КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2334/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 4 ст. 190 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 лютого 2024 року включно. Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 000 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , або передати його на поруки Харківській обласній організації незалежної профспілки аграріїв України, з застосуванням електронних засобів контролю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, однобічність розгляду клопотання прокурора.

На думку апелянта, клопотання прокурора не містить доказів наявності ризиків, на які посилається прокурор. Так, сторона захисту вважає, що лише суворість можливого покарання, невизнання обвинуваченим своєї вини не є свідченням того, що ОСОБА_7 порушуватиме процесуальну поведінку. Сторона захисту вважає, що неявка обвинуваченого під час судового розгляду не є безумовною підставою для його тримання під вартою через поважність такої неявки. Крім того, апелянт вважає, що судом не враховано в повній мірі дані про особу ОСОБА_7 , який має міцні соціальні зв`язки з матір`ю, яка знаходиться в лікарні після поранення та неповнолітнім сином. ОСОБА_7 не має негативних характеристик за місцем проживання, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Безпідставними, на думку апелянта, є вказівка про ризик впливу ОСОБА_7 на потерпілих та свідків.

Захисник вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою її підзахисному та ухвала суду щоразу містять одні й ті ж доводи та мотиви, аналогічні з попередніми.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані стороною захисту та судом першої інстанції матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду суд відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як убачається з матеріалів, наданих захисником та судом першої інстанції, судом розглянуто клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою та клопотання захисника про зміну її підзахисному вказаного запобіжного заходу на більш м`який. Судом заслухано думку сторін кримінального провадження, вивчено матеріали судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання.

Судом враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів різного ступеню тяжкості, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 190; 4 ст. 190; ч. 4 ст. 358 КК України. Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, судом ретельно проаналізовані дані про особу обвинуваченого та обґрунтовано встановлено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Так, судом першої інстанції враховано обставини ухилення ОСОБА_7 від суду, постановлення ухвали про примусовий привід обвинуваченого, вжиття ряду заходів для виконання приводу, з`ясування місця перебування обвинуваченого, з`ясування днів явки ОСОБА_7 до органу з питань пробації в межах відбуття покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 759/3600/19 та чисельні факти неналежного виконання основного процесуального обов`язку обвинуваченого - особистого прибуття до суду. При цьому доводи апеляційної скарги захисника про поважність неявки ОСОБА_7 до суду також були оцінені судом, зокрема те, що стороною захисту жодного разу не підтверджено поважність такої неявки. Жодних документів на підтвердження доводів апеляційної скарги захисника також не надано і до суду апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції також ретельно проаналізовані доводи сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, а саме матері та неповнолітнього сина та обґрунтовано, на думку колегії суддів, їх наявність поставлена під сумнів.

З урахуванням стадії судового розгляду, під час якої не допитаними залишаються свідки та потерпілі, колегія суддів також погоджується з наявним ризиком незаконного впливу на вказаних осіб з боку обвинуваченого. Крім того, на даний час також відсутні дані про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року. Тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до17 лютого 2024 року включно, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4