ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1209/24 Справа № 211/422/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами першого заступника керівника Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_9 та прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 23 січня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, гр. України, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштований, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 03.11.2023 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що складає в грошовому еквіваленті 17000 гривень,

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного складання визначеного покарання за даним вироком з покаранням, визначеним вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 11 2023 року у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., призначивши ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 ( трьох ) місяців арешту та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 ( сімнадцять тисяч ) грн. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 ( сімнадцять тисяч ) грн. виконувати самостійно. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто судові витрати.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 18.12.2023 приблизно о 18 години 00 хвилин перебуваючи поблизу магазину «АТБ-Маркет» по вулиці Петра Дорошенка, буд. 1 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, помітив раніше відомого чоловіка, потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_11 , привітався та між ними зав`язалась розмова, яку вони продовжили проходячи повз парк «Ювілений» в бік вулиці Соборності в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. Через декілька хвилин ОСОБА_11 згадав, що в нього закінчились леза для гоління, про що він повідомив ОСОБА_8 та запропонував пройти до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, 18.12.2023 р. о 18 год. 31 хв. ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_11 зайшли до магазину «Аврора», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та останній попрохав ОСОБА_8 потримати його пакет, поки ОСОБА_11 пройшов до залу магазину та зник з поля зору. Тим часом, ОСОБА_8 користуючись відсутністю потерпілого ОСОБА_11 , відкрив пакет та помітив всередині паспорт громадянина України у червоному чохлі, що зареєстрований на потерпілого ОСОБА_11 . В цей момент у ОСОБА_8 , раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення паспорту громадянина України зареєстрованого на ОСОБА_11 , та обернення його на свою користь.

Після цього, ОСОБА_8 стоячи в залі магазину «Аврора» та чекаючи потерпілого ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел направлений на незаконне заволодіння паспортом, діючи умисно, з корисливих мотивів та з особистої зацікавленості, скориставшись відсутністю потерпілого, викрав з пакету паспорт громадянина України, належний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, 06 жовтня 1999 р.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками: незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом.

По справі надійшли аналогічні апеляційні скарги прокурорів в яких вони не оспорюючи фактичні обставини справи, просять вирок суду відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді пробійного нагляду строком на 1 рік із покладенням відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 2 ст. 59-1 КК України. На обґрунтування своїх вимог вказує, що законом України №3342-ІХ внесено зміни до санкції ч. 3 ст. 357 КК України, що покращують становище обвинуваченого, оскільки скасовано такий вид покарання, як арешт. Вказана санкція передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років.

Крім того, вказують, що судом не правильно застосовано закон про кримінальну відповідальність. Суд формально вказав статтю 71 КК України та не застосував її положення які підлягають застосуванню.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 18.12.2023 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, санкція якого передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Вироком, що оскаржується, ОСОБА_8 призначено покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у виді арешту строком на 3 місяці.

Проте, 28.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року, яким запроваджується новий вид покарання за вчинення кримінального правопорушення пробаційний нагляд, який також застосовується замість покарання у виді арешту.

Санкція ч. 3 ст. 357 КК України в редакції цього закону передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до положень ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі, на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, нова редакція ч. 3 ст. 357 КК України є більш м`якою, ніж попередня, оскільки такий вид покарання як арешт замінений на пробаційний нагляд, тому дія нового закону поширюється на обвинуваченого ОСОБА_8 , який незаконного заволодів будь-яким способом паспортом до набрання цим законом чинності, тобто має місце зворотна дія закону в часі.

Враховуючи зазначене, керуючись принципом зворотної дії закону України про кримінальну відповідальність у часі, колегія суддів вбачає необхідним привести призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у відповідність до діючої редакції санкції ч. 3 ст. 357 КК України, що пом`якшує покарання.

Разом з тим, згідно із ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За таких обставин, колегія суддів, враховуючи що пробаційний нагляд встановлюється від одного року, а відповідно до ст. 72 КК України одному дню арешту відповідає два дні пробаційного нагляду, то призначення покарання у виді одного року пробаційного нагляду погіршить становище ОСОБА_12 , тому вважає що покарання ОСОБА_12 слід призначити у виді 6 місяців пробаційного нагляду.

Ввирок суду щодо ОСОБА_8 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає зміні в частині призначеного обвинуваченому покарання шляхом його пом`якшення, а тому апеляційні скарги прокурорів підлягають задоволенню.

При призначенні покарання колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, однак, за місцем проживання характеризується посередньо, визнав вину, щиро розкаявся, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 357 КК України покарання у виді шести місяців пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджено вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 03.11.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В оскаржуваному вироку кримінальне правопорушення ОСОБА_8 скоїв 18.12.2023 року, тобто після ухвалення попереднього вироку, але суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, фактично застосував принцип повного складання, яке передбачено ст. 70 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції не дотримався вимог ч. 1 ст. 71 КК України, та припустився помилки, тому вирок суду підлягає зміні в цій частині, а апеляційна скарга прокурора задоволенню в цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні, у зв`язку з порушенням вимог п. 3 ч. 3 ст. 413 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги першого заступника керівника Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_9 та прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_8 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупності вироків, шляхом повного приєднання до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 03.11.2023 року у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 (шести) місяців пробаційного нагляду та штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який на підставі ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_8 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді