1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4825/21 1-кп/335/140/2024
17 квітня 2024 року колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі
головуючого суддіОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
при секретарі судового засіданняОСОБА_4
представника потерпілихОСОБА_9
обвинуваченихОСОБА_10
На розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
27.11.2023 обвинувачені звернулися до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, в обґрунтування якого зазначили наступне.
Суб`єктом, який наділений повноваженням щодо продовження строку досудового розслідування за клопотанням про продовження такого строку в об`єднаному кримінальному провадженні, де відомості про перше кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до введення в дію положень Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, а щодо наступних - після визначеної цим Законом дати (16.03.2018), є слідчий суддя, а отже, відсутність продовження строку досудового розслідування саме слідчим суддею, не відповідає вимогам Закону № 2147-VIII від 03.10.2017. Оскільки і до, а згодом і після повідомлення про підозру ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 сплив строк досудового розслідування, кримінальне провадження згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та абз. 2 п. 10 ч. 1 ст.284 КПК України підлягає закриттю.
28.02.2024 та 27.03.2024 обвинувачений ОСОБА_10 подав до суду доповнення до попереднього клопотання, в яких просив кримінальне провадження закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінчення строків досудового розслідування після повідомлення про підозру. Клопотання мотивоване тим, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом після закінчення строку досудового розслідування, а обвинуваченим не повідомлялося про підозру у вчинені тяжких чи особливо тяжкими злочинів проти життя та здоров`я особи.
Обвинувачені та захисники в судовому засіданні підтримали клопотання про закриття кримінального провадження та наполягали на їх задоволенні.
Прокурор, потерпілі та їх представник заперечували проти задоволення клопотання. В обґрунтування заперечень прокурор та представник потерпілих зазначили, що обвинувачені у своєму клопотанні посилаються на необхідність застосування Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VІІІ щодо обчислення строків досудового розслідування до моменту повідомлення особі про підозру.
Проте пунктом 4 параграфу 2 розділу 4 указаного Закону від 03.10.2017 № 2147-VІІІ передбачено, що зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
До дня набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ (16.03.2018), редакція статті 219 КПК України передбачала, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу, при цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Водночас, ч. 1 ст. 5 КПК України прямо вказує, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
У чинній редакції п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Стороною обвинувачення було дотримано строки досудового розслідування після повідомлення про підозру ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Також, прокурор та представник потерпілих заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 в частині закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки оцінку достатності та допустимості доказів суд надає в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваних питань, суд доходить наступних висновків.
Частиною 1 ст. 5 КПК України передбачено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
За змістом ч. 7 ст. 217 КПК днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того, провадження, яке розпочалося раніше.
Сторона захисту також не заперечила того факту, що відомості про первинне кримінальне проводження до ЄРДР було внесено саме у 2017 році.
Оскільки п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до 16.03.2018, то підстави для закриття цього кримінального провадження за правилами, встановленими вказаним пунктом, відсутні.
Крім того, 01.01.2024 набув чинності Закон України від 08.12.2023 № 3509-ІХ «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» (далі - Закон № 3509-ІХ), яким внесено зміни до ст. 219 КПК України, нормами якої закріплено порядок обчислення строків досудового розслідування.
Законом № 3509-ІХ установлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру.
Зазначеним Законом з Кримінального процесуального кодексу України також було виключено абз. 18 ч. 1 ст. 284 КПК України (абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України), на який як на підставу закриття кримінального провадження, посилається сторона захисту.
Також Законом № 3509-ІХ п. 20-8 розділу XI «Перехідні положення» КПК України викладено в такій редакції: «Положення частини першої ст. 219 цього Кодексу в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності цим Законом».
Отже, виходячи із вимог ст. 5 КПК України та вищенаведених змін, у кримінальному провадженні, що розглядається, підлягає застосуванню закон, який діє на момент прийняття процесуального рішення, оскільки судовий розгляд кримінального провадження не завершено.
З огляду на викладене, клопотання обвинувачених про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, задоволенню не підлягає.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 в частині закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд виходить з наступного.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України в редакції, чинній на момент розгляду судом клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 , передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Частина 2 ст. 113 КПК передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Частина 4 ст. 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Відповідно до ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Отже, залишок строку досудового розслідування станом на 06.11.2020 становив 6 днів.
Підозрювані та їх захисник приступили до ознайомлення з матеріалами досудового розслідування 26.11.2020, що підтверджується протоколами про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Зазначені вище обставини сторонами не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_10 у доповненнях до клопотання про закриття кримінального провадження, поданих до суду 28.02.2024 та 27.03.2024, зазначає, що сторона захист з матеріалами досудового розслідування у повному обсязі ознайомилася раніше вищезазначеного слідчим суддею строку 19.04.2021, про що стороною захисту 19.04.2021 складено відповідне повідомлення слідчому. Проте, документальних підтверджень вручення такого повідомлення слідчому або прокурору у кримінальному проваджені (вручення під розписку, направлення поштою тощо) матеріали справи не містять.
Отже, в силу приписів ч. 10 ст. 290 КПК України, сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування саме 26.04.2021.
Строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування в період з 06.11.2020 до 16.03.2021 та з 18.03.2021 до 26.04.2021 не включається у строк досудового розслідування.
Враховуючи викладене, залишок строку досудового розслідування на момент закінчення ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування (26.04.2021) становив п`ять днів.
З матеріалів справи вбачається, що обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором 27.04.2021. У цей же день обвинувальний акт цінним листом з описом вкладення направлений поштою на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
З огляду на те, що судом не встановлено обставин, що свідчать про звернення прокурора до суду з обвинувальним актом за межами строку досудового розслідування, клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, задоволенню не підлягає.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 в частині закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд виходить з наступного.
Підстави та порядок закриття кримінального провадження визначені ст. 284 КПК України.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, на яку посилається обвинувачений ОСОБА_10 в уточненому клопотанні від 16.04.2024, передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Частиною 7 ст. 284 КПК України передбачено, що у разі, якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок. Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
У разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.
Отже, суд першої інстанції не наділений повноваженнями закривати кримінальне провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого в цій частині також не підлягає задоволенню.
Оцінка законності слідчих та розшукових дій, допустимості та достатності доказів, отриманих в результаті їх проведення, буде здійснена судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Керуючись ст.ст. 284, 371, 372 КПК України, колегія суддів
Ухвала набирає законної сили в момент її проголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3