Провадження № 1-кп/947/815/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчого судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 07.03.2024 року та угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою від 22 березня 2024 року відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Коханівка, Ананьївського району, Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Так, 02.03.2024 біля 18.00 годин, ОСОБА_5 перебувала за адресою мешкання: АДРЕСА_2 , де побачила, що в указаній кімнаті на кухонному столі знаходиться мобільний телефон «Samsung», модель GalaxyA10S, в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02.03.2024 біля 18 годин 10 хвилин ОСОБА_7 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає в момент вчинення, шляхом вільного доступу, таємно викрала зі стола, що знаходився в кухонній кімнаті за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки «Samsung», модель Galaxy A10S в корпусі чорного кольору, вартістю 1750 грн., що належить потерпілому ОСОБА_6 , в подальшому ОСОБА_5 , розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріального збитку потерпілому на загальну суму 1750 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками:таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

По кримінальному провадженню №0000319 від 07.03.2024 року між ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , та прокурором ОСОБА_3 22 березня 2024року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості прокурором ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення ОСОБА_5 наступного покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням статті 75 КК України та звільнити від відбування основного покарання з випробувальним строком. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 підтримав умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному, погодилася з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначила про обставини вчинення нею злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0000319 від 07.03.2024 року. Угоду про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_5 підтримала та просила її затвердити.

Суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив ОСОБА_5 процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Потерпілий ОСОБА_6 в ході досудового розслідування надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , для призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжким кримінальним правопорушенням.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та зобов`язалася: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні; надавати покази у вчиненні інкримінованого їй правопорушення. Крім того, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачена погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.

В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_5 вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованого їй злочину, активне сприяння розкриттю злочину, добровільно відшкодувала заподіяну шкоду потерпілому, а також особу обвинуваченої, яка раніше не судима. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.

Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_5 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475 КПК України, суд, УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.03.2024 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за 0000319 від 07.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави грошові кошти за проведення транспортної товарознавчої експертизи у розмірі 1 514 (тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1