Справа № 202/1120/24
Провадження № 1-кс/202/1473/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

17 лютого 2024 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, є громадянином України, має середньо-технічну освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 17 лютого 2024 року.

Згідно з матеріалами клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27 вересня 2023 року, під час дії на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись невстановленому місці, переслідуючи корисливий мотив, направлений на отримання незаконного прибутку та швидкого збагачення, достовірно знаючи, що на території України Указами Президента введено воєнний стан, вступили в попередню злочину змову та домовились про вчинення особливо тяжких злочинів, а саме вчинення вимагання передачі чужого майна, з погрозою застосування насильства над потерпілим та з погрозою пошкодження чи знищення його майна, або майна, що перебуває в його віданні.

Відповідно до попередньої змови, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , передбачили наступне: пошук потенційних потерпілих серед осіб-підприємців, які здійснюють свою діяльність в м. Дніпро; створення штучного конфлікту з вказаною особою, під надуманим приводом; висловлювання погроз застосування насильства до потерпілого, а також погроз пошкодження чи знищення його майна, або майна, що перебуває в його віданні; вимагання від потерпілого передачі грошових коштів, за вирішення «конфлікту» та/або за сплату неіснуючого боргу; вимагання від потерпілого передачі грошових коштів щомісячно, за не перешкоджання здійснення ним підприємницької діяльності; вимагання від потерпілого передачі так званих «відступних», тобто всіх наявних в нього грошових коштів та майна, за не перешкоджання здійснення ним підприємницької діяльності в подальшому, та «звільнення» його від сплати щомісячних «платежів».

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27 вересня 2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та діє по теперішній час воєнний стан, обрали об`єктом своїх злочинних посягань раніше незнайомого їм ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є фізичною особою-підприємцем, та разом із своїм партнером ОСОБА_11 , здійснює діяльність із передачі в оренду автомобілів, в тому числі із правом викупу, фізичним особам.

Так, 28 вересня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зателефонував ОСОБА_11 , та повідомив про те, що він, нібито придбав на автомобільній площадці автомобіль марки Volkswagen Touareg р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , і необхідно щоб останній надав йому генеральну довіреність на продаж вказаного автомобіля.

Встановлено, що вказаний автомобіль перебував в оренді у гр. ОСОБА_12 , який взяв грошові кошти в борг у представників вказаної автомобільної площадки, та в якості застави залишив вказаний автомобіль, який в подальшому, не маючи на це законних підстав, нібито неофіційно придбав ОСОБА_4 .

В зв`язку з тим, що ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_10 вищевказаний автомобіль не продавали, останній домовився про зустріч з ОСОБА_4 , для з`ясування всіх обставин з приводу даного факту.

28 вересня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на автомобілі марки Toyota Sequoia, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 прибув до Залізничного вокзалу, який розташований за адресою м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, де зустрівся з ОСОБА_10 .

В ході спілкування, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та по теперішній час діє воєнний стан, висловив протиправну вимогу ОСОБА_10 про передачу йому грошових коштів в розмірі 3 000 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України, станом на момент вчинення злочину складало 109 705 гривень 80 копійок, на що ОСОБА_10 відмовився, посилаючись на те, що він не закладав вказаний автомобіль на автомобільній площадці, і що ОСОБА_12 не мав права цього робити, оскільки автомобіль йому не належав, і якщо ОСОБА_4 хоче повернути грошові кошти, які він нібито віддав менеджеру автомобільної площадки, то він має звертатись саме до вказаного менеджеру, а не до нього, як до фактичного власника автомобіля. На що ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, створюючи штучну конфліктну ситуацію, повторно висловив вимогу ОСОБА_10 про передачу йому грошових коштів в розмірі 3 000 доларів США, та в разі відмови висловив погрози пошкодження або знищення вищевказаного автомобіля, шляхом його повного спалення.

Після чого, 28.09.2023 приблизно в 18:00 годин, ОСОБА_10 , на вимогу ОСОБА_4 , прибув до приміщення кафе «Mixtura», яке розташоване за адресою м. Дніпро, пл. Соборна, 9а, де зустрівся з ОСОБА_4 , та раніше не знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Надалі, в ході спілкування, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловили протиправну вимогу ОСОБА_10 про передачу їм грошових коштів в розмірі 3 000 доларів США, в якості сплати за повернення автомобіля Volkswagen Touareg р.н. НОМЕР_1 , на що ОСОБА_10 , сприймаючи погрози вищевказаних осіб, щодо пошкодження або знищення шляхом повного спалення вищевказаного автомобіля як реальні, діючи всупереч своєї волі, погодився на передачу вказаної суми грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_4 , надав вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 проїхати до відділення банку «Ideabank», де останній повинен був зняти з особистої банківської картки готівкові кошти, які в подальшому повинен був передати ОСОБА_4 .

В зв`язку з чим, ОСОБА_10 , діючи проти своєї волі, реально побоюючись за стан автомобіля Volkswagen Touareg р.н. НОМЕР_1 , який був йому ввірений ОСОБА_11 , погодився, та в супроводі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прибув до відділення банку «Ideabank», яке розташоване по вул. Артема-Шевченко, де з особистої картки № НОМЕР_3 зняв грошові кошти в розмірі 60 000 гривень, та в супроводі вищевказаних осіб повернувся до кафе «Mixtura».

В цей же момент, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловив протиправну вимогу ОСОБА_10 про передачу їм грошових коштів в розмірі 60 000 гривень, в якості сплати половини боргу за повернення автомобіля Volkswagen Touareg р.н. НОМЕР_1 , на що ОСОБА_10 , сприймаючи погрози вищевказаних осіб, щодо пошкодження або знищення шляхом повного спалення вищевказаного автомобіля як реальні, діючи всупереч своєї волі, передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 60 000 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловив протиправну вимогу ОСОБА_10 про передачу їм грошових коштів в розмірі 20 000 гривень щомісячно, за не перешкоджання здійснення ним підприємницької діяльності, та за подальше врегулювання можливих конфліктів з особами, із числа кримінального світу, на що ОСОБА_10 відмовився.

В зв`язку з чим, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, висловили погрози застосування відносно потерпілого ОСОБА_10 насильства, та погрози, щодо пошкодження або знищення всього його майна, та майна, що було йому ввірене, в разі не сплати їм вказаної щомісячної «данини».

28.10.2023 приблизно в 09:00 годин, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, на автомобілі марки Mercedec-Benz VITO, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , прибули до офісного приміщення ОСОБА_10 , розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 122к, де висловили останньому вимогу про передачу їм грошових коштів в розмірі 20 000 гривень, в якості оплати за те, що вони не перешкоджають здійсненню ним підприємницької діяльності, на що ОСОБА_10 , реально побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за ввірене йому майно, а саме автомобілі, всупереч своєї волі, передав вказаним особам грошові кошти в розмірі 20 000 гривень.

Надалі, 25.11.2023 приблизно в 09:30 годин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі марки Mercedec-Benz VITO, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , та ОСОБА_4 на автомобілі марки Toyota Sequoia, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, прибули до офісного приміщення ОСОБА_10 , розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 122к, де висловили останньому вимогу про передачу їм грошових коштів в розмірі 60 000 гривень, в якості оплати за те, що вони не перешкоджають здійсненню ним підприємницької діяльності, на що ОСОБА_10 , відмовився, та повідомив, що в нього не має грошових коштів.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висловили вимогу ОСОБА_10 про продаж належних або ввірених йому автомобілів, і подальшу передачу їм грошових коштів в розмірі 50 % від отриманої суми. Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою реалізації злочинного умислу, увімкнули газовий балон з пальником з п`єзо підпалом та у працюючому стані, повернули його вогнем до обличчя ОСОБА_10 , і висловили погрози насильства, в разі, якщо ОСОБА_10 не передасть їм грошові кошти в розмірі 60 000 гривень. Одночасно з цим, ОСОБА_4 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , висловив вимогу ОСОБА_10 про передачу їм грошових коштів в розмірі 25 000 доларів США, в якості «відступних», за не перешкоджання здійснення ним підприємницької діяльності в подальшому, та «звільнення» його від сплати щомісячних «платежів».

25 листопада 2023 року приблизно в 14:00 годин, ОСОБА_10 , знаходячись за адресою м. Дніпро, пр. Петровського, на вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , всупереч своєї волі, передав останньому грошові кошти в розмірі 60 000 гривень, в якості оплати за те, що вони не перешкоджають здійсненню ним підприємницької діяльності.

13 січня 2024 року приблизно в 08:35 годин, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, на автомобілі марки Mercedec-Benz VITO, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , прибули за адресою АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , та в телефонному режимі висловили останньому вимогу проїхати з ними на зустріч до ОСОБА_4 , на що ОСОБА_10 , реально побоюючись за своє життя та здоров`я, сів у вищевказаний автомобіль, та у супроводі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прибув до автомобільної заправочної станції «U.GO», яка розташована за адресою вул. Бабенка, проспект Слобожанський, 1, Слобожанське, Дніпропетровська область, де зустрівся з ОСОБА_4 .

В ході спілкування, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловили ОСОБА_10 протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів в якості оплати за те, що вони не перешкоджають здійсненню ним підприємницької діяльності, та в якості сплати за неіснуючий борг, в розмірі 64 000 доларів США та 60 000 гривень, на що останній відмовився.

Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , висловили вимогу потерпілому показати всі наявні в нього поточні банківські рахунки, та кількість грошових коштів на вказаних рахунках, та виявили наявність грошових коштів на рахунках.

В зв`язку з вищезазначеним, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, висловили ОСОБА_10 вимогу, яка супроводжувалась погрозами застосування насильства, про переказ грошових коштів з банківських карток останнього на банківську картку НОМЕР_5 , в якості оплати за те, що вони не перешкоджають його підприємницькій діяльності, та в якості сплати за неіснуючий борг.

13 січня 2024 року приблизно в 11:00 годин, реально побоюючись за своє життя та здоров`я, діючи в супереч своєї волі, ОСОБА_10 , в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на вимогу останніх, здійснив переказ грошових коштів, а саме: з банківської картки АТ «Приватбанк» № НОМЕР_6 на картку НОМЕР_5 , в розмірі 7 000 гривень; з банківської картки «Ideabank» № НОМЕР_3 на картку НОМЕР_5 , в розмірі 20 000 гривень.

Одночасно з цим, ОСОБА_10 , реально побоюючись за своє життя та здоров`я, діючи в супереч своєї волі, на вимогу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , передав останньому грошові кошти в розмірі 5 000 гривень, купюрами номіналом 500 гривень: ЗЗ0603828, АЛ8440357, ГН2891593, 3Г4467517, ЄB4453436, ВД6943309, BЗ3286192, BЄ7381132, БВ2700417, БВ0458740.

В подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , з метою конспірації своїх злочинних дій, та надання видимості законності вказаних злочинних дій, а саме вимагання, шляхом застосування психологічного тиску змусили ОСОБА_10 , під відеозапис, який здійснював ОСОБА_8 на власний мобільний телефон, власноруч написати розписку про неіснуючий борг, в розмірі 19 000 доларів США, та про зобов`язання передати вказаним особам належні або ввірені йому транспортні засоби.

Одночасно з цим, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловили ОСОБА_10 протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів в якості оплати за те, що вони не перешкоджають його підприємницькій діяльності, та в якості сплати за неіснуючий борг, в розмірі 10 200 доларів США та 30 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в період часу з 27.09.2024 по 23.01.2024 року, вимагали від потерпілого ОСОБА_10 та отримали грошові кошти у розмірі 232 000 грн.

Таким чином потерпілому ОСОБА_10 , кримінальним правопорушенням заподіяна матеріальна шкода в розмірі 232 000 гривень, що завдало значної шкоди потерпілому.

23.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_4 не було встановлено, повідомлення про підозру вручене, в порядку ст.135 КПК України, його дружині ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та до АВЖБ «Золоті ключі», за місцем останнього відомого фактичного проживання ОСОБА_4

29.01.2024 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в державний розшук, в зв`язку з тим, що останній ретельно переховується від органів досудового розслідування.

16.02.2024 о 13 год. 45 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Полтавське Шосе, біля буд. № 619 у лісосмузі працівниками УСБУ в Дніпропетрвскій області за участю співробітників УПП в Дніпропетровській області у результаті переслідування затриманий ОСОБА_4 , який на вимогу працівників поліції не зупинявся.

Після переслідування, ОСОБА_4 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Індустріального суду від 30.01.2024 року.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, у ході досудового розслідування, належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Заступник начальника відділу в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначила про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку заступника начальника відділу запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 на 60 діб в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою або визначення розміру застави зазначив, що альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваного.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Якщо слідчий суддя дійде висновку за доцільне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність заступником начальника відділу у клопотанні та в судовому засіданні прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Звернув увагу на стан здоров`я підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000641 від 04 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

В рамках кримінального провадження, 24 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимагання) з погрозою насильства над потерпілим, з погрозою пошкодження чи знищення його майна або майна, що перебуває в його віданні, вчинене за попередньою змовою групою осіб, таке, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 278, 135 КПК України, 23 січня 2024 року повідомлення про підозру вручено дружині підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та до АВЖБ «Золоті ключі», за місцем останнього відомого фактичного проживання ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 від 29 січня 2024 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у державний розшук.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16 лютого 2024 року о 13:45 годині ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року. Складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

17 лютого 2024 року підозрюваний ОСОБА_4 доставлений до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

З приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки перебував у розшуку та був затриманий в порядку 208 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також слідчий суддя погоджується із існуванням ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.177 КПК України та тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які використовувалися співучасниками кримінального правопорушення при підготовці до вчинення злочину, безпосередньої реалізації алгоритму злочинних дій щодо здійснення вимагання, та погроз відносно потерпілого, а також задля маскування злочинної діяльності та надання їй зовнішніх ознак легітимності, обумовлений, в тому числі, способом вчинення злочину.

Так, на теперішній час, місцезнаходження знаряддя та засобів вчинення злочину, не встановлене, та в ході проведення слідчих дій встановлено та задокументовано, як в ніч на 21.01.2024 року підозрювані знищили вищевказану боргову розписку, яку потерпілого ОСОБА_10 змусив написати підозрюваний ОСОБА_4 .

Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та інших невстановлених осіб (співучасників злочину) у кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 має певний авторитет в кримінальному середовищі та йому відомі їх анкетні дані, а тому він без будь-яких перешкод, шляхом підкупу або умовлять, зможе змусити їх давати необхідні йому показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі.

Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що підтверджується зокрема тривалістю злочинної діяльності підозрюваного, кількістю епізодів злочинної діяльності та тим, що останній не має постійного джерела доходів та не працевлаштований, підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації за яким і проживає, одружений, має на утриманні малолітню дитину, в той же час зазначені обставини не можуть бути достатньою підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника підозрюваного про застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою або визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В той же час, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, з погрозою насильства над потерпілим, слідчий суддя вважає недоцільним визначати йому розмір застави.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину, з погрозою насильства над потерпілим, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування до 23 березня 2024 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 23 березня 2024 року.

Визначити строк дії ухвали до 23 березня 2024 року.

Зобов`язати Державну установу «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в особі її філії у Дніпропетровській та Донецькій областях (медична частина № 4) та Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань № 4» негайно провести медичний огляд, а в разі необхідності - обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою з`ясування можливості його перебування за станом здоров`я під вартою, а також можливості надання йому належної медичної допомоги в умовах тримання під вартою, про що у строк до 27 лютого 2024 року повідомити слідчого суддю, прокурора, підозрюваного та його захисника.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1