Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2404/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу із 20:00 години по 07:00 годину строком на 60 днів по 15.05.2024 (включно).

Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що враховуючи особу підозрюваного, його вік - 64 роки, наявність у нього постійного місця проживання, зі слів підозрюваного неофіційно працюючого, те, що він одружений, визнає свою причетність до скоєного, є можливість запобігти ризикам застосуванням домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

На переконання сторони обвинувачення слідчим суддею належним чином не вирахувано характер та ступень тяжкості кримінального правопорушення, а саме того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Злочин вчинено підозрюваним під час звільнення від відбування покарання з іспитовим строком за такою ж статтею КК України.

Стверджує, що підозрюваний немає документально підтверджених обмежень щоб утримуватись під вартою, також не має утриманців або ж постійного місця роботи а відтак відсутні будь-які соціальні зв`язки, які б утримували його за місцем проживання чи реєстрації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо можливості застосування домашнього арешту врахувавши вік підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, неофіційної роботи, дружини.

В апеляційній скарзі прокурор не наводить переконливих даних про неможливість застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Вирішувати питання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи лише з санкції статті за якою підозрюється ОСОБА_6 та підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення під час звільнення відбування покарання з іспитовим строком не є переконливими підставами для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою є запобіжним заходом, а не покаранням, а особа вважається невинуватою доки її вину не буде встановлено вироком суду.

Разом з тим, колегія суддів зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , покарання яке може йому загрожувати в разі доведеності вини, судимостей, в тому числі і за аналогічні злочини у сфері незаконного поводження з бойовими припасами приходить до висновку про недостатність застосування домашнього арешту з забороною залишати житло лише, в певний період доби.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини дають підстави для цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

За таких обставин, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу прокурора, скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу, якою обирає ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на строк до 15.05.2024 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту- скасувати в частині дії домашнього арешту та покладених обов`язків.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло цілодобово до 15 травня 2024 року.

Покласти додатково на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: носити електронний засіб контролю.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: