ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, маючого середню спеціальну освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира відділення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,
Слідчий за погодженням процесуального керівника звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи свої вимоги тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК України). 11.12.2023 до ОСОБА_5 слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.02.2024, а 01.02.2024 строк тримання під вартою продовжений до 09.03.2024 включно.
Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, які необхідні для повного і неупередженого розслідування, та виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також, зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 09.05.2024, тобто в межах строку досудового розслідування.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя встановив наступне.
09.12.2023 о 15:15 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
10.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних психотропних речовин.
30.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 продовжено ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 09.03.2024.
В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою, обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При застосуванні 11.12.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як передбачено ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено. Так, постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону України від 29.01.2024 продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, а саме до 09.03.2024.Ухвалою слідчого судді від 07.03.2024 продовжено строк досудового розслідування до 09.05.2024.
В цей же час, з пояснень прокурора випливає, що досудове розслідування перебуває на стадії завершення, а зібрані під час досудового розслідування докази визнані достатніми для складання обвинувального акту.
Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор та захисник у судовому засіданні, тривалості та стадії досудового розслідування, стану здоров`я підозрюваного, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , на цей час зменшилися.
Тому, слідчий суддя вважає слушними доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , з 17.08.2013 одружений з ОСОБА_7 , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середню спеціальну освіту, до взяття під варту проходив військову службу на посаді командира відділення військової частини НОМЕР_1 , тобто був працевлаштованим.
Крім того, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 має скарги на стан здоров`я. З наданих стороною захисту медичних документів випливає, що 21.08.2023 ОСОБА_5 під час виконання бойового завдання отримав вогнепально-уламкові поранення. Був оглянутий військовими медиками, направлений для подальшої евакуації медичним транспортом доставлений до приймального відділення 9 міської лікарні. При виписці з відділення мав загальний стан середньої тяжкості, скарги на поганий сон, слабкість, болі в області ран гомілково-ступеневого суглобу. Проходив тривале лікування. Має заключний клінічний діагноз: постравматичний стресовий розлад із супутніми станами.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 201 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, захисника обраний раніше запобіжний захід може бути змінений.
Виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків зі спливом досудового розслідування. Отже перелік підстав для зміни запобіжного заходу не є вичерпаним.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно зі ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.
Ба більше, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
В цей же час слідчий суддя бере приймає до уваги строк досудового розслідування, який закінчується 09.05.2023.
Як встановлено на час розгляду клопотання, у даному кримінальному провадженні зібрані достатні докази, а тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 позбавлений можливості перешкоджати будь-яким чином проведенню досудового розслідування кримінального провадження, або впливати на його хід.
Ще під час розгляду попереднього клопотання про продовження тримання ОСОБА_5 під вартою прокурор заявляв про готовність направити обвинувальний акт до суду. На цей час позиція сторони обвинувачення змінилася, оскільки в кримінальному провадженні необхідно зняти грифи секретності з матеріалів, що були отримані при виконанні вимог глави 21 КПК України, а саме з клопотань про їх проведення, ухвал про надання дозволу на їх проведення та отриманих результатів.
Разом із цим, не можна перекладати зволікання слідчого, прокурора та інших відповідальних за це осіб, із зняттям грифу секретності з матеріалів, що були отримані при виконанні вимог глави 21 КПК України, на підозрюваного шляхом продовження його тримання під вартою.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, враховуючи сукупність наведених обставин, те, що лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування (та відповідно продовження) найбільш суворого виду запобіжного заходу тримання під вартою, етап досудового розслідування, а саме те, що фактично проведено всі слідчі дії, фактично зібрано всі речові докази та документи, слідчий суддя вважає за доцільне змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт.
Слідчий суддя вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання.
На переконання слідчого судді такий запобіжний захід зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Підсумовуюче все вищевикладене, в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
Одночасно слід покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, військової служби; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого злочину.
Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 201, 217, 309, 334, 376, 616 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 відмовити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, військової служби;
утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих злочинів.
Роз`яснити ОСОБА_5 зміст ч. 5 ст. 181 КПК України: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
В разі невиконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 7 березня 2024 р. Повний текст ухвали оголошений 11 березня 2024 р. о 10:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1