ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/29/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/97/24 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника осіб щодо майна яких

прийнято процесуальне рішення адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000006 від 04.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за апеляційною скаргою представника ПП "Вікнини" та ОСОБА_8 , як власника майна щодо якого прийнято процесуальне рішення, адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2024 року про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на наступне майно:

автомобіль марки УАЗ моделі 22069, загальний автобус - загальний мікроавтобус-D, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 власник ПП "Вікнини", адреса: АДРЕСА_1 , передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , заборонивши право на відчуження цим майном;

трактор колісний марки "БЕЛАРУС 1025.2", р.н. НОМЕР_4 , синього кольору, заводський № НОМЕР_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 власник ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_1 , передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , заборонивши право на відчуження цим майном;

причіп марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , заводський № НОМЕР_8 , згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_9 власник ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_1 , передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , заборонивши право на відчуження цим майном;

порізану деревину різних порід та діаметрів із причіпа марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , дві бензопили марки «Stihl», моделі «MS 361», які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №3 (м. Гусятин) Чортківського районного ВП ГУНП в Тернопільській області, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном;

11 зрізаних дерев, не розкряжованих і порізану деревину різних порід та розмірів, які знаходяться на відповідальному зберіганні в старости Вікнянського старостинського округу №1 Гримайлівської селищної ради ОСОБА_10 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвалюючи вказане рішення, слідчий суддя виходив з того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, розслідування щодо якого проводиться у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000006, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а саме зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Представник ПП "ВІКНИНИ" та ОСОБА_8 , як власників арештованого майна, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, за змістом якої ставить питання про скасування ухвали слідчого судді від 20 березня 2024 року про арешт майна.

Вказує, що майно, автомобіль, трактор, причіп та бензопили, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, не є речовими доказами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, так як вони взагалі не зберегли на собі його сліди, не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Апелянт стверджує, що стороною обвинувачення не доведено, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до ч.1 ст.173 КПК України на нього не може бути накладено арешт.

Звертає увагу суду, що матеріалами клопотання, з огляду на ту кваліфікацію кримінального правопорушення в рамках якого подане клопотання прокурора, не доведено, що зазначене майно одержано внаслідок вчинення злочину, є предметом чи знаряддям вчинення злочину, а відтак на нього не може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст.96-2 КК України.

Представник власника майна також не погоджується щодо доцільності накладення арешту на майно з метою проведенням експертиз, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, подія мала місце 04.01.2024 року, до 19.02.2024 року майно перебувало під арештом, який скасовано, 26.02.2024 року майно повернуто, станом на сьогодні пройшло більше 2-х місяців, за даний час орган досудового розслідування міг провести відповідні експертизи, також з матеріал наданих до клопотання встановлено, що огляд майна було вже проведено.

Зазначає, що станом на момент розгляду клопотання прокурора, підозри в кримінальному провадженні №000006 від 04.01.2024 за ч.1 ст.264 КК України, в рамках якого арештоване вищевказане майно, нікому не пред`явлено.

При цьому також зауважує, що не може бути метою накладення арешту і конфіскації майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру у зв`язку з тим, що санкцією ч.1 ст.246 КК України не передбачена конфіскація майна як вид покарання, а забезпечити виконання можливого покарання не передбачено як мету арешту майна.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2024 року про накладення арешту на майно, та винести нову про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно в частині, що стосується - автомобіля марки УАЗ моделі 22069, р.н. НОМЕР_1 ; трактора колісного марки "БЕЛАРУС 1025.2", р.н. НОМЕР_4 ; причепу марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , заводський № НОМЕР_8 ; дві бензопили марки "Stihl", моделі "MS 361".

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду; апелянта, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просить скасувати оскаржувану ним ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 000040 від 07.02.2024 року в частині вказаного в апеляційній скарзі майна; думку прокурора, який ухвалу слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2024 року вважає законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В силу вимог ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Як слідує з матеріалів справи слідчим відділом відділення поліції № 3 (м. Гусятин) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 04.01.2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2024, працівниками відділення поліції № 3 (м. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в області виявлено незаконну порубку дерев, яку скоєно невідомими особами вздовж смуги відводу автомобільної дороги Т09-03, між населеними пунктами Красне-Волиця Чортківського району Тернопільської області, внаслідок чого заподіяно матеріальну шкоду.

03.01.2024 року держінспекторами в захисних лісових насадженнях смуги відведення автомобільної дороги Р-87 Галич-Підгайці-Сатанів (км 125-500 - 125-800, ліва сторона), за межами населеного пункту с. Красне було обліковано 249 пнів зрізаних дерев різних порід і діаметрів згідно польової перелікової відомості, внаслідок чого заподіяно шкоду лісу та рослинним ресурсам місцевого значення на загальну суму орієнтовно 1 211 351, 50 грн. Ширина смуги відведення на вказаній ділянці становить 30 метрів від осі дороги в обидві сторони. За межами вищевказаної смуги відведення було обліковано 97 зрізаних дерев різних порід і діаметрів, внаслідок чого заподіяно шкоду лісу та рослинним ресурсам місцевого значення на загальну суму орієнтовно 386 340, 42 грн.

03.01.2024 року під час проведення огляду з лівої сторони автодороги Т09-03, в напрямку с. Волиця Чортківського району, біля смуги відведення автомобільної дороги виявлено автомобіль марки УАЗ моделі 22069 загальний автобус - загальний мікроавтобус-D, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 власник ПП «Вікнини», адреса: АДРЕСА_2 , на відстані близько 20 м. трактор колісний марки «БЕЛАРУС 1025.2», р.н. НОМЕР_4 , синього кольору, згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_6 власник ОСОБА_8 , із причіпом марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_9 власник ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_2 , який наповнений порізаною деревиною різних порід та діаметрів, біля автомобіля марки УАЗ виявлено дві бензопили марки «Stihl», моделі «MS 361», які також вилучено.

Крім того, у вказаній смузі відведення автодороги виявлено пні дерев різних порід та діаметрів, 11 зрізаних дерев, не розкряжованих, хаотично розміщена інша порізана деревина різних порід та розмірів, що прямо вказує на факт їх порубки, без належних документів, які залишено на місці в зв`язку з відсутністю технічних можливостей вилучення.

У кримінальному провадженні постановою старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №3 Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 виявлені під час огляду 03.01.2024 р. автомобіль марки УАЗ моделі 22069 загальний автобус загальний мікроавтобус-D, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_10 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 власник ПП «Вікнини», адреса: АДРЕСА_2 , трактор колісний марки «БЕЛАРУС 1025.2», р.н. НОМЕР_4 , синього кольору, заводський № НОМЕР_5 , свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_6 та причіп марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , заводський № НОМЕР_8 , згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_9 власник ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_2 зрізаних дерев, не розкряжованих і порізану деревину різних порід та розмірів, порізану деревину із причепа марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , дві бензопили марки «Stihl», моделі «MS 361», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000006.

Як встановлено, на час розгляду клопотання речові докази, а саме: автомобіль марки УАЗ моделі 22069 загальний автобус-загальний мікроавтобус-D, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_10 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 власник ПП «Вікнини», адреса: АДРЕСА_2 , трактор колісний марки «БЕЛАРУС 1025.2», р.н. НОМЕР_4 , синього кольору, заводський № НОМЕР_5 , свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_6 та причіп марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , заводський № НОМЕР_8 , згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_9 власник ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_2 , 27.02.2024 повернуто ОСОБА_8 . 11 зрізаних дерев, не розкряжованих і порізану деревину різних порід та розмірів знаходяться на відповідальному зберіганні старости Вікнянського старостинського округу №1 Гримайлівської селищної ради ОСОБА_12 Порізану деревину 27.02.2024 вивантажено та оглянуто із причепа марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , та встановлено, що вказана деревина різних порід, серед яких ясен, акація та черешня, загальним об`ємом 4,7 метрів кубічних. Дана деревина та дві бензопили марки «Stihl», моделі «MS 361», знаходяться на зберіганні на території відділення поліції № 3 (м. Гусятин) Чортківського районного ВП ГУНП в Тернопільській області.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора, дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, а саме - автомобіль марки УАЗ моделі 22069, загальний автобус загальний мікроавтобус-D, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; трактор колісний марки "БЕЛАРУС 1025.2", р.н. НОМЕР_4 , синього кольору, заводський № НОМЕР_5 ; причіп марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , заводський № НОМЕР_8 ; порізану деревину різних порід та діаметрів із причіпа марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , дві бензопили марки «Stihl», моделі «MS 361»; 11 зрізаних дерев, не розкряжованих і порізану деревину різних порід та розмірів, які вилучені за результатом проведеного огляду місця події 03.01.2024 року.

Так, клопотання про накладення арешту на майно мотивовано тим, що транспортні засоби, деревина, причіп, бензопили, які вилучено в порядку ст.ст.167, 168 ч.2 КПК України, під час огляду місця події, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами у кримінальному провадженні, які необхідно зберегти для проведення усіх необхідних експертиз та слідчих дій у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, а саме - автомобіль марки УАЗ моделі 22069, загальний автобус загальний мікроавтобус-D, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; трактор колісний марки "БЕЛАРУС 1025.2", р.н. НОМЕР_4 , синього кольору, заводський № НОМЕР_5 ; причіп марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , заводський № НОМЕР_8 ; порізану деревину різних порід та діаметрів із причіпа марки ГКБ-819, р.н. НОМЕР_7 , дві бензопили марки «Stihl», моделі «MS 361»; 11 зрізаних дерев, не розкряжованих і порізану деревину різних порід та розмірів, відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні, про що зазначено у клопотанні прокурора.

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що майно, автомобіль, трактор, причіп та бензопили, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, не є речовими доказами, є безпідставними, з огляду на таке.

Так, вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та те, що дане майно, може бути приховано чи знищено, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.

Колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, тощо, на що звертає увагу апелянт.

При цьому, підстави для накладення арешту на майно, визначені приписами ст.132 КПК України, на переконання колегії суддів, у даному кримінальному провадженні дотримані.

Що стосується транспортних засобів та причепу, на які накладено арешт, то слідчим суддею враховано, що обмеження власників транспортних засобів у праві користування ними порушуватиме принцип розумності та співрозмірності такого заходу кримінального провадження і тому судом застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту майна та обґрунтовано прийнято рішення про часткове задоволення клопотання прокурора і обмеження власника лише у праві відчуження майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника майна, колегією суддів не встановлено.

Стосовно доводів апелянта про те, що у даному кримінальному провадженні не оголошено обгрунтованої підозри, то колегія суддів зауважує, що згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи сторони захисту про відсутність підстав для спеціальної конфіскації, передбаченої ст.96-2 КК України у даному кримінальному провадженні, оскільки слідчий суддя у своєму рішенні на такі мотиви не посилався.

Враховуючи, що захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами статті 219 КПК України, суд апеляційної інстанції роз`яснює, якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді, в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що місцевим cудом правильно, у відповідності до вимог ст.ст.170-173 КПК України вирішено клопотання прокурора про арешт майна, а тому підстав для скасування вищевказаної ухвали слідчого судді Гусятинського районного суду від 20 березня 2024 року, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ПП "Вікнини" та ОСОБА_8 , як власника майна щодо якого прийнято процесуальне рішення, адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 04.01.2024 року - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді