НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/52/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новоушицького районного суду Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001961 від 20 грудня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жабинці, Новоушицького району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який не має утриманців, фактично зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 27.09.2019 органом 6824, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

20 грудня 2023 року близько 15 години ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що діє під час воєнного стану, який введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та надалі продовжений Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №255/2023 від 01.05.2023, №734/2023 від 06.11.2023, перебуваючи в АДРЕСА_2 , достеменно знаючи, що власниця будинку АДРЕСА_2 відсутня, прийняв рішення про викрадення чужого майна з будинку, у якому проживає ОСОБА_7 .

Тоді ж, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що на території України введено воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись відсутністю ОСОБА_7 , таємно, шляхом зірвання металевої скоби з вхідних дверей до будинку, незаконно проник всередину будинку, звідки в одній із кімнат, умисно, таємно шляхом вільного доступу викрав телевізор марки «Меdіon» моделі «МD21016DЕ-А», чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , - сину ОСОБА_7 після чого, утримуючи викрадене при собі майно залишив будинок та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями, вчиненими в умовах воєнного стану ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1513 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 cm. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав повністю, пояснив, що 20 грудня 2023 року близько 15 год. прийшов до тітки ОСОБА_8 , з якою він знайомий, додому, вийняв скоби із дверей та зайшов до будинку, де в кімнаті взяв телевізор, зачинивши двері пішов до конюшні, яка знаходиться неподалік, де залишив телевізор, прикривши пакетом. Далі він пішов до знайомої ОСОБА_9 з якою вжив алкогольні напої та ліг спати. Близько 19-20 год. прийшли поліцейські, він одразу зрозумів чому та одразу повідомив, що він видасть телевізор добровільно. Далі він сів до поліцейських у автомобіль та вони поїхали до місце. Жодного тиску поліцейські на нього не чинити. Біля будинку знаходились інші поліцейські, один з яких відізвав його до приміщення конюшні, та близько 3-х разів наніс удар долонею по голові, після чого він пішов та видав поліцейським телевізор, який був у конюшні. Свою поведінку не може пояснити.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_11 є його матір`ю та проживає сама. 20 грудня 2023 року близько 15 год. прийшла мати та повідомила, що хтось викрав з її будинку телевізор, який він придбав та надав у користування матері. Після приїзду поліцейських, він повідомив їм, що підозрює ОСОБА_4 , який часто забирав у матері продукти харчування, які він їй залишав. Вони поїхали до будинку ОСОБА_12 , в якому спав п`яний ОСОБА_4 . Поліцейські проводили з ним бесіду, а він вийшов на вулицю. Невдовзі ОСОБА_4 вийшов із будинку та сів до автомобіля та вони поїхали до будинку матері. ОСОБА_4 на місці казав, що йому нічого не відомо. Далі всі вийшли на вулицю і попрямували в сторону конюшні, він залишився на місці. Через 20-30 хв. ОСОБА_4 приніс телевізор до воріт. Свідком нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 він не був, останній не вказував на такі обставини на місці.

Зазначив, що ОСОБА_4 слід призначити суворе покарання, оскільки він продовжить вчиняти правопорушення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона як слідчий СВ КП РУП в Хмельницькій області, здійснювала виїзд за повідомленням про викрадення телевізора в складі слідчо-оперативної групи та проводила слідчі дії. Підтвердила, що ОСОБА_4 на запитання чи причетний він до крадіжки, добровільно, без будь-якого тиску погодився показати місце де він сховав телевізор. Після чого він разом із поліцейськими пішов до приміщення бувшої конюшні, яка знаходилась напроти будинку та з-під старих речей вийняв телевізор і передав його працівникам поліції. Жодних протиправних дій відносно ОСОБА_4 поліцейські не вчиняли, зі скаргами під час досудового розслідування ОСОБА_4 не звертався.

Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були залученні понятими при проведенні огляду місця події та добровільній видачі, підтверджується, що в їх присутності працівники поліції жодних протиправних дій відносно ОСОБА_4 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, не вчиняли.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілого та свідків, винуватість ОСОБА_4 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні, наданими стороною обвинувачення доказами.

Витягом з ЄРДР № № 0001961 підтверджується реєстрація кримінального провадження 20 грудня 2023 року о 21:55 год. за ч.4 ст. 185 КК України на підставі заяви ОСОБА_6 (арк.спр.39).

Даними рапорту підтверджується, що на лінію 102 за № 109422255 надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що в матері ОСОБА_7 з будинку викрали телевізор плазмовий, покривало, підозрюють сусіда ОСОБА_16 (арк.спр.42).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20 грудня 2023 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 звернувся із заявою про викрадення з будинку матері по АДРЕСА_2 невідомою особою телевізора марки «Medion» чорного кольору, вартістю 5000 грн (арк.спр.44).

Даними протоколу огляду місця події від 20 грудня 2023 року з долученими до нього ілюстрованими таблицями (арк.спр.55-62), проведеного на підставі заяви власника ОСОБА_7 (арк.спр. 49-54), відповідно до якого з 21 год. 00 хв. по 21 год. 40 хв. проведено огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке є місцем вчинення кримінального правопорушення, вхід в яких здійснюється через дерев`яні двері на яких наявна металева скоба, до якої кріпиться замок. В одній із кімнат будинку розташований стіл на якому наявний тюнер з шнурками, телевізора не виявлено. Обстановка не порушена.

Даними протоколу добровільного надання предметів, що мають доказове значення від 20 грудня 2023 року з долученими до нього ілюстрованими таблицями (арк.спр.65-68), заявою ОСОБА_4 від 20 грудня 2023 року (арк.спр.64) підтверджується, що ОСОБА_4 добровільно видав слідчому телевізор марки «Medion» чорного кольору, моделі «МД21016ДЕ»,який було поміщено до сейф-пакету №7237330, а постановою від 01 грудня 2023 року (арк.спр. 69) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, на який ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 25 грудня 2023 року накладено арешт (арк.спр.72), та який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про що свідчить квитанція та постанова (арк.спр. 82, 85).

Протоколом огляду відеозапису від 13 січня 2024 року (арк.спр. 95), яким зафіксовано, що при огляді відеофайлу, який знаходиться на оптичному DVD-R диску із назвою «ALERUS» на якому міститься відео файл з назвою «video2024-01-13 at 17.42/22», який постановою слідчого від 13 січня 2024 року визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження (арк.спр.97) та відтвореним у судовому засіданні відеозаписом, зафіксовано приміщення бувшої конюшні, всередині якої знаходиться чоловік, який тримає в руках телевізор чорного кольору та в подальшому виходить з конюшні.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 січня 2024 року, а також продемонстрованим у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії, підтверджується, що ОСОБА_4 , в присутності захисника, понятих, відтворив обставини викрадення телевізора із будинку за АДРЕСА_2 , який у подальшому заховав у приміщенні непрацюючої конюшні (арк.спр.98-99).

Висновок експерта № СЕ-19/123-23/13482-ТВ від 22 грудня 2023 року (арк.спр. 75-81) свідчить, що ринкова вартість наданого на експертизу телевізора марки «Medion» чорного кольору, моделі «МD21016DE-A» станом на 20 грудня 2023 року становить 1513 грн.Витрати на проведення експертизи становлять 1134 грн.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 46 від 22 січня 2024 року (арк.спр. 102-103), ОСОБА_4 виявляє та виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, проте він усвідомлював та усвідомлює свої дії, міг та може передбачати їх наслідки та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Зазначені вище докази узгоджуються між собою, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто є належними, отримані у порядку, встановленому КПК України, тобто є допустимими.

Доводи обвинуваченого про те, що його тричі вдарив поліцейський біля приміщення конюшні, суд вважає надуманими та непідтвердженими, оскільки за наданням медичної допомоги обвинувачений не звертався, в ході досудового розслідування зі скаргами на дії працівників поліції також не звертався, ці обставини не повідомляв захиснику. Тому суд вважає їх такими, що не доведенні жодними доказами та водночас спростовані показаннями свідка ОСОБА_13 та показаннями самого обвинуваченого у судовому засіданні 18 березня 2024 року, який вказав, що він помилився, такі події були за інших обставин не пов`язаних із цим кримінальним правопорушенням.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_4 наполягав на тому, що він добровільно поїхав з поліцейськими з метою показати місце, де він сховав телевізор.

Твердження потерпілого про те, що ОСОБА_4 не видав би телевізор добровільно, суд сприймає як власне переконання потерпілого, адже сам потерпілий підтвердив, що ОСОБА_4 без жодного примусу сів до автомобіля поліцейських та поїхав до будинку матері. Крім того потерпілий особисто не був присутній в момент видачі ОСОБА_4 телевізора у приміщенні конюшні, що підтвердила свідок ОСОБА_13 .

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв?язку, вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, дії обвинуваченого містять склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і становлять - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена і він підлягає покаранню за його вчинення.

Згідно з положеннями статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке за класифікацією відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та конкретні обставини справи; відношення обвинуваченого до скоєного, ту обставину, що раніше до ОСОБА_4 вже застосувався інститут звільнення від покарання за вчинення корисливого злочину, однак останній знову вчинив умисний корисливий злочин у несприятливий для суспільства час, а саме у період дії воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого. ОСОБА_4 є не працюючий, неодружений, осіб на утриманні не має, сталих соціальних зв`язків, доходів не має, по місцю проживання характеризується посередньо, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, під диспансерним наглядом у лікаря психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є учасником АТО.

Також суд бере до увагу досудову доповідь, згідно з якою ОСОБА_4 11 березня 2014 року притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України та був звільнений від призначеного покарання з випробуванням, судимість погашена. Алкоголь чинить помітний шкідливий вплив на спосіб життя, що в сукупності з іншими обставинами - відсутність постійної роботи, стабільних джерел доходу, може сприяти вчиненню умисних корисливих кримінальних правопорушень. Не має готовності до зміни способу життя. Недостатньо усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінений як високий, ризик небезпечності - середній.

Обставиною, що пом?якшує покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Водночас суд не визнає такою обставиною щире каяття.

Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винним своєї злочинної поведінки. Також щире каяття характеризує поведінку винної особи після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта. Стан щирого каяття характеризується тим, що суб`єкт справді засуджує свій вчинок. При цьому особа визнає антигромадський характер вчинку й готова нести відповідальність.

Таких обставин під час розгляду справи суд не встановив.

Обвинувачений хоч і визнав вину, проте його поведінка не свідчить про щире каяття. Пробачення у потерпілого обвинувачений не просив.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акту, -відсутні.

Також судом враховується позиція потерпілого щодо призначення суворого покарання обвинуваченому.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Щодо можливості застосування при призначенні обвинуваченому покарання за ч.4 ст.185 КК України вимог статті 75 КК України, суд зазначає наступне.

Можливість застосування інституту звільнення від відбуття покарання, визначеного ст. 75 КК України, можливе, якщо суд, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та інших обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Наявність поведінкових розладів у обвинуваченого внаслідок вживання алкоголю, за умови його повної осудності, не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та суспільної небезпеки самого обвинуваченого.

Обставини, що обвинувачений є учасником АТО, активно сприяв розкриттю злочину, судом враховані при призначенні мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що впливають на покарання, суд вважає, що відсутні достатні обставини, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпеки самого обвинуваченого, а тому виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, що буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини, на переконання суду, унеможливлюють застосування ст.69 КК України при призначенні покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись статтями 368,370,373, 532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта за проведення судової товарозначої експертизи у сумі 1134 грн.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2023 року.

Речові докази:

-телевізор марки «Medion МД21016-ДЕА», чорного кольору, який перебуває у кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_6 , як йому належний;

-лазерний диск «ALERUS DVD-R диск розміром 4,7 GB/120min 16Xspeed» та лазерний диск «ALERUS DVD-R диск розміром 4,7 GB/120min 16Xspeed», - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, потерпілого, захиснику.

Суддя ОСОБА_1