Справа № 299/3830/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/530/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року за ч.3 ст. 246 КК України, -

встановила:

вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Накладений арешт на деревину породи верба та квадроцикл марки «Barosso» з причепом - скасовано.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію та передано у власність держави бензопилу марки «Vіреr».

Згідно вироку, 07 лютого 2023 року близько 12 години ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливий умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою здійснення незаконної порубки дерев, породи Верба, знаходячись на своєму квадроциклі марки «Barosso» з причепом в міждамбовому просторі русла річки Тиса, що межах АДРЕСА_1 , за Google координатами НОМЕР_2, НОМЕР_1 , що згідно рішення 25 сесії 5 скликання Закарпатської обласної ради №908 від 07.08.2009 «Про створення регіонального ландшафтного парку «Притисянський» та Закону України «Про природно- заповідний фонд України» відноситься до земель природно-заповідного фонду, всупереч установленому законом порядку, не маючи будь-яких дозвільних документів на проведення рубки, з метою заготівлі дров для власного використання, за допомогою власної бензопили марки «Vіреr», здійснив незаконну порубку одного сироростучого дерева породи «Верба», на пні діаметром у корі 20 см, шляхом відділення стовбура від кореня, до ступеня припинення росту, чим допустив порушення сприятливого мікроклімату в навколишньому середовищі, погіршення породного складу, якісних, захисних та інших екологічних властивостей, з метою подальшого перевезення за межі вказаної ділянки, але був викритий працівниками поліції в місці незаконної порубки, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду у сумі 26 560, 68 (двадцять шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 68 копійок), що підтверджується висновком експерта НДЕКЦ №СЕ-19/107-23/2855-ЕК від 28.03.2023 року.

В результаті незаконних дій ОСОБА_6 здійснено незаконну порубку дерев, на територіях (землях) природно-заповідного фонду України.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.246 КК України, а саме незаконна порубка дерев, вчинена на територіях природно-заповідного фонду.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок скасувати, звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження № 0000090 закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за час проведення досудового слідства він вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей.

Обставиною, яка обтяжує, судом першої інстанції не встановлено.

Щодо характеризуючих особистість обставин: ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має стійки соціальні зв`язки: проживає разом із дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з якою виховали двох синів, які одружені і теж виховують трьох дітей (онуки), наразі ніде офіційно не працює. На обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та лікаря- фтизіатра не перебуває.

На думку апелянта, з урахуванням усіх вищевказаних характеристик та обставин суд мав можливість та законні підстави звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання в межах санкції статті.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив подану апеляційну скаргу, просив оскаржуваний вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу , та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, кваліфікація його дій за ч.3 ст. 246 КК України апелянтом не оспорюються і судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про не застосування норми закону, яку повинен був застосувати суд першої інстанції при ухваленні вироку, а саме - положень ст. 48 КК України, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

За змістом статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

При цьому збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Окрім того, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом у разі подання до суду стороною кримінального провадження клопотання про таке звільнення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що жодний з учасників судового провадження до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, не звертався, а, відтак, суд першої інстанції, діючи у межах повноважень, передбачених ст. 22, ст. 26 КПК України, позбавлений можливості за відсутності відповідного клопотання вирішувати питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з тих чи інших підстав.

Також колегія суддів враховує, що, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та розміру покарання, судом враховано, характер і ступінь суспільного небезпечності скоєного, дані особистості: у лікарів нарколога, психіатра. фтизіатра на Д обліку не перебуває, характеризується позитивно, раніше не судимий. Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність - відсутні.

Відповідно до п. 7 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

На думку колегії суддів, наведене в апеляційній скарзі, а саме, що обвинувачений багаторазово пожалкував про скоєне ним правопорушення, навчений та покараний наріканнями оточуючих людей, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має стійки соціальні зв`язки, ніде офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та лікаря- фтизіатра не перебуває не можуть вказувати на неможливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нового злочину.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, а, відтак, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Водночас, на переконання колегії суддів, призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання, з урахуванням встановлених на час судового розгляду обставин та даних про особу обвинуваченого, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним для досягнення його мети, тобто, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

При перевірці законності вироку суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи та надана належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду, а тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст. 246 КК України залишити без змін,апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4