ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м.Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир кримінальне провадження №0000017 від 17 січня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Бердичів Житомирської області,

громадянина України, освіта вища, жителя

АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні малолітня дитина,

працюючого начальником відділу технічного в ТОВ «Айманд»

м.Київ, не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст.358, ч. 4 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в:

В 2023 році (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на пособницгво у підробленні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, які видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаних документів.

При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказані документи будуть підроблені, реалізуючи свій злочинний намір, у невстановлені досудовим розслідуванням час та спосіб, надав свої особисті дані для внесення відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії, які в сукупності з іншими документами надають право перетнути державний кордон України у період дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, використовуючи реквізити ІНФОРМАЦІЯ_2 умисно виготовила підроблені офіційні документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 2426 від 16 червня 2023 року, вказавши в них завідомо недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_4 до військової служби в Збройних силах України з виключенням з військового обліку, після чого передала тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 2426 від 16 червня 2023 року, ОСОБА_4 .

Крім цього, 16.01.2024 близько 17 год. 15 хв., ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, який не має права перетину державного кордону України у період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, з наступними змінами внесеними Указом президента України №734/2023 «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні»» від 08.11.2023, з метою незаконного перетину державного кордону України, надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи, а саме підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 16.06.2023, довідку ВЖ №2426 від 16.06.2023, які ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄРДПО 09820578), не видавалися та не посвідчувалися, чим використав завідомо підроблений документ.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він дійсно в 2023 році в мережі Інтернет знайшов контакті дані невідомої йому особи, яка надавала послуги з виготовлення документів для виїзду за кордон військовозобов`язаним чоловікам. Зконтактував і повідомив про себе необхідну інформацію, а згодом отримав Новою поштою завідомо для нього підроблені документи, а саме підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 16.06.2023, довідку ВЛК НОМЕР_2 від 16.06.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_3 . Розуміючи, що вони підроблені, тобто не видавались у встановленому законом порядку на його ім`я, він 16.01.2024 близько 17 год. 15 хв. під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», надав вказані документи працівникам ДПС, після чого був затриманий. Щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України як пособництво, тобто надання засобів які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасникам, у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою його використання, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок та нетяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Обвинувачений є не судимий, на профілактичних обліках в органах превенції не перебуває, кримінальні правопорушення вчинив вперше.

Суд враховує також його міцні соціальні зв`язки, наявність сім`ї та малолітньої дитини, його участь в забезпеченні життєдіяльності країни в умовах війни, що стверджується відповідними документами з місця його роботи.

Наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, у сукупності з даними про особу обвинуваченого, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при призначенні покарання за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України дають підстави суду перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, та призначити покарання у виді штрафу.

Приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, але й виправлення обвинуваченого, суд призначає обвинуваченому покарання за ч.4 ст.358 КК України в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у виді штрафу, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- За ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень;

- За ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Речові докази мобільний телефон «Sony Xperia L4» - вважати повернутим його власнику ОСОБА_4 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 16.06.2023 та довідку ВЛК ВЖ №2426 від 16.06.2023 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 січня 2024 року скасувати.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 7572 грн.80 коп.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: /підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_6