У Х В А Л А

про залишення касаційної скарги без руху

08 липня 2024 року

м. Київ

справа №635/97/23

провадження № 51-3390ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 08 квітня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України

(далі - КПК України) в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Засуджений, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, має вказати у чому полягають допущені, на його думку, порушення, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставами для скасування або зміни оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 вказує на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, засуджений просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.

Також засудженому необхідно врахуватиположення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.

Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Суд звертає увагу засудженого, що він має право звернутися до відповідного Центру безоплатної правової допомоги з метою отримання кваліфікованої правової допомоги для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 08 квітня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, залишити без руху і встановити строк, що становить 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3