Справа № 357/7839/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001998 від 02.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

05 червня 2024 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001998 від 02.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення згідно з поданим клопотанням:

02.06.2024 0 18:23 год. до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 (сусідка) про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , на подвір`ї, за місцем проживання, виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті. Встановлено, що 01.06.2024, приблизно о 13:00 год., у ОСОБА_6 за зазначеною адресою, під час вживання спиртних напоїв виник конфлікт зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 через війну в країні, а саме проросійські висловлювання ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_7 , діючи умисно усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті, задушив ОСОБА_6 шлангом.

04.06.2024 в період часу з 12 год. 20 хв. до 13 гол. 00 хв, проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: у веранді недопалки цигарок, які вилучено та поміщено до паперового конверту, калоші чорного кольору 41 розміру зі слідами речовини бурого кольору, які вилучено та поміщено до спеціального пакету PSP4191703, три змиви з калош, які вилучено та поміщено до трьох паперових конвертів, у кімнаті блокнот із записом номеру телефону з кодом НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету № ICR0116988, недопалки цигарок, які вилучено та поміщено до паперового конверту, ємності для забивання тютюном (самокрутки), які вилучено та поміщено до паперового конверту, светр зі слідами речовини бурого кольору, який вилучено та поміщено до паперового конверту, пляшку об`ємом 0,5 л з червоним ковпачком вилучено та поміщено до спеціального пакету № WAR1556917.

Підставою для арешту вказаного майна є достатність підстав та розумних підозр вважати, що на речах підозрюваного можуть бути наявні біологічні сліди потерпілого, що є доказом вчинення кримінального правопорушення, окрім цього вилучені інші предмети: пляшка, недопалки та самокрутки можуть бути використані як доказ факту того, що підозрюваний дійсно перебував за місцем проживання потерпілого, а також у вилученому блокноті записаний номер телефону з кодом НОМЕР_1 (Італія), а з мобільного телефону потерпілого 01.06.2024 був здійснений дзвінок на мобільний номер телефону з кодом НОМЕР_1 , що також може свідчити про перебування підозрюваного за місцем проживання потерпілого.

Метою арешту вилученого майна с забезпечення його збереження як речових доказів.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення вищевказаних речей можлива зміна стану, знищення, відчуження їх іншій стороні, що призведе до неможливості проведення судових експертиз, інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників судового процесу, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Правове обґрунтування рішення:

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею були враховані вимоги пп. 1, 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001998 від 02.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

04 червня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (№357/7839/24, 1-кс/357/1482/24 від 03.06.2024) проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: у веранді недопалки цигарок, які вилучено та поміщено до паперового конверту, калоші чорного кольору 41 розміру зі слідами речовини бурого кольору, які вилучено та поміщено до спеціального пакету PSP4191703, три змиви з калош, які вилучено та поміщено до трьох паперових конвертів, у кімнаті блокнот із записом номеру телефону з кодом НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету № ICR0116988, недопалки цигарок, які вилучено та поміщено до паперового конверту, ємності для забивання тютюном (самокрутки), які вилучено та поміщено до паперового конверту, светр зі слідами речовини бурого кольору, який вилучено та поміщено до паперового конверту, пляшку об`ємом 0,5 л з червоним ковпачком вилучено та поміщено до спеціального пакету № WAR1556917.

Постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 04.06.2024 вилучене майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході обшуку 04.06.2024 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання подальшого використання та розпорядження майном з боку його власника, зокрема запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також проведення необхідних судових експертиз.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно шляхом заборони його користування та розпорядження, до проведення необхідних слідчих дій.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час обшуку майно доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001998 від 02.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 04 червня 2024 року в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: недопалки цигарок, які вилучено у веранді та поміщено до паперового конверту; калоші чорного кольору 41 розміру зі слідами речовини бурого кольору, які вилучено та поміщено до спеціального пакету № РSP4191703; блокнот із записом номеру телефону з кодом НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету №IСR0116988; недопалки цигарок, які вилучено у кімнаті та поміщено до паперового конверту; ємності для забивання тютюном (самокрутки), які вилучено та поміщено до паперового конверту; светр зі слідами речовини бурого кольору, який вилучено та поміщено до паперового конверту; пляшку, об`ємом 0,5л з червоним ковпачком, яку вилучено та поміщено до спеціального пакету №WAR1556917, належні підозрюваному ОСОБА_7 .

Арештом визначити заборону користування та розпорядження вказаним майном для власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження, дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню старшим слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , на яку покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт та забезпечення його схоронності.

Ухвала підлягає виконанню з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року про «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення, з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1