Справа № 308/2918/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

кримінальне провадження 1-кп/308/227/24

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Ужгород за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000108 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород Закарпатської області, українка, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

14 лютого 2024 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду .

Органом досудового розслідуванням встановлено, що 27 січня 2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час також перебував ОСОБА_4 , який у користуванні мав належний йому велосипед марки «TITAN» моделі «URBAN29», в цей час ОСОБА_3 , зловживаючи довірою останнього запропонувала свою допомогу у вирішенні питання потерпілого, а саме запропонувала залишити їй вище зазначений велосипед на відповідальне зберігання, в ході чого остання реалізуючи свій намір на кримінальне правопорушення, направлений на заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_3 , реалізуючи свій корисливий умисел, не маючи наміру повертати даний велосипед, розпорядилась майном на власний розсуд, а саме заклала велосипед до ломбарду «Скарбниця» за грошову винагороду.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_4 , добровільно надав останній свій велосипед. Після чого ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_4 , не усвідомлює її злочинного наміру, належним потерпілому велосипедом марки «TITAN» моделі «URBAN29» розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 , матеріального збитку на суму 4 200 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту долучено клопотання прокурора, в якому зазначено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності. Відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, долучено заяву потерпілого ОСОБА_4 , який погоджується із встановленими досудовим слідством обставинами та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Крім того долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 України, а саме заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_3 інтереси якої представляє захисник адвокат ОСОБА_5 обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень (проступків) беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Враховуючи викладене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість підозрюваної ОСОБА_3 , доведена повністю і її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання підозрюваній ОСОБА_3 суд, відповідно до вимогст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України що пом`якшують покарання судом визнається щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України що обтяжують покарання судом не встановлені.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому розкаянні у вчиненому, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судима, на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку не перебуває, під наглядом у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради не перебуває.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст.ст.50,65КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

При цьому, суд звертає увагу, що матеріали кримінального провадження не містять, наявності обмежень передбпчениз ч.3 ст. 56 КК України, щодо застосування такого виду покарання, як громадські роботи.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.100, 107, 368, 373-374,381-382 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381та382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1