Провадження № 1-кс/359/433/2024
Справа № 359/2111/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ :

29.02.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшло вищезазначене клопотання, яке обґрунтоване наступним.

Слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000514 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням становлено, що 21.02.2024 приблизно о 20 год. 50 хв. у приміщенні анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Яготинська ЦМЛ» ЯМР, за адресою: АДРЕСА_1 констатовано смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримала травму внаслідок падіння через власну необережність.

22.02.2024 постановою слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 призначено судово медичну експертизу з метою встановлення причини смерті ОСОБА_4 .

Того ж дня, на адресу СВ Бориспільського РУП ГУН в Київській області надійшла копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , в якому зазначена причина смерті «легенево-серцева недостатність, посттравматична гнійно-фібриозна тотальна пневмонія, закрита травма грудної клітини».

24.02.2024, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які мають значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути доказами під час судового розгляду, старшим слідчим слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_6 було огляд місця події, а саме приміщення квартири АДРЕСА_2 , де проживала померла ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено наволочку зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверта з пояснювальними написами та підписами понятих.

24.02.2024 старшим слідчим ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовим доказом. Відповідно до постанови вилучене майно, а саме наволочку зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверта з пояснювальними написами та підписами понятих, - передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при ВП №2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

На розгляд клопотання слідчий не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду.

Дослідивши подане клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшла висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З долучених до клопотанням матеріалів кримінального провадження №0000514 від 22.02.2024 встановлено, що за результатами проведення огляду місця події було виявлено та вилучено речі, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя погоджується, що з метою виконання завдань кримінального провадження та збереження речових доказів, в тому числі, для забезпечення проведення судових експертиз, необхідно накласти арешт на вилучені в ході проведення слідчої дії речі, які мають значення доказів у кримінальному провадженні.

Строк звернення з клопотанням не порушений, оскільки огляд місця події було проведено 24.02.2024, у суботу, що є неробочим днем, та направлено до суду засобами поштового зв язку 26.02.24, у понеділок, тобто перший робочий день.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 98, 100, 132, 170-174, 284, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони фізичним чи юридичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім слідчого в даному кримінальному провадженні для проведення слідчих дій, майно вилучене під час огляд місця події, а саме приміщення квартири АДРЕСА_2 , де проживала померла ОСОБА_4 , а саме наволочку зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверта з пояснювальними написами та підписами понятих.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7 -Лесів