Справа № 366/1761/24
Провадження № 1-кп/366/205/24
В И Р О К

Іменем України

13 червня 2024 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 4 червня 2024 року за №0000065, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Макарівка Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, такого, який згідно ст. 89 КК України не має судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до рішення Іванківського районного суду Київської області від 21.05.2014 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Так, ОСОБА_2 , будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період з жовтня 2023 року до червня 2024 року злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів. У вказаний період часу, будучи працездатним і попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, офіційно не працевлаштувався, в центрі зайнятості як особа, що потребує працевлаштування, не реєструвався, отримував доходи від тимчасових підробітків та від здачі в оренду земельних ділянок (паїв), однак про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, аліменти не виплачував.

Внаслідок зазначених умисних дій ОСОБА_2 у період з жовтня 2023 року до червня 2024 року утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 24419 гривень, що сукупно становить суму виплат за 8 місяців та відповідно перевищує розмір заборгованості більше, ніж за три місяці платежів, а загальна заборгованість по сплаті аліментів становить 105766 гривень 16 копійок.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відповідно до положень ст. 302 КПК України, надійшов до суду разом із заявою обвинуваченого щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; витягом з ЄРДР від 04.06.2024 року, заявою потерпілої ОСОБА_3 до органу поліції про вчинення кримінального правопорушення від 04.06.2024 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_3 від 04.06.2024 року, протоколом допиту свідка державного виконавця ОСОБА_6 ; постановою про відкриття виконавчого провадження та матеріалами Іванківського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області, які підтверджують факт заборгованості ОСОБА_2 зі сплати коштів на утримання дітей в розмірі 24419 гривень, що сукупно становить суму виплат за 8 місяців та відповідно перевищує розмір заборгованості більше, ніж за три місяці платежів, та загальну заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 105766 гривень 16 копійок; інформацією з державних реєстрів щодо наявності майна у ОСОБА_2 , поясненням ОСОБА_2 , у якому він зазначив, що має рішення суду про стягнення з нього аліментів, їх не сплачує, бо не працюючи офіційно, не має такої фінансової можливості; отримує доходів від підробітків та від здачі в оренду земельних ділянок (паїв), знає про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів; повідомленням про підозру ОСОБА_2 від 11.06.2024 року та його протоколом допиту як підозрюваного від 12.06.2024 року, іншими характеризуючими особу ОСОБА_2 документами.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений, який був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпіла не заперечує проти такого розгляду.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , винність у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, згоден з розглядом обвинувального акта у його відсутність.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_3 також не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, про що зазначила у своїй заяві від 12.06.2024 року.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), і ці його дії вірно кваліфікуються за ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який раніше був засуджений за вчинення кримінального проступку, однак його судимість погашена у порядку ст. 89 КК України після відбуття покарання, за місцем проживання характеризується посередньо, непрацевлаштований, є військовозобов`язаним. Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги ступінь і характер скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі, і враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, і покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України. Призначення саме такого покарання, на переконання суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових правопорушень.

Судові витрати, речові докази у справі відсутні, цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, призначивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_2 згідно ст. 76 КК України, обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти орган пробації про зміну місця проживання,

-виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подання апеляції після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копія вироку надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1