Провадження №:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під головуванням судді ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 3, 10 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На судовому розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку цілодобового домашнього арешту.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Вимогами ч.1 ст. 186 КПК України встановлено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений заперечували частково по суті на клопотання прокурора, просили обрати нецілодобовий домашній арешт - у нічний час.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання прокурора та перевіривши його доводи матеріалами кримінальної справи, суд, вирішуючи клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 3, 10 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 162 КК України.

Під час судового розгляду суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Питання ж про продовження строку запобіжного заходу неодноразово вирішувалося на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і їй на заміну висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є встановлення існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи та поданого прокурором клопотання, його позиція зводиться до того, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики наразі продовжують існувати та не змінилися.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про достатню ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Дійсно, ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні кількох кримінальних правопорушень, зокрема, особливо тяжких злочинів, за що йому загрожує найсуворіше покарання у виді довічного позбавлення волі.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів, може вдатися до відповідних дій, зокрема, переховуватися від суду.

Наведене дає суду достатні підстави вважати наявним щодо обвинуваченого ризика, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який продовжує існувати і на теперішній час, бо він є триваючим та витікає з пред`явленого обвинувачення за вчинені злочини. Отже, названий ризик, на думку суду, буде існувати й надалі через вказані причини, бо тяжкість обвинувачення прокурором наразі не змінюється.

Покладення ж на обвинуваченого обов`язку носити електронний засіб контролю із забороною цілодобово залишати житло на переконання суду істотно зменшить ризик переховування від суду, та має запобігти ризикам вчинення ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, стороною захисту надано лист ТОВ "ТД "Натуральний мед" про запрошення обвинуваченого вакансію вантажника, а тому, зважаючи на те, що обвинувачений постійного доходу не має, проживає разом лише із матір`ю, яка є особою пенсійного віку, суд вважає,що це свідчить про те, що відпали підстави, які були вже враховані судом при первісному застосуванні до обвинуваченого цілодобового домашнього арешту, і доходить висновку за необхідне продовжити на 60 днів обвинуваченому визначений раніше запобіжний захід із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати житло у період з 20-00 год. поточного дня до 6-00 год. наступного дня, надавши можливість працевлаштуватися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 55, 61, 62, 181, 197, 199, п.4 ч.3, ст. ст. 331, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково клопотання прокурора.

Продовжити відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20-00 год. поточного дня до 6-00 год. наступного дня, строком на два місяці, визначивши строк дії цієї ухвали по 28 квітня 2024 року включно.

У вказаний час покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) прибувати в суд за першим викликом;

2) повідомляти суду про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками по даному кримінальному провадженню;

5) носити електронний засіб контролю.

Цю ухвалу передати для виконання ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання обвинуваченого.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала підлягає виконанню після її проголошення.

Визначення часу проголошенння повного тексту ухвали 29.02.2024 року о 14-00 год.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2