Справа № 638/5819/24
Провадження № 1-в/638/247/24
УХВАЛА

Іменем України

14 травня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року вироку щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 14.06.2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17.09.2020 та остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Строк відбування покарання вирішено рахувати з дня оголошення вироку. Зараховано у строк відбування покарання перебування під вартою за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17.09.2020 з 07.04.2021 по день постановлення даного вироку. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16.06.2022 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 14.06.2021 року залишено без змін.

Окрім того, ОСОБА_5 засуджений 13.10.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ст.395 КК України до 4 місяців арешту. Запобіжний захід не обирався. Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного Харківськоо апеляційного суду від 25.014.2022 вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2020 в частині призначення покарання скасовано. Вирішено вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70 КК України шліхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2020 більш суворим, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17.09.2020 з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 08.12.2020 та остаточно призначено 3 роки позбавлення волі. Зараховано у строк покарання за даним вироком частину відбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17.09.2020. В решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2022 року визначено засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання за наявності кількох вироків: вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 14.06.2021 року та вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 13.10.2020 року і постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим 14 червня 2021 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 13.10.2020 року, зміненого вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного Харківськоо апеляційного суду від 25.01.2022 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 14.06.2021 року остаточно визначити до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 14.06.2021 року.

Зараховану строк відбування покарання ОСОБА_5 частково відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 17.09.2020 року з 07.04.2021 року по 14.06.2021 року.

Таким чином засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 14 червня 2021 року.

29 березня 2024 року начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» Андрій Ольховський вніс на розгляд суду подання, в якому просив суд привести вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року.

В обґрунтування подання зазначив, що 28 березня 2024 року набрав законної сили Закон України щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року, яким на підставі частини 1 пункту 4 внесено зміни у статтю 60 Кримінального кодексу України.

В судове засідання засуджений та представник виправної колонії не з`явилися, надали заяви про розгляд подання за їх відсутністю. Прокурор просив проводити судове засідання без повної фіксації.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023, з наступних підстав.

З матеріалів подання вбачається, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року, скасованим вироком Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року в частині призначення покарання за ст. 395 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено покарання ст. 395 КК України у виді арешту строком на 4 місяці.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 рок, яким на підставі частини 1 пункту 4 внесено зміни у статтю 60 Кримінального кодексу України, та визначено, що «1. Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. 2. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років».

Згідно зі ст. 60 КК України, в редакції чинній станом на 28 березня 2024 року, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Зміни також внесено до ст. 395 КК України, санкція якої, в чинній редакції, передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років.

Таким чином, санкція ст. 395 КК України, за якою вироком Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено покарання у виді 4 місяців арешту, на даний час не передбачає такого покарання як арешт.

За таких обставин, наявні підстави для вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 1 та 3 статті 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, чинну на даний час санкцію статті 395 КК України, за якою засуджено ОСОБА_5 , суд не вправі застосувати до нього покарання у виді обмеження волі, оскільки така міра покарання є більш суворою за призначене вироком суду покарання, враховуючи положення ст. 51 КК України, а відтак погіршує становище засудженого.

За таких обставин, наявні підстави для заміна призначеного покарання у виді арешту більш м`яким, передбаченим санкцією ст. 395 КК України в чинній редакції, а саме покаранням у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 539, 537 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року вироку щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року, з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, за ст. 395 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року, більш суворим, призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2020 року, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, якою вказаний вирок Ленінського районного суду 17 вересня 2020 року в частині призначення покарання змінено, і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 14 червня 2021 року, з урахуванням ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1