ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

17 квітня 2024 року м. Фастів Київської області

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0000754 від 13.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1ст. 369 КК України,-

в с т а н о в и в :

Клопотання надійшло до суду поштою 15.04.2024 та відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2024 року до ВП № 3 Фастівського РУП надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВП № 3 Фастівського РУП поліції ОСОБА_4 про те, що за адресою АДРЕСА_1 під час опрацювання повідомлення про нанесення особі тілесних ушкоджень, було складено адміністративні матеріали за ст. 183 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній з метою уникнення адміністративної відповідальності запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 1100 грн. та поклав грошові кошти до службового автомобіля марки «Пежо 301» д.н.з. 1468. (ІПНП 1923 від 12.04.2024).

12.04.2024 року о 20 год 13 хв. в ході проведення огляду службового автомобіля марки Peugeot 301р.н. 1468 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в середині автомобіля на передньому пасажирському сидінні виявлено грошові кошти в сумі 1100 грн. три купюри номіналом по 200 грн.: серії: № ТЄ 4477148, № ЄЄ 6605294, № АС9321356, та одна купюра номіналом 500 грн. серії: № АБ3844833, які вилучено та поміщено до спеціального пакету № WAR 0071143.

Таким чином, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, збереження предметів та речей, що визнані речовими доказами, процесуальний керівник вважає за необхідне накласти арешт на вищевказані речові докази вилучені 12.04.2024 під час огляду місця події.

В судове засідання прокурор ОСОБА_6 , який є в групі слідчих, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день розгляду клопотання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Судом встановлено, що 13.04.2024 відомості за даним фактом СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000754, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Постановою слідчого від 13.04.2024 року грошові кошти в сумі 1100 грн. - три купюри номіналом по 200 грн.: серії: № ТЄ 4477148, № ЄЄ 6605294, № АС 9321356, та одна купюра номіналом 500 грн. серії: № АБ 3844833, які вилучено12.04.2024 року о 20 год 13 хв. в ході проведення огляду службового автомобіля марки Peugeot 301р.н. 1468 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні № 0000754 від 13.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема: забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурором матеріалами клопотання доведено, що грошові кошти є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 369 КК України, визнано речовими доказами та дійсно існує необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки існують ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту, зазначеного в клопотанні прокурора, майна, а саме: грошових коштів у сумі 1100 грн., які вилучено 12.04.2024 року о 20 год 13 хв. в ході проведення огляду службового автомобіля марки Peugeot 301р.н. 1468 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому суд відхиляє позицію представника власника майна.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0000754 від 13.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1ст. 369 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 1100 грн. - три купюри номіналом по 200 грн.: серії: № ТЄ 4477148, № ЄЄ 6605294, № АС 9321356, та одна купюра номіналом 500 грн. серії: № АБ 3844833 отримані від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП , які вилучено 12.04.2024 року о 20 год 13 хв. в ході проведення огляду службового автомобіля марки Peugeot 301р.н. 1468 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,які поміщені до спеціального пакету № WAR 0071143, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів.

Арештом визначити заборону відчуження, користування та розпоряджання арештованим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1