Справа №589/6388/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/140/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - особисте зобов`язання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2023 року, у задоволенні клопотання слідчого Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області щодо застосування до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою; не відлучатись за межі Шосткинського району Сумської області без дозволу слідчого або суду; повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання.

Строк діїухвали встановлено до 21 лютого 2024 року.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею не в повній мірі було враховано те, що ОСОБА_7 ограновано підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, та що існують обставини, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, бажання останнього уникнути покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, яке йому загрожує у разі доведеності винуватості, його обізнаність про методи працівників правоохоронних органів, відсутність роботи, сталих соціальних зв`язків.

Також, прокурор звертає увагу і на те, що про ухилення ОСОБА_7 від органу досудового розслідування свідчить те, що останній перестав з`являтись за місцем свого мешкання та змінив номер мобільного телефону, у зв`язку з чим 04 грудня 2023 року був оголошений у розшук, 20 грудня 2023 року був затриманий, на підставі судового рішення від 18 грудня 2023 року.

З врахуванням зазначеного, на думку прокурора, запобіжний захід у виді тримання під вартою є виключно необхідним для забезпечення дієвості кримінального провадження і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Апеляційний розгляд поданої апеляційної скарги прокурор просив проводити у письмовому провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_7 також подав до суду заяву про здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження у його відсутність.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести у без їх участі, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001130 від 23 вересня 2023 року за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України, в якому 31 жовтня 2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені вказаних кримінальних правопорушень.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді звернувся слідчий СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, яке вмотивовано обґрунтованістю повідомленої останньому підозри, наявністю ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

При розгляді вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що доданими до нього доказами підтверджується те, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою.

Разом з тим, слідчим суддею не було встановлено обставин, які б вказували на існування тих ризиків, про які зазначав у клопотанні слідчий, оскільки доданими до нього доказами не підтверджено те, що ОСОБА_7 ухилявся від органу досудового розслідування та суду, може перешкодити кримінальному провадженню іншим шляхом чи вчинити інше кримінал не правопорушення.

Саме у зв`язку з зазначеним, слідчий суддя і визнав недоведеною неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, та дійшов висновку про частково задовольнив клопотання слідчого, застосувавши до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, доводами апеляційної скарги прокурора правильність такого висновку жодним чином не спростовано, оскільки прокурором не доведено доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та що для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Крім того, посилання прокурора на неврахування того, що ОСОБА_7 перебував у розшуку, є безпідставними, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, вказані обставини були предметом перевірки слідчого судді, який, за їх результатом, встановив, що доданими до клопотання доказами не підтверджено те, що підозрюваний у даному кримінальному провадженні ухилявсь або буде ухилятись від явки до органу досудового розслідування.

При цьому, колегія суддів зауважує, що сама тяжкість майбутнього покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, не може бути підставою для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, а інших беззаперечних доводів, за яких клопотання слідчого підлягало б до задоволення, прокурором в апеляційній скарзі не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду встановлено не було

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування встановлено не було, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4