УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/662/24

Провадження № 1-кс/486/118/2024

09 квітня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000142, внесеному 05.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дніпровка, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.09.2023 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2024 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння тяжкого умисного злочину проти власності, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, в період відбування покарання з випробуванням на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та 05.04.2024 року, з мотивів помсти ОСОБА_6 через особистий конфлікт, вирішив пошкодити шляхом підпалу автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO», моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , 2002 року випуску, що на праві власності належить ОСОБА_7 та перебував у фактичному користуванні ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 05.04.2024 року приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , прослідував до автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO», моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , 2002 року випуску, вартістю 84711 гривень, що був запаркований біля третього під`їзду багатоповерхового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою його пошкодження, обравши способом реалізації свого протиправного наміру загально небезпечний спосіб - підпал.

У подальшому, 05.04.2024 року о 01 год. 42 хв., скориставшись відсутністю власника та користувача автомобіля, ОСОБА_4 умисно розлив невстановлену в ході проведення досудового слідства паливно-мастильну суміш на поверхню передньої частини капоту автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO», моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , 2002 року випуску, після чого застосовуючи в якості джерела вогню сірники, підніс їх до місця розливу паливно-мастильної суміші вказаного авто, в результаті чого сталось загоряння та пожежа, внаслідок чого автомобіль частково втратив свої споживчі властивості та економічну цінність і при цьому істотно обмежилась можливість його використання за призначенням, а потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на суму 84711 гривень.

Після вказаних дій, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник виконавши дії, спрямовані на виникнення пожежі.

05.04.2024 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України: протоколом огляду місця події від 05.04.2024 року (з 02:50 од 04:40 год.): прибудинкової території, що розташована по АДРЕСА_3 та автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO», моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким зафіксовано обстановку на місці події та наслідки пожежі внаслідок підпалу; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 05.04.2024 року; протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05.04.2024 року, яка пояснила, що дійсно 05.04.2024 року близько о 01:00 год. вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 перебувала за адресою АДРЕСА_3 та з метою умисного пошкодження майна її знайомий на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 здійснив підпал належного на праві користування останньому автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO»; звітом Вознесенського РУ ГУ ДСНС України в Миколаївській області про причину виникнення пожежі від 05.04.2024 року, згідно висновку якого ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталася 05.04.2024 року, за адресою: АДРЕСА_3 , а саме в легковому автомобілі марки «ЗАЗ-DAEWOO», моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 є підпал; протоколом огляду речі від 05.04.2024 року, а саме компакт диску типу DVD-R з камер відеоспостереження, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , на яких зафіксовано факт підпалу транспортного засобу; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 05.04.2024 року, який детально розповів та продемонстрував обставини вчинення ним кримінального діяння, а саме умисного пошкодження транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO», моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом його підпалу з метою помсти знайомому ОСОБА_6 , у фактичному користуванні якого перебував вищевказаний автомобіль; іншими доказами в їх сукупності, в тому числі речовими доказами.

Застосування тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 дасть змогу слідчому, прокурору та суду виконати в повному обсязі свої процесуальні повноваження та обов`язки, завершити досудове розслідування в межах розумного строку та прийняти остаточне процесуальне рішення, а також забезпечить запобігання наступним ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, доказами зазначеного ризику являється те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, тому під тяжбою отримання покарання, останній, крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись і від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Крім того, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, маючи не погашену і не зняту судимість, в період випробувального строку за вироком від 13.09.2023 року, перебуваючи при цьому під слідством по кримінальному провадженню №20000066 від 08.02.2024 року, у якому йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто фактично упродовж 1 календарного року вчинив три тяжкі кримінальні правопорушення, по одному з яких його вже засуджено і вироку набрав законної сили, а по двом йому повідомлено про підозру; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, це також свідчить про те, що у майбутньому ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння може вчинити інший злочин, в тому числі стосовно ОСОБА_6 , оскільки, за словами самого ОСОБА_4 , він, хоча і визнає свою вину, але не кається і вважає, що вчинив вірно. Крім того, ОСОБА_4 13.09.2023 року засуджений Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, однак останній на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив та вчинив вже в поточному році два умисні тяжкі злочини, що є підставою вважати, що у майбутньому він зможе продовжити свою злочинну діяльність.

Таким чином, підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, прокурор просить клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» в межах строків досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив застосувати до нього домашній арешт.

Вивчивши клопотання з долученими до нього матеріалами, вислухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділенням Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому 05.04.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000142 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а саме переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вислухавши думку прокурора та підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що не зважаючи на те, що тримання під вартою є найбільш суворим із передбачених КПК України запобіжних заходів, саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому, жодних правових підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді домашнього арешту, в судовому засіданні не встановлено.

Слідчий суддя обґрунтовує це тим, що в судовому засіданні встановлено про те, що ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності, однак вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, міцних соціальних зв`язків не має, систематично вчиняє кримінальні правопорушення, на утримані неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, а тому, на переконання слідчого судді, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить в повної мірі виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах: від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає 3028 грн.

Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, суд вважає, що заставу останньому слід визначити у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становитиме 90840 грн.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000142, внесеному 05.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дніпровка, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.09.2023 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», в межах строків досудового розслідування, тобто до 05.06.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до Южноукраїнського міського суду Миколаївській області за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Южноукраїнська Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, надіслати начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1