УХВАЛА

25 березня 2024 року

м. Київ

справа № 183/1052/23

провадження № 51-1556ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього,

встановив:

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 3 ч. 2 та частин 3 та 5 зазначеної статті.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, а відповідно до ч. 5 вказаної статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень.

Однак ОСОБА_4 до касаційної скарги не долучив копії оскаржуваного судового рішення, а зі змісту скарги не зрозуміло, яке судове рішення він оскаржує до Верховного Суду.

Так, засуджений, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, вказує на незаконність вироку Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року та порушує питання про його зміну в частині призначеного покарання.

Однак, як убачається з даних Єдиного реєстру судових рішень вказане судове рішення постановлено у формі ухвали, а у формі вироку постановлено рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року. Допущені суперечності перешкоджають суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу засудженого, що з урахуванням вимог ст. 424 КПК, вирок суду першої інстанції, переглянутий в апеляційному порядку та залишений без змін, не може бути предметом касаційного розгляду окремо без ухвали апеляційного суду.

У разі оскарження лише ухвали суду апеляційної інстанції скаржнику необхідно зазначити в чому полягає незаконність судового рішення в силу ст. 419 КПК, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Таким чином, скаржнику слід конкретизувати, які саме судові рішення він оскаржує, зазначити вимогу щодо оскаржуваних судових рішень, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК із наведенням належного обґрунтування, відповідно до положень ст. 438 КПК.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК засуджений не зазначив чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3