Справа № 635/5669/23
Провадження № 1-кп/635/83/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000129 від 04.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, із середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, стрільця 2 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця 2 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 19.09.2022, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу, за наступних обставин.

29.03.2022 військовослужбовця ОСОБА_4 - стрільця 2 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ госпіталізовано до КНП ХОР « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на стаціонарне лікування до 30.03.2022.

30.03.2022 військовослужбовця ОСОБА_4 по закінченню лікування виписано з КНП ХОР «Харківська обласна наркологічна лікарня», при цьому зобов`язано своєчасно прибути до підрозділу військової частини НОМЕР_1 НГУ, що тимчасово дислокувалася в районі кільцевої дороги біля ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , але останній поїхав додому за адресою: АДРЕСА_3 , та у період з 30.03.2022 по 17.05.2022 без поважних причин та без відповідного дозволу керівництва перебував за межами частини, знаходячись постійно за адресою: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця 2 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, 27.03.2023 о 07 год. 30 хв., перебуваючи за місцем тимчасового розташування 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ в населеному пункті Циркуни Харківської області, самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127- 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин та попрямував додому за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до моменту добровільного з`явлення до ТУ ДБР у м. Полтаві 05.07.2023.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю та пояснив, що 24.02.2022 самостійно прийшов у військову частину НОМЕР_1 , в якій раніше проходив строкову службу; ніс службу на блок-посту біля ресторану «Берлога» на кільцевій дорозі. Приблизно 30.03.2022 бригада ШМД забрала його з блок-посту у наркологічну лікарню з отруєнням. На ранок виписали, документів, грошей та телефону при собі не було, тому пішов пішки додому в м. Дергачі. До частини не пішов, бо всюди були блок-пости, обстріли, побоявся. Приблизно через півтора місяці він зателефонував на гарячу лінію, пояснив свою ситуацію, потім з ним зв`язались представники його військової частини, і він повернувся до в/ч НОМЕР_1 , був уключений у списки особового складу. У березні 2023 року ніс службу в Циркунах. Уся рота пішла у відпустку, а його не відпустили, забрали особисту зброю. Оскільки його не відпустили у відпустку, яку він заслужив, сів у машину і поїхав додому. Потім зрозумів, що його вчинок «необъяснимый», і самостійно пішов до ДБР на Південному вокзалі. У вчиненому щиро розкаюється, про вчинене шкодує, бажає продовжувати військову службу і захищати Батьківщину.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за епізодом нез`явлення на військову службу з лікувального закладу за ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Дії ОСОБА_4 за епізодом самовільного залишення місця несення служби суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця несення служби без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є військовослужбовцем за мобілізацією, за місцем служби характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виражається у повному визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, негативному ставленні до скоєного, осуді своїх дій, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виразилось у добровільному з`явленні ОСОБА_4 до правоохоронних органів.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, характер та суспільну небезпеку вчиненого, конкретні обставини у справі, спосіб, обстановку скоєних злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, є військовослужбовцем за мобілізацією, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується задовільно, висловив бажання продовжити військову службу і боронити Батьківщину.

Враховуючи вказані вище обставини та дані про особу обвинуваченого, суд уважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України, у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією відповідної статті Особливої частини Кримінального кодексу України, яке він з урахуванням особи і тяжкості скоєних злочинів має відбувати в ізоляції від суспільства.

На думку суду, призначення такого виду покарання як позбавлення волі забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим статтею 2 КПК України, і буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для застосування до обвинуваченого статей 69, 75 КК України відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно останнього необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання час перебування обвинуваченого під вартою.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання, тобто з 05.07.2023.

У строк призначеного ОСОБА_4 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.07.2023 по день набрання вироком законної сили.

Обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1