Справа № 191/4763/23
Провадження № 1-кп/191/343/23
У Х В А Л А

іменем України

23 травня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000101 від 14 липня 2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Сосни Літинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією в посаді стрільця-снайпера-розвідника 2 розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000101 від 14 липня 2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Захисник ОСОБА_4 надав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування клопотання зазначив: 1) обвинувальний акт від 17.10.2023 року не відповідає статусу офіційного документу оскільки не скріплений відтиском гербової печатки, що не відповідає вимогам у примітці ст. 291 КПК України; 2) у відповідності до п.6 ст.91 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Однак в супереч нормі КПК України обвинувальний акт не містить таких відомостей; 3) У відповідності до п.9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості про дату та місце його складення та затвердження. В порушення означеного у обвинувальному акті від 17 жовтня 2023 року не конкретизоване місце складання і затвердження обвинувального акту зазначено тільки лише населений пункт (м.Дніпро) в якому його було складено, а конкретне місце (адміністративна будівля органу Державного бюро розслідувань, органу прокуратури, тощо), як це вимагає означена норма КПК України обвинувальний акт не містить; 4) формулювання обвинувачення не містить посилання на події злочину, що є обов`язковим, а саме вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного поганим станом здоров`я та жорстоким поводженням, таким, що принижує честь і гідність особи; 5) в долученому до обвинувального акту реєстрі відсутня дата його складення як обов`язковий реквізит документа, не всі процесуальні дії містять відомості про час їх проведення, а лише їх дату, надані ОСОБА_5 докази про його стан здоров`я не увійшли до реєстру, відсутні відомості про прийняття в ході досудового розслідування процесуального рішення щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу. Тобто в реєстрі не зазначені всі процесуальні рішення та реквізити всіх процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Прокурором ОСОБА_6 подано письмове заперечення на клопотання захисника про повернення обвинувального акту, в якому зазначив, що нормами ч.3 ст.291 КПК України не передбачено обов`язкової вимоги щодо необхідності скріплення гербовою печаткою підпису уповноваженої особи компетентного органу для надання обвинувальному акту статусу офіційного документа. З додатку №55 до Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 №27, визначено орієнтовний перелік документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі або засвідчуються кваліфікованою електронною печаткою прокуратури у разі їх створення в електронній формі. В даному додатку №55 до Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального акта. Натомість зазначено, що в інших необхідних випадках гербова печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора, його першого заступника чи заступника, керівників регіональних, місцевих прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням. Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 акцентують увагу на наявності такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття, враховуючи відомі обставини справи, а також покази обвинуваченого в частині способу та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, прокурор не вважає за можливе врахувати в даному випадку, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, оскільки покази обвинуваченого були спрямовані на пом`якшення для себе кримінального покарання чи взагалі уникнення його. Щодо активного сприяння обвинуваченого ОСОБА_5 в розкритті злочину, то сторона обвинувачення також не знаходить вказану обставину підтвердженою в ході досудового розслідування кримінального провадження як таку, що не знайшла свого об`єктивного підтвердження. Крім того, сторона захисту зазначає, що обвинувальний акт не містить відомостей про конкретне місце його складання та затвердження, нібито в обвинувальному акті зазначено тільки лише населений пункт (м. Дніпро) в якому його було складено, а конкретне місце (адміністративна будівля органу Державного бюро розслідувань, органу прокуратури, тощо). Однак вказані твердження сторони захисту не відповідають дійсності, оскільки в обвинувальному акті на аркуші №7 зазначено, що обвинувальний акт складено слідчим 17 жовтня 2023 року в приміщенні кабінету №13 Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону за адресою: АДРЕСА_3 та в цей же день за вказаною адресою затверджений прокурором. Також не відповідає дійсності твердження сторони захисту, що формулювання обвинувачення не містить посилання на події злочину, є не конкретне, що порушує право на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити суть обвинуваченого. Сторона обвинувачення наголошує на тому, що формулювання обвинувачення є конкретизованим містить всі необхідні ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Що стосується твердження про невнесення всіх необхідних відомостей в реєстр матеріалів досудового розслідування, то хоча сторона захисту і вважає, що вказаний документ має містити всі дані, вказані в ч. 2 ст. 109 КПК України, без винятку, проте неповнота такого реєстру, за умови доручення його до обвинувального акту, також не свідчить про наявність підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, і може бути з`ясована в ході судового розгляду кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні захисник підтримав своє клопотання та просив задовольнити.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення прокурору відсутні, а тому у задоволенні клопотання захисника просив відмовити, посилаючись на те, що доводи адвоката про повернення обвинувального акту вважає необґрунтованими та безпідставними, підтримав надане ним письмове заперечення на клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором, слідчим чи дізнавачем цих вимог.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту як підставу для повернення обвинувального акту прокурору відсутність печатки на обвинувальному акті, який затверджений прокурором. Суд звертає увагу захисника ОСОБА_4 на те, що відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт набуває статусу офіційного документу з моменту його затвердження прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні. Окрім того зазначена норма кримінального процесуального закону не містить обов`язкової вимоги щодо необхідності скріплення гербовою печаткою підпису уповноваженої особи компетентного органу для надання йому статусу офіційного документа.

Також, у Додатку № 55 до Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 № 27, визначено орієнтовний перелік документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі або засвідчуються кваліфікованою електронною печаткою прокуратури у разі їх створення в електронній формі. Вказаним Додатком не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального акта. Зазначено лише, що в інших необхідних випадках гербова печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора, його першого заступника чи заступника, керівників регіональних, місцевих прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

Крім того, з 2019 року Верховний Суд неодноразово висловлювався про відсутність вимог закону про скріплення обвинувального акту печаткою, з цього питання приводу. Зокрема, у постанові від 27.11.2019 р. у справі № 473/4471/18 Верховний Суд зазначив, що кримінальним процесуальним законом не передбачено скріплення прокурором обвинувального акта печаткою.

Крім того, у постанові від 10.06.2021р. у справі № 638/1317/19 Верховний Суд вказав, що закон не містить такої вимоги до обвинувальних актів, як скріплення їх печаткою.

Оцінюючи доводи захисника про те, що підставами для повернення обвинувального акту прокурору те, що обвинувальний акт не містить відомостей, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а також формулювання обвинувачення не містить посилання на події злочину є не конкретизоване, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що прокурор як сторона у кримінальному провадженні є вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом і суд, не вправі змушувати прокурора викладати обвинувачення, яке визнано ним доведеним тим чи іншим чином. В такому разі б суд замість перевірки даних обвинувального акту на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, вдався б до аналізу та оцінки змісту обвинувального акту, співставлення обставин інкримінованого злочину з іншими обставинами, що є неприпустимим на стадії підготовчого судового засідання, тобто вдався б до вирішення питань, які приймаються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, чим фактично вийшов би за межі передбачених законом повноважень, які суд може здійснювати у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, за переконанням суду, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту відносно ОСОБА_5 прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення стосовно злочину інкримінованого ОСОБА_5 .

Також не знаходить свого підтвердження, твердження сторони захисту що в обвинувальному акті не конкретизоване місце складання і затвердження обвинувального акту, оскільки в обвинувальному акті на аркуші №7 зазначено, що обвинувальний акт складено слідчим 17 жовтня 2023 року в приміщенні кабінету №13 Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону за адресою: вул. Феодосіївська, 2, м. Дніпро та зазначені відомості про затвердження обвинувального акту прокурором17 жовтня 2023 року в приміщенні кабінету №13 Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону за адресою: вул. Феодосіївська, 2, м. Дніпро.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_4 про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України судом зазначається, що доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування містить усю необхідну інформацію, а зазначені захисником обставини не є підставою для повернення обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору.

Суд наголошує, що підставою для повернення прокурору обвинувального акту є не будь-які недоліки цього процесуального документу, а лише ті недоліки, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи наведене, судом не встановлено допущення прокурором порушень вимог кримінального процесуального закону під час звернення до суду з обвинувальним актом, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом. Відтак, наведені захисником обставини повернення обвинувального акту є суто формальною підставою для повернення обвинувального акта, оскільки не позбавляють суд можливості призначити справу до судового розгляду.

Вищенаведені обставини дають підстави відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Керуючись ст.110, 291, п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000101 від 14 липня 2023 року відносно ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1