УХВАЛА

Іменем України

справа № 542/1070/21 провадження № 1-кп/542/23/24

20 лютого 2024 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2020 за № 0000208 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 15, частиною 5 статті 185, частиною 3 статті 27, частиною 5 статті 185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 27, частиною 3 статті 15, частиною 5 статті 185, частиною 2 статті 27, частиною 5 статті 185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 27, частиною 3 статті 15, частиною 5 статті 185, частиною 2 статті 27, частиною 5 статті 185 КК України,

встановив:

В провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження.

19.02.2024 в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України та про покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотань прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 27, частиною 3 статті 15, частиною 5 статті 185, частиною 2 статті 27, частиною 5 статті 185 КК України. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 15, частиною 5 статті 185, частиною 3 статті 27, частиною 5 статті 185 КК України.

У своїх клопотаннях прокурор також посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Зазначив про необхідність застосування до обвинувачених запобіжних заходів, оскільки не зменшилися та продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Посилався на наявність ризиків, а саме:

-переховування від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення, на що вказує їх обізнаність про покарання, яке загрожує і вказує на те, що вони можуть свідомо з цього приводу уникати відповідальності за скоєні ними кримінальні правопорушення;

-незаконний вплив на інших обвинувачених, потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни показів на їх користь, що унеможливить якісне проведення судового розгляду, оскільки обвинуваченим відоме їхнє місце проживання;

-вчинення іншого кримінального правопорушення,

-перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказані клопотання, пояснення надав аналогічні, викладеним у ним. Також зазначив про те, що строк дії ухвали суду про застосування до обвинувачених запобіжних заходів сплив 15.02.2024. Стороною обвинувачення не було вжито заходів щодо звернення до суду з клопотанням про продовження строку дії покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 та особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . Прокурор в судовому засіданні пояснив це технічною помилкою. Однак, зауважив, що враховуючи продовження існування ризиків необхідним є саме обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що заперечує проти вказаного клопотання.

Захисники- адвокат ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотань. Вказали, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, на які він посилався. Крім того, зазначили, що клопотання прокурора подані всупереч положень ч. 7 ст. 194 та ст. 331 КПК України, подання таких клопотань не передбачено нормами кримінального процесуального закону. Вказали, що строк дії попередньої ухвали суду закінчився, прокурор не звернувся до суду з клопотаннями про продовження застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів у визначений законом строк, а підстави для їх повторного обрання відсутні.

Дослідивши подані клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та ОСОБА_4 було продовжено строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали щодо обох обвинувачених було визначено до 15 лютого 2024 року включно.

Суд констатує, що строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_4 та особисте зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 сплили 15 лютого 2024 року, а ухвала про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 та в частині покладення обов`язків на ОСОБА_4 припинила свою дію і обов`язки скасувались (ч. 7 ст. 194 КПК України).

19 лютого 2024 року прокурор звернувся до суду із клопотаннями про покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, визначених ст. 194 КПК України та обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Зі змісту мотивувальної частини клопотань та пояснень прокурора в судовому засіданні вбачається, що він фактично просив суд продовжити раніше застосовані до обвинувачених запобіжні заходи шляхом їх повторного обрання, оскільки у визначений законом строк він не звернувся до суду з клопотаннями про їх продовження у зв`язку з допущеною технічною помилкою.

Зазначене підтверджується також тим, що прокурор посилався на положення ст. 199 КПК України та керувався вказаною нормою як процесуальною підставою для задоволення клопотань.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що за правилами ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Частиною 4 статті 202 КПК України визначено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 194 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1, 2 та 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Статтею 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права , законність.

Стаття 19 Конституції України визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спосіб, у який мав діяти прокурор у даних процесуальних відносинах чітко визначений законом, а саме: звернутися до суду з клопотанням про продовження строку дії раніше застосованих запобіжного заходу та покладених обов`язків, із зазначенням підстав для їх продовження та надання доказів ( ст. 199 КПК України).

Однак, прокурор з такими клопотаннями до суду не звернувся. У зв`язку з цим настав визначений законом процесуальний наслідок- попередня ухвала про продовження дії обов`язків та застосування запобіжного заходу припинила свою дію і обов`язки скасувалися (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Натомість, прокурор, після закінчення строку дії запобіжного заходу та обов`язків, продовжених ухвалою від 20.12.2023, звернувся до суду із клопотаннями про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу- особистого зобов`язання та покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в порядку положень ст. 199 КПК України.

Положення статті 199 КПК України встановлюють порядок продовження дії застосованого запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків, тобто, таких запобіжного заходу та обов`язків, що на момент розгляду клопотання сторони обвинувачення не припинили своєї дії. Натомість, зазначена норма не передбачає порядку звернення прокурора із клопотанням про обрання запобіжного заходу та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки таке право закріплено у ст. 200 КПК України, на яку прокурор у своїх клопотаннях не посилається. Крім того, необхідно зауважити, що ст. 199 та ст. 200 КПК України визначають різні обставини, які необхідно доводити під час розгляду таких клопотань прокурора.

Таким чином, суд констатує, що чинний кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості продовження строку дії раніше обраних запобіжних заходів інакше, як за зверненням до суду з відповідним клопотанням у порядку та строк, визначені законом (не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали (ч. 1 ст. 199 КПК).

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України), яким не передбачено також можливості поновлення судом строку дії запобіжного заходу та покладених обов`язків після того, як вони, відповідно, припинили свою дію та скасувалися.

Водночас, процесуальний інститут обрання запобіжного заходу не може підміняти визначений законом порядок продовження строку дії застосованих запобіжних заходів у випадку, зокрема, не звернення прокурора з клопотанням у порядку ст. 199 КПК України та після припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу та скасування обов`язків.

Враховуючи наведене, клопотання прокурора є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 194, 199, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотань прокурора про застосування запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено о 15 год 00 хв 22 лютого 2024 року.