Справа № 164/86/24 Провадження №11-кп/802/381/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

11 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 04 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 04.04.2024 року клопотання представника володільця майна - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволено.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 11.04.2023 року на 70 купюр номіналом по 100 доларів США, на загальну суму 7000 доларів США, вилучених 07.04.2023 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , та повернуто їх володільцю - ОСОБА_5 .

Не погодившись із зазначеною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Вивчивши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, вважаю, що підстави для відкриття провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Втім, як наголошується в ч.4 ст.314 КПК України, з даного переліку рішень, які можуть бути прийняті під час підготовчого судового засідання, лише ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку. Інші ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, а заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на відповідне судове рішення згідно з ч.2 ст.392 КПК України.

Відповідно до приписів ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Зі змісту ст.174 КПК України вбачається, що зазначена норма кримінального процесуального закону також не передбачає права на апеляційне оскарження ухвали про скасування арешту майна.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених вище вимог кримінального процесуального закону, (ст.ст.174, 315, 392 КПК України), вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду у порядку ст.315 КПК України, у тому числі тих, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на наведене, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу суду, яка не підлягає оскарженню, згідно з вимогами ч.4 ст.399 КПК України, у відкритті провадження за нею слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.309, ч.4 ст.399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 04 квітня 2024 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: