Справа № 438/1566/23
Провадження № 1-кп/438/30/2024
УХВАЛА

іменем України

26 березня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду кримінальне провадження № 438/1566/23 провадження № 1-кп/438/30/2024, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000588 від 09.07.2023, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вахрушеве, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, не адвоката, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

у провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

26.03.2024 через канцелярію Бориславського міського суду Львівської області надійшло клопотання прокурор, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що необхідність продовження застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється тим, що ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави та просив його задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням особи під вартою, а саме особисте зобов`язання. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_3 має намір проживати у Реабілітаційному центрі за адресою: АДРЕСА_3 , а тому такий запобіжний захід в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000588 від 09.07.2023, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 115 КК України. Вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким.

Враховуючи те, що строк тримання під вартою обвинуваченої закінчується 05 квітня 2024 року, а судове провадження не може бути завершено до його спливу, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити з таких підстав.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про те, що останні не зменшилися, з огляду на обставини та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, його тяжкість, можливе покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання особи винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого.

На даний час встановлені досудовим слідством ризики не зменшились, оскільки існує ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду. ОСОБА_3 не працює, не навчається, суспільно-корисною діяльністю не займається, не має міцних соціальних зав`язків за місцем проживання, оскільки під час судового засідання обвинуваченим не надано доказів на підтвердження вказаних ним обставин, що давали б суду достатніх підстав вважати, що вказані ним соціальні зв`язки утримували б його у місці проведення досудового розслідування та судового розгляду. Крім цього з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкцією статті якою передбачено позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом не встановлено обставин, що унеможливлюють утримання обвинуваченого ОСОБА_3 у місцях попереднього ув`язнення за станом здоров`я, так як доказів про хронічні захворювання обвинуваченим та його захисником суду не надано, соціальні зв`язки не підтримує, відсутнє постійне місце проживання.

Твердження обвинуваченого та захисника про намір проживання в Реабілітаційному центрі не підтверджується документами. З дослідженого рапорта -характеристики вбачається, що ОСОБА_3 за місцем свого проживання характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, неодноразово поступали скарги на його поведінку.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості інкримінованого йому правопорушення, вік та стан його здоров`я, відсутність медичних протипоказань, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, найбільш необхідним і достатнім запобіжним заходом є тримання під вартою, який у повній мірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід - тримання під вартою обвинуваченому на шістдесяти днів.

Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченому може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

З метою запобігти спробам обвинуваченого продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Відтак суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою слід задовольнити, продовжити обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів, до 24.05.2024.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 314- 316, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальній справі № 438/1566/23 провадження № 1-кп/438/30/2024 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, в ДУ "Львівська установа виконання покарань №19", терміном на шістдесят днів, а саме по 24 травня 2024 року включно.

Копія ухвали про продовження запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Резолютивна частина ухвали постановлена, проголошена та вручена 26.03.2024.

Повний текст ухвали виготовлений 26.03.2024.

Суддя ОСОБА_6