Дата документу 01.07.2024 Справа № 322/1011/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/1011/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/629/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 січня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровоград, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 12081 грн. 92 коп. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до вироку суду, «досудовим розслідуванням встановлено, що 14 липня 2022 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, в світлий час доби, водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по АДРЕСА_2 , зі швидкістю, приблизно, 15 км/год. В салоні автомобіля в якості пасажирів перебували ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час руху, перед перехрестям АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_9 , увімкнувши лівий показник повороту розпочав виконувати маневр лівого повороту.

В цей час, позаду в попутному напрямку, керуючи автомобілем «Mersedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , діючи зі злочинною недбалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, здійснював рух ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі швидкістю не менше 70 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху у населених пунктах,

Під час руху, наближаючись до перехрестя вулиці Української з вулицею Набережною, водій ОСОБА_8 , виконуючи маневр обгону автомобіля «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався попереду та виконував маневр повороту ліворуч, перетнувши лінію горизонтальної розмітки 1.1, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з задньою частиною кузова з вищевказаного автомобіля.

Своїми діями ОСОБА_8 , порушив вимоги п.п.12.4, 12.9 б), 14.2 б), 14.6 а), 10.1 та розділ 34 (дорожня розмітка 1.1.) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів

- п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) «посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

- 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;

- 14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатись в тому, що: б) водій транспортного засобу, який рухається попереду потій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч;

- 14.6. Обгін заборонено: а) на перехресті;

- 34. Дорожня розмітка. 1. Горизонтальна розмітка. 1.1. (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка). Лінії 1.1. і 1.3. перетинати забороняється.

Невиконання водієм автомобіля «Mersedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 вимог п.п. 14.6 а), 10.1. Правил дорожнього руху, згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № СЕ-19/108-22/12775-ІТ від 04.11.2022, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 та його пасажир ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до медичних закладів.

Згідно з висновком судової медичної експертизи № 1151п від 29.09.2022, у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено наступні тілесні ушкодження:

- перелом зубоподібного відростка другого шийного хребця, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя;

- закритий уламковий перелом лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів та деформацією верхніх відділів плевральної порожнини, верхньої частки легенів з явищами ателектазу, кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, проте викликає тривалий розлад здоров`я.

Всі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуалізуючи ознаки якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з відомостей, викладених у наданій медичній документації, характеру локалізації тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх виникнення 14.07.2022, в умовах ДТП.

Згідно з висновком судової медичної експертизи № 1152п від 08.09.2022, у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено наступні тілесні ушкодження:

- переломи 3-го ребра з незначним зміщенням та 5-го ребра ліворуч з прокольним заходженням уламків - по задній аксілярній лінії, перелом косий дистального відділу лівої ключиці зі зміщенням на ширину кістки в каудальному напрямку та з прокольним заходженням як кожен окремо так і у сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Всі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуалізуючи ознаки якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з відомостей, викладених у наданій медичній документації, характеру локалізації тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх виникнення 14.07.2022, в умовах ДТП».

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом дій ОСОБА_8 , вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок своєї суворості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно, тому суд мав підстави для цих обставин такими, що пом`якшують покарання.

Вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, оскільки він став на захист своєї країни та по теперішній час виконує бойові завдання.

Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, визнати перебування обвинуваченого на війні та його старанність в службовій діяльності за обставини, що пом`якшують покарання, призначити йому покарання без реального позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника обвинуваченого, який не заперечував проти розгляду справи за його відсутністю, оскільки він продовжує проходити військову службу, апеляційну скаргу підтримав ат просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а його зміст повинен відповідати положенням ст. 374 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Суд в мотивувальній частині вироку повинен вказати ті діяння обвинуваченого, за які засуджується особа та які знайшли своє підтвердження безпосередньо в ході судового розгляду, встановлені саме судом і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Вирок суду першої інстанції у відношенні ОСОБА_8 не відповідає вказаним вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що визнавши ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, суд першої інстанції не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним в суді та не виклав його у вироку, що є порушенням п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Всупереч вищевказаним нормам закону, суд першої інстанції не виклав власних висновків щодо пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення та не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним, а вказав у мотивувальній частині, що «досудовим розслідуванням встановлено…» вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції вказані порушення засад кримінального провадження, які стосуються встановлення фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, тобто такими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначені порушення є підставами для скасування судового рішення, і оскільки вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно встановити фактичні обставини кримінального правопорушення та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення у відповідності до приписів, передбачених ст. 370, 374 КПК України.

Відповідно до ст. 415 КПК України, при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Вирішуючи у відповідності до ч. 1 ст. 197, ст. 331, п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів виходить із наступного.

Оскільки у кримінальному провадженні обвинуваченому запобіжний захід не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання, колегія суддів вважає за потрібне запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирати.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в тому ж суді в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4