Справа № 320/1199/19
Пр. №1-кп/333/329/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , обвинуваченого: ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого: ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та сторони захисту про зміну запобіжного заходу, відносно обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

заявлені в межах судового кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком колегії Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/1199/19 від 07.02.2022 р. ОСОБА_8 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2023 р. відновлені частково матеріали даної судової справи № 320/1199/19.

Ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 05 червня 2023 р. вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2022 року відносно ОСОБА_8 , яким було визнано його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України скасований та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м. Запоріжжя. В межах своєї компетенції Комунарський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а у справах, по яких Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.

Для нового розгляду даного кримінального провадження, в автоматизованому порядку, визначено колегію суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зі строком дії до 28.03.2024 р.

По справі здійснюється судовий розгляд, колегією суддів встановлений повний порядок дослідження доказів: допитати потерпілу, свідка, дослідити письмові докази, допитати обвинуваченого, дослідити цивільний позов, перейти до судових дебатів.

Наразі досліджені письмові докази. Представником потерпілої, яку планувалося допитати в судовому засіданні 26.03.2024 р., заявлено клопотання про відкладення слухання справи в зв`язку з його хворою, також не з`явився свідок в судове засідання. З огляду на вищевказані об`єктивні обставини, колегія суддів не має можливості розглянути справу в строк до 28.03.2024 р.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ще на 60 днів, задля забезпечення його належної поведінки та запобігання ризиків переховування від суду та незаконного впливу на потерпілу, які не зникли та не зменшилися.

Обвинувачений та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання, вважають його необґрунтованим та просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , посилаючись, що заявлений стороною захисту запобіжний захід зможе запобігти існуючим ризикам.

Прокурор заперечувала відносно зміни діючого запобіжного заходу, вважає він не зможе ефективно запобігти існуючим ризикам.

Колегія суддів, вислухав позицію сторони обвинувачення та сторони захисту з приводу заявлених ними обставин, дослідивши матеріали судової кримінальної справи, дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

ОСОБА_8 у цій справі обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме вбивство людини, своєї дружини. Наразі СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області розслідується кримінальне провадження №000034, відомості відносно якого внесено до ЄРДР 08.12.2023 р., за заявою ОСОБА_9 (яка в цій судовій справі визнана потерпілою) про зґвалтування ОСОБА_8 його дружини ОСОБА_10 . За інкримінований злочин законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення воді від 7 до 15 років.

Відповідно до пункту 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, «…Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування або повторного вчинення злочинів. Суд визнає, що з огляду на серйозність обвинувачень, висунутих проти заявника, органи влади мали підстави вважати, що існування такого ризику було встановлено із самого початку. Однак, Суд неодноразово наголошував, що тяжкість обвинувачень сама по собі не може бути виправданням тривалих періодів запобіжного ув`язнення..».

Підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 стала наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України, а саме, що останній може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу.

Наразі потерпіла під час нового розгляду справи ще не допитана судом. Остання є ініціатором іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , в зв`язку з чим колегія суддів вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілу, яка була своячкою обвинуваченого, і останній обізнаний про її місце проживання, не зник та не зменшився.

Обвинувачений дітей чи інших утриманців не має, в межах цієї справи обвинувачується у вбивстві своєї дружини. Стійкі соціальній зв`язки обвинуваченого (постійне місце проживання, місце роботи тощо) знаходилися в Мелітопольському районі, який наразі тимчасово окупований російськими військами. До посилання обвинуваченого, що він може перебувати під домашнім арештом в квартирі, за зазначеною ним адресою в м. Запоріжжі, колегія суддів відноситься критично з наступних підстав. Обвинуваченим вже заявлялась ця обставина, якій судом надана оцінка та вказано, що належно підтверджених відомостей, на яких законних підставах ОСОБА_8 буде мешкати у вищевказаній квартирі: договір найму, як член родини, тощо, суду стороною захисту не повідомлені. Також відсутні відомості, що інші співвласники вищевказаної квартири не заперечують відносно проживання ОСОБА_8 , який обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за цієї адресою. Наразі стороною захисту повторно заявлене клопотання про зміну діючого запобіжного заходу на домашній арешт не обґрунтоване, вищевказані обставини суду не повідомлені. З урахуванням вищенаведеного колегія суддів виснує, що ризик переховування обвинуваченим від суду не зник та не зменшився.

Європейський суд з прав людини в своїх рішення підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Суспільний інтерес полягає у повному та неупередженому судовому розгляді кримінальний проваджень, особливо справ з приводу насильницьких злочинів з тяжкими наслідками, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений. У разі настання вищевказаних ризиків, будуть порушені вищевказані суспільній інтереси.

Відомості про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер та суть інкримінованого злочину, тяжкість покарання передбачена законодавством за цей злочину, особу обвинуваченого а такожусвідомлення обвинуваченим можливого визнання судом його вини за висунутим обвинуваченням та тиск тягаря можливого призначення та відбування тяжкого покарання передбаченого законодавством, стадію кримінального провадження та стан судового розгляду справи, колегія приходить до висновку, що заявлене клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення, а клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання підлягає задоволенню.

З огляду на характер обвинувачення, суть інкримінованого злочину, пов`язаного із застосуванням насилля, колегія суддів, скориставшись правом, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 331, 372 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 днів, а саме: з 26.03.2024 року по 24.05.2024 року.

Ухвала діє до 24.05.2024 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

ОСОБА_3