експертизи № 001/1 від 06.12.2023 на загальну суму 4 288 860 грн без ПДВ, яка більше, ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

21 лютого 2024 року ОСОБА_8 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Устя, Бершадського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець.

Вина підозрюваного ОСОБА_8 підтверджується зібраними доказами, а саме: -рапортом про кримінальне правопорушення; -протоколом огляду документу від 21.12.2023; -висновком судово-товарознавчої експертизи від 06.12.2023; -висновком судово-економічної експертизи від 12.01.2024; -протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; -іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_8 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_8 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Окрім цього, доведеність вини ОСОБА_8 , у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в значній мірі базуватиметься на показах свідків, в тому числі працівників КЕВ м. Вінниці. З огляду на це, перебуваючи поза умовами ізоляції, намагатиметься здійснювати вплив на свідків для викривлення обставин кримінальних правопорушень на власну користь, у зв`язку з тим, що при призначенні покарання за злочин судом може бути застосована міра покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Усе це вплине на повноту, всебічність розслідування кримінального провадження, у зв`язку з цим існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим з огляду на те, що підозрюваний протягом тривалого часу працює на посаді відповідального за проведення державних закупівель КЕВ м. Вінниця. Ця посада наділяє його певними організаційно-розпорядчими і адміністративними функціями, в тому числі по відношенню до інших працівників управління, а враховуючи тривалий час роботи в системі Міністерства оборони України, ризик впливу на свідків обумовлюється також можливим авторитетом підозрюваного до інших осіб.

Сформовані під час спільної праці дружні, приятельські стосунки, або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету, мають зазвичай тривалий характер і формують сталі соціальні зв`язки, що є вагомим фактором для схиляння працівників КЕВ м. Вінниця для дачі показів на користь підозрюваного ОСОБА_8 .

Корім цього, доведеність вини ОСОБА_8 , у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в значній мірі базуватиметься на зібраних в ході досудового розслідування документах, які зберігаються в КЕВ м. Вінниця. При цьому підозрюваний ОСОБА_8 є працівником КЕВ м. Вінниця, тобто має безперешкодний доступ до документів, які мають суттєве значення для доведення вини останнього, а отже ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у знищенні, прихованні або спотворенні документів є досить обґрунтованим та вмотивованим.

Досудовим розслідуванням установлено, що діями ОСОБА_8 заподіяно шкоду Державному бюджету України в сумі 4 288 860 грн.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, найбільш дієвим є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в межах 10 млн. грн.

За таких обставин слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_13 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні вину визнав частково, по суті клопотання підтримав думку адвоката.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_8 прямих договорів не підписував, до роботи відноситься відповідально. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також подав суду клопотання та протокол загальних зборів КЕВ м. Вінниці, у якому зазначено, що у разі обрання цілодобового домашнього арешту, трудовий колектив КЕВ м. Вінниці поручається за виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із особами, які є свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту діє протягом двох місяців, починаючи з 22.02.2024.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просив змінити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2024 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 10 млн. грн. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_8 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_8 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Окрім цього, доведеність вини ОСОБА_8 , у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в значній мірі базуватиметься на показах свідків, в тому числі працівників КЕВ м. Вінниці. З огляду на це, перебуваючи поза умовами ізоляції, намагатиметься здійснювати вплив на свідків для викривлення обставин кримінальних правопорушень на власну користь, у зв`язку з тим, що при призначенні покарання за злочин судом може бути застосована міра покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Усе це вплине на повноту, всебічність розслідування кримінального провадження, у зв`язку з цим існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим з огляду на те, що підозрюваний протягом тривалого часу працює на посаді відповідального за проведення державних закупівель КЕВ м. Вінниця. Ця посада наділяє його певними організаційно-розпорядчими і адміністративними функціями, в тому числі по відношенню до інших працівників управління, а враховуючи тривалий час роботи в системі Міністерства оборони України, ризик впливу на свідків обумовлюється також можливим авторитетом підозрюваного до інших осіб.

Також прокурор звернув увагу суду на те, що досудовим розслідуванням установлено, що діями ОСОБА_8 заподіяно шкоду державному бюджету України в сумі 4 288 860 грн., тому враховуючи тяжкість вчиненого злочину та матеріальне становище ОСОБА_8 альтернативним запобіжним заходом у разі застосування тримання під вартою буде розмір застави в межах 10 млн. грн. Крім того, ОСОБА_15 відмовився надавати покази щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи. При цьому, уточнив вимогу щодо визначення ОСОБА_8 розміру застави, а саме просив застосувати заставу в розмірі 4 млн. грн.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, так як вважають її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. ст.3, 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.

Задовольняючи частково клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

Також слідчий суддя враховуючи положення ч. 1 ст. 183 КПК України прийшов до переконання, що ризик переховування від органів досудового розслідування не доведений, так як було встановлено в судовому засіданні, прямих договорів ОСОБА_8 не заключав, останній був в службовому підпорядкуванні ОСОБА_11 та діяв відповідно до вказівок безпосереднього керівника.

У відповідності до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також було враховано особу підозрюваного, який є особою похилого віку, 69 років, має супутні захворювання, і тримання під вартою може негативно вплинути на стан його здоров`я, одружений, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, співпрацює зі слідством, крім того має двох повнолітніх дітей, один з яких перебуває в ЗСУ та наразі захищає кордони у східній частині Україні.

Таким чином, слідчий суддя з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, характеризуючих даних підозрюваного, його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

Так, при розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Також наряду з вказаним у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів звертає увагу, що в ході апеляційного розгляду не знайшли свого відображення доводи апеляційної скарги прокурора щодо відмови ОСОБА_8 надавати покази про відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах судового провадження наявна копія протоколу допиту підозрюваного від 05.03.2024 року на семи аркушах.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначених у клопотанні, стороною обвинувачення ні при його розгляді слідчим суддею, ні при апеляційному розгляді на даному етапі не доведено.

Так, одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

За таких обставин, з урахуванням особи підозрюваного, який має постійне місце проживання на території Вінницького району Вінницької області, вік та стан здоров`я останнього, зокрема наявність хронічного захворювання та потреби у постійному спостережені лікарів, характер вчинення кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, наявність достатніх міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики за місцем роботи, поведінку під час досудового слідства, а тому на переконання колегії суддів апеляційного суду, обраний слідчим суддею підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 та не буде порушувати його права, передбачені ст.43 Конституції України.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином апеляційний суд вважає, що застосований запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Водночас, звертає увагу на те, що при порушенні підозрюваним визначених умов та обмежень домашнього арешту слідчий чи прокурор вправі ставити питання про зміну йому запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи і підстави, з яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.194,196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні апеляційним судом не виявлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 за ч.5 ст.191 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4