справа № 166/509/24
номер провадження 1-кс/166/166/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

смт. Ратне 27 березня 2024 року

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 , його представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ратнівського відділення поліції (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_9 , у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 25.03.2024 року за ч. 2 ст.194 КК України про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю і жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, освіта середня, військовослужбовцю, одруженому, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, -

в с т а н о в и в:

З клопотання слідує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

ОСОБА_8 висунуто підозру в тому, що він, будучи військовослужбовцем, 24 березня 2024 року, о 23 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , на подвір`ї садиби ОСОБА_5 , шляхом підпалу, умисно пошкодив мотоцикол марки "Shineraу XY 200-4 INTRUDER" р/н НОМЕР_1 , чим потерпілому заподіяв майнову шкоду.

За даним фактом 25.03.2024 року було розпочато досудове розслідування №0000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

ОСОБА_8 25.03.2024 року був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

ОСОБА_8 25.03.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Необхідність обрання ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органу досудового слідства, суду, буде перешкоджати встановленню істини в справі, а також буде незаконно впливати на свідків, потерпілого в справі.

Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора та слідчого, які підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_8 , доводи захисника ОСОБА_7 про те, що щодо його підзахисного слід обрати запобіжний захід у виді особистої поруки, вивчивши матеріали поданого клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження.

З досліджених письмових даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 встановлено, що він є військовослужбовцем, прийма участь в бойових діях, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Він виключно з позитивної сторони характеризується по місцю служби, має подяки, бойові нагороди.

В поданих матеріалах клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим, прокурором не було надано достатніх об`єктивних доказів підтверджуючих обставини, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя не у повній мірі може погодитися з існуванням ризиків, про які вказує слідчий та прокурор, виходячи за наступного.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року), одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби підозрюваний може переховуватися від правосуддя, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. А у справі «Мамедова проти Росії» (№ 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року) Європейський суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як вказує сторона обвинувачення, усвідомлюючи можливість реального позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_8 , з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, що свідчить про наявний ризик, передбачений пунктом 1 частиною першою ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 1 ст. 177 КПК України, доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, що також відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Яжинський проти Польщі» («Jarzynski v. Poland», § 43).

Окрім цього, сторона обвинувачення вказує на ризик ймовірного впливу на свідків, потерпілого, проте вказане твердження можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні.

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до їх застосування.

Отже, долучені до клопотання докази, у своїй сукупності не можуть переконливо свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного даного запобіжного заходу.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В зв`язку із чим клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підлягає залишенню без задоволення.

Під час розгляду клопотання слідчому судді від сторони захисту надійшла заява про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 виявили бажання про особисту поруку відносно підозрюваного.

ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 пояснили, що мають особисті зв`язки з підозрюваним та моральний вплив на нього, завдяки чому зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, охарактеризували ОСОБА_8 виключно з позитивної сторони.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт.

Слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .

Визначаючи в якості поручителів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 слідчий суддя виходить з наступного. ОСОБА_10 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, проходить службу у Збройних Силах України, ОСОБА_12 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, проходить службу у Збройних Силах України на посаді командира роти, ОСОБА_11 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, проходить службу у Збройних Силах України на посаді головного сержанта командира відділення першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже є особами, які заслуговують на особливу довіру, мають особисті зв`язки з підозрюваним ОСОБА_8 та моральний вплив на нього, завдяки чому зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, в їх заявах містяться відомості, які характеризують позитивно підозрюваного та вони ознайомлені з обов`язками та наслідками порушення підозрюваним процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як особиста порука.

Вказаний вид запобіжного заходу, щодо підозрюваного ОСОБА_8 буде достатнім і зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В зв`язку з чим, клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки щодо ОСОБА_8 задовольнити.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього декілька обов`язків.

Керуючись ст.ст.177, 178, 180, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистої поруки.

Визначити поручителями підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Покласти на підозрюваному ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування);

- утримуватися від спілкуванням зі свідками у даному кримінальному провадженні;

Встановити підозрюваному ОСОБА_8 строк виконання покладених на його обов`язків до 27 травня 2024 року.

Роз`яснити поручителям ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років; що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; роз`яснити їх право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою відповідальність, та необхідність у цьому разі забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування чи до суду з метою вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу; а також роз`яснити, що у разі невиконання ними взятих на себе обов`язків на них може бути накладено грошове стягнення від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 28.03.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1