У Х В А Л А

Справа № 126/663/24

Провадження № 1-кс/126/526/2024

18 квітня 2024 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бершадь клопотання старшого слідчого відділу поліції № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області, проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого в ТОВ "Вінницька птахофабрика", раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з тих підстав, що як стверджує, що в середині січня 2024 року в темну пору доби, точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . При цьому в нього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки майна з сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , в якому на той час ніхто не проживав.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переліз через паркан до території домоволодіння ОСОБА_6 , де відірвав скобу навісного замка дверей до горища підсобного приміщення та проник в середину, звідки умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» від 06.11.2023 № 734/2023 затвердженого Законом України № 3429-IX від 08.11.2023, викрав соснову дошку довжиною 300 см, товщиною 4 см, шириною 15 см, вартістю 89,66 грн., соснову дошку довжиною 300 см, товщиною 4 см, шириною 20 см, вартістю 119,55 грн., три соснові дошки довжиною 600 см, товщиною 2,5 см, шириною 30 см, вартістю 87,46 грн. кожна, сім соснових дошок довжиною 400 см, товщиною 3 см, шириною 20 см, вартістю 87,46 грн. кожна, одну соснову дошку довжиною 300 см, товщиною 5 см, шириною 15 см, вартістю 89,58 грн. З викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце злочину, перенісши його до свого домоволодіння, де залишив на зберігання.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв майнової шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 1173,39 грн.

Окрім того, в кінці лютого 2024 року, в темну пору доби, точних дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . При цьому в нього виник новий злочинний умисел на вчинення крадіжки майна з сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , в якому на той час ніхто не проживав.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переліз через паркан до території домоволодіння ОСОБА_6 , де пошкодивши замок вхідних дверей проник до приміщення гаража, звідки умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України № 3564-IX від 06.02.2024, викрав два побутових газових балони об`ємом 50,6 л, вартістю 887 грн. кожен, з якими покинув місце злочину, перенісши їх до свого домоволодіння, а в подальшому продав їх ОСОБА_7 , не повідомляючи про те, що вони викрадені.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв майнової шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 1774 грн.

Також, приблизно 09.03.2024 в темну пору доби, точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . При цьому в нього виник новий злочинний умисел на вчинення крадіжки майна з сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , в якому на той час ніхто не проживав.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переліз через паркан до території домоволодіння ОСОБА_6 , де розбивши скляну шибку на горищі житлового будинку, проник всередину до будинку, звідки умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України № 3564-IX від 06.02.2024, викрав шкіру дикого кабана розміром 1,5 на 1 м, вартістю 1501 грн., з якою покинув місце злочину, перенісши її до свого домоволодіння, де залишив зберігати, чим заподіяв майнової шкоди ОСОБА_6 на вказану вище суму.

12.03.2024 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.03.2024 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, з повною загальною середньою освітою, неодруженому, працюючому в ТОВ «Вінницька птахофабрика», судимому 21.09.2000 Погребищенським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 42, ч. 3 ст. 89 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 28.10.2004 Погребищенським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 21.11.2005 Погребищенським районним судом Вінницької області за ст. 70, ч. 1 ст. 263, 304 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі; 20.10.2015 Козятинським міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 25.01.2021 звільнений з Вінницької виправної колонії № 86 з умовно-достроковим терміном 1 рік 4 місяці 19 днів - повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ;

- протоколами оглядів від 14.03.2024 та 15.03.2024;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 1117/24-21.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 , відносно не тривалий час, за вказаною адресою не зареєстрований та постійного місця проживання не має, тому він може вживати заходів щодо втечі та зміни місця проживання з метою переховування від органів досудового розслідування та суду для уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що у вказаному кримінальному провадженні є потерпілий та свідки, які добре відомі ОСОБА_4 , тому останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може впливати на потерпілого та свідка з метою зміни показів останніх.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, в їх числі тяжкі, умисні, корисливі злочини і навіть під час відбування іспитового строку та після відбуття покарання у виді позбавлення волі, являється раніше судимою особою. Після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний, корисливий злочин.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу просить врахувати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє йому обирати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та може призвести до затягування строку проведення досудового розслідування, що буде суперечити загальним засадам кримінального провадження, а саме ст. 28 КПК України, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього в суд на першу вимогу;

- застава, оскільки у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти;

- домашній арешт, так як вказаний запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам, оскільки за місцем проживання у ОСОБА_4 відсутні сталі соціальні зв`язки.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання слідчого з тих підстав, що він працює в ТОВ "Вінницька птахофабрика" в нічні зміни, а застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту позбавить його можливості ходити на роботу.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора та підозрюваного, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

29.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії»).

Слідчий суддя виходить з того, що на даному етапі провадженні він не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, він не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого стороною обвинувачення.

Аналіз представлених доказів зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, враховує і положення, що передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, між тим ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитися відповідними доказами. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться. Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Водночас слідчий суддя не погоджується з існуванням ризиків, про які вказує сторона обвинувачення, оскільки за рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» тільки одне посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. У справі «Мамедова проти Росії». Суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як слідує із клопотання, сторона обвинувачення просить врахувати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджували зазначене, слідчому судді не надано. Клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є непропорційними меті, яка ставиться до їх застосування.

Долучені до клопотання докази містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого діяння та частково підтверджують ризики, при цьому в своїй сукупності це не може свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт. Отже слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, не знайшов підстав для задоволення клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює в ТОВ "Вінницька птахофабрика" в денні та нічні зміни, застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту позбавить його мождивості працювати. Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даний час, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, та покласти на останнього наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання або місця роботи.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 29, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу поліції № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області, проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого в ТОВ "Вінницька птахофабрика", раніше судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання або місця роботи.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 до 29.05.2024 в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 здійснює слідчий, який провадить досудове розслідування кримінального провадження № 0000151, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1