Справа № 175/1380/24
Провадження № 1-кп/175/70/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білозерське, м. Добропілля Донецької області, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якої в провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області перебуває обвинувальний акт за ч.3 ст.307 КК України, судимості не маючої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.01.2024 ОСОБА_4 перебувала в м. Краматорську, де у неї виник умисел спрямований на придбання психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_4 за допомогою свого мобільного телефону, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, через месенджер «Телеграм», для особистого вживання без мети збуту, замовила психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, після чого здійснила оплату через термінал самообслуговування «IBOX» в сумі 1800,00 грн. на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок.

Цього ж дня, 01.01.2024 приблизно о 15-00 год. ОСОБА_4 прибула в місце, координати якого отримала в повідомленні месенджера «Телеграм» за адресою: АДРЕСА_3 , поблизу заводу «Краматорськ», де на землі забрала у «закладці» психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, що містилась у двох зіп-пакетах, підняла їх та поклала до кишені своєї сумки, тим самим незаконно, умисно придбала психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та почала зберігати для власного вживання без мети збуту.

01.01.2024 приблизно о 15:10 год. ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії пов`язані з незаконним зберіганням психотропної речовини, рухаючись по вул. Шкільній у м. Краматорську, де перебуваючи на території блокпосту «Кондиціонер», що розташований по вул. Шкільній у м. Краматорську, та зберігаючи при собі незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відповідно до ст. ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно з п. 7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» та постанови КМУ від 29.12.2021 року №1456 «Про затвердження порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму венного стану», була зупинена працівниками Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області і запрошена на перевірку документів, та на запитання про наявність у неї заборонених в обігу речей заявила, що у кишені сумки зберігає психотропну речовину.

В цей же день, 01.01.2024, під час проведення огляду місця події, в період часу з 17:00 год. по 17:35 год., на території блок-посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено з кишені сумки, яка знаходилась при ній, два зіп-пакети масою 0,7248г і 1,3464г., які містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,5619 г, 1,0514 г, які згідно з Наказом МОЗ України №634 від 29.01.2010 «Про внесення змін до Наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до великого розміру, яку ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно придбала та зберігала для особистого вживання без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнала повністю та показала, що 01.01.2024 через месенджер «Телеграм» замовила у невідомої особи психотропну речовину PVP. Після сплати через мобільний додаток вартості заказу їй надіслали повідомлення із координатами «закладки». Забравши «закладку» вона рухалася через блокпост «Кондиціонер», де була зупинена співробітниками поліції і на їх запитання повідомила про наявну в неї психотропну речовини. В скоєному розкаюється.

Надані обвинуваченою ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої та стосуються вирішення питання про долю речових доказів та судових витрат.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 , яка не оспорювала фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великому розмірі без мети збуту. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від опіатів та психостимуляторів.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та визнання своєї вини. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.2 ст.309 КК України в межах санкції статті у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченої, буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , сприятиме попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи по справі підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 2650,48 грн..

Речові докази: сейфпакет №5603151 із речовиною загальною масою 2,0076г та первинною упаковкою, що зберігається в камері зберігання речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1