Справа № 444/1708/24
Провадження № 1-кс/444/417/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жовква скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000201 від 20.04.2024 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області із скаргою на бездіяльність слідчого та відмову у визнанні потерпілим, яку обґрунтовує тим, що у провадженні Львівського районного управління поліції № 1 відділу поліції № 2 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000201 від 20.04.2024 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 239 Кримінального кодексу України. У скарзі зазначає, що 23.04.2024 року вона звернулась до відділу поліції № 2 ЛРУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою в якій просила визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000201 від 20.04.2024. Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській обласні ОСОБА_4 їй відмовлено у залученні до провадження, як потерпілої, у зв`язку із відсутністю у її заяві Вх. № Д-130, яка надійшла у відділ поліції 24.05.2024, доказів завдання їй шкоди. Зазначена постанова мотивована тим, що «підстав для залучення ОСОБА_3 до провадження в якості потерпілого немає».

Скаржник вважає, що постанова слідчого належним чином не обґрунтована та немотивована, не надано належної оцінки доказів, на підставі яких приймалось рішення про відмову у визнанні її потерпілою, доказів, які відхилені при прийнятті рішення із зазначенням підстав їх відхилення та належної оцінки викладеним у клопотанні про визнання потерпілим обставинам.

Водночас, наявні очевидні та достатні підстави вважати, що ФОП ОСОБА_5 забруднює воду та повітря по місцю її проживання, що підтверджується нестерпним смородом та очевидним забрудненням води різними відходами та фекаліями, неподалік її місця проживання, а також забруднення води та земельних ділянок підтверджується відповідним висновком. Завдана шкода її життю та здоров`ю підтверджується медичними виписками № 2278 від 29.03.2024 року та № 3206 від 02.05.2024 року.

Таким чином, старший слідчий СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 була зобов`язана вручити їй, як потерпілій пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, однак всупереч вимог законодавства безпідставно відмовила у визнанні її потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Оскаржувана постанова від 28.05.2024 отримана нею листом 05.06.2024 року. Строк на її оскарження відраховується саме з цієї дати.

Скаржник зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 55, 110 КПК України, не вказано обґрунтування та підстави відмови, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_3 просить визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого СВ відділу поліції №2 ЛРУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській, області капітана поліції ОСОБА_4 щодо не вручення їй як потерпілому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки після подачі заяви про вчинення кримінального правопорушення, скасувати постанову старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.05.2024 року та зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим від 23.04.2024 року у кримінальному провадженні № 0000201 від 20.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, в поданій нею скарзі зазначила, що просить розглянути скаргу без її участі та задовольнити скаргу.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Суду надані матеріали кримінального провадження №0000201 від 20.04.2024 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

За таких обставин, з врахуванням положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності зазначених вище учасників кримінального провадження.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, оглянувши надані суду матеріали кримінального провадження №0000201 від 20.04.2024 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому слідстві може бути оскаржене до слідчого судді рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Згідно з ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що 20.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч. 1 ст. 239 КК України, номер кримінального провадження: 0000201.

Як встановлено із матеріалів кримінального провадження, 19.04.2024 року ОСОБА_3 звернулася до ВП №2 ЛРУП №1 із заявою, в якій просить прийняти міри до фірми "Ексім Фуд", яка зливає протягом десяти років речовини від яких пече в грудях, болить голова, нестерпний сморід і неприємний присмак в роті.

24.05.2024 року ОСОБА_3 звернулась із заявою, в якій просила визнати її потерпілою в даному кримінальному провадженні, вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, ознайомити її з правами та обов`язками потерпілої.

28.05.2024 року старшим слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим відповідно до якої в задоволенні зазначеної вище заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілою необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілою необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.

Таким чином, старший слідчий, яка виносила оскаржену постанову, повинна була надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскарженої постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди.

Однак, мотиви оскаржуваної постанови не містять належного обґрунтування розгляду заяви ОСОБА_3 про залучення її до кримінального провадження як потерпілої.

Таким чином, оскаржена постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому таку постанову належить скасувати.

Крім того, на даний час триває досудове розслідування, і таке не завершене, отже, рішення старшого слідчого про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , за заявою якої розпочато досудове розслідування, є передчасним, а викладені у клопотанні слідчому про визнання потерпілою факти, підлягають перевірці.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За наведених вище обставин, постанова старшого слідчого про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Відділу поліції №2 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.05.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000201 від 20.04.2024 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Відділу поліції №2 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження повторно розглянути ОСОБА_3 про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 0000201 від 20.04.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1