Справа № 461/4140/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/781/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у скла02 липня 2024 рокуді:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2024 року про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою застосовано до підозрюваного у вчинені кримінальних

правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17.08.2024, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із цим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржена ухвала підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими під час судового засідання.

Адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, зазначивши про зайнятість в іншому судовому засіданні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 , який брав участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», не заперечував щодо розгляду справи без участі захисника ОСОБА_6 , та повідомив, що в нього є інший захисник ОСОБА_9 , договір про надання правової допомоги з яким уклав його брат.

Адвокат ОСОБА_9 апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 підтримав частково. Просив визначити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави. Зазначив, що підозрюваний позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з батьками, є студентом, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Вважає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , виступ захисника ОСОБА_9 , думку прокурора ОСОБА_8 щодо законності судового рішення, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 04.04.2024, за ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

20.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту та збуті психотропних речовин, у великих та особливо великих розмірах, вчинених за попередньою змовою групою осіб, повторно, а також в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні прекурсорів з метою їх збуту, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя також, дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному проваджені іншим чином.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: тяжкість інкримінованих злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного та характеризуючі його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочинів, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положень п.5 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання" (рішення у справі " ОСОБА_10 проти України" п. 38).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею в достатній мірі не враховані встановлені в судовому засіданні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: постійне місце проживання та навчання підозрюваного, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , який проживає разом з батьками, є студентом, позитивно характеризується за місце проживання та навчання, відсутність судимостей та повідомлення про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які в сукупності вказують на наявність підстав вважати, що у разі визначення застави підозрюваному, вона може бути достатньою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без урахування їх у сукупності з іншими наявними обставинами, зокрема даними про особу підозрюваного, не може бути безумовною підставою для не визначення йому розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих підозрюваному злочинів, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, суспільний інтерес, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у межах, визначених п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, вказаних у ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог п.2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 на строк до 60 днів до 17 серпня 2024 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою до 17 серпня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок: IBAN: НОМЕР_1 , банк отримувача: ДКС України, м.Київ, , код банку отримувача (МФО) 820172. Внесення визначеної застави є підставою для звільнення особи з-під варти.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадження.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) громадянина для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3