Справа № 185/1305/24
Провадження № 1-кс/185/190/24
У Х В А Л А

07 лютого 2024 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Павлограді клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000195 від 04.02.2024 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Глухів Сумської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, який проходить військову службу за призовом за мобілізацією в Збройних Силах України, на посаді «номер обслуги» 3-го відділення 1-го взводу роти протитанкових ракетних комплексів у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно поданого клопотання слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді «номер обслуги» 3-го відділення 1-го взводу роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 04 лютого 2024 року, приблизно о 12 год. 20 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений), сумісно зі своїм приятелем - ОСОБА_8 , прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де побачив ОСОБА_9 , який приїхав до вказаного домоволодіння, на належному йому транспортному засобі марки ВАЗ 21061, 1985 року випуску, бежевого кольору, державний номер якого « НОМЕР_2 », з тим, щоб отримати від ОСОБА_10 залишкову частину грошового боргу за продані ним раніше дрова.

Враховуючи зухвалість та безпідставну агресію зі сторони чоловіків, які підійшли до вказаного домоволодіння, коли ОСОБА_8 висловив погрози фізичної розправи на адресу ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 , не маючи на те підстав, наніс удар рукою в область правого плеча, переймаючись за своє здоров`я, ОСОБА_9 , керуючи належним йому автомобілем марки ВАЗ 21061, поїхав з місця події, направившись до місця свого проживання.

Не бажаючи зупинятися на досягнутому, ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 21061, державний номер якого « НОМЕР_2 », вступивши попередньо у злочинний зговір на реалізацію вказаного наміру із ОСОБА_8 , з метою реалізації сумісного злочинного умислу, на транспортному засобі марки «JEEP GRAND CHEROKEE», номер якого « НОМЕР_3 », удвох, прослідували за ОСОБА_9 , приїхавши по ходу переслідування, у двір домоволодіння АДРЕСА_1 , де на той час знаходилися також інші родичі ОСОБА_9 : ОСОБА_11 (мати), ОСОБА_12 (батько), ОСОБА_13 (дружина).

Знаходячись у дворі вказаного домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи при цьому безпосередню доступність до всіх речей та будь-якого майна, що знаходилося у дворі, реалізуючи свій сумісний єдиний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, приблизно о 13 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 04 лютого 2024 року, ОСОБА_6 , з метою подолання можливого опору зі сторони мешканців вказаного домоволодіння, за використанням лопати, яку знайшов у дворі мешканців вказаного будинку, неодноразово наніс удари по різних частинах тіла ОСОБА_9 , в той час, як ОСОБА_8 , діючи сумісно із ОСОБА_6 , за попередньо змовою, наносив удар кулаком в область обличчя ОСОБА_11 . Продовжуючи свої протиправні сумісні дії, спрямовані на заволодіння транспортним засобом, бажаючи показати свою фізичну перевагу, застосовуючи з цією метою фізичне насильство, ОСОБА_6 наніс удари по кінцівках ОСОБА_13 , після чого, показавши таким чином своїми діями агресивність намірів, словесно примусив ОСОБА_12 сісти за кермо автомобілю марки ВАЗ 2106, державний номер якого « НОМЕР_2 », та виїхати на вказаному автомобілі за межі подвір`я. Після виконання вимог, продовжуючи свої сумісні із ОСОБА_8 злочинні дії, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, ОСОБА_6 , розуміючи очевидність вчинюваних дій, відкривши двері, сів на водійське сидіння транспортного засобу марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, бежевого кольору державний номер якого « НОМЕР_2 », та не маючи будь-яких прав відносно вказаного транспортного засобу, запустивши двигун за використанням ключа, який знаходився в замку запалювання автомобілю, наказавши попередньо ОСОБА_12 їхати разом із ним, діючи сумісно із ОСОБА_8 , розділивши попередньо із ним ролі, поїхав до місця свого проживання до домоволодіння АДРЕСА_1 , в той час, як ОСОБА_8 , сидячи за кермом автомобілю марки «JEEP GRAND CHEROKEE», номер якого « НОМЕР_3 », поїхав з місця події слідом за автомобілем ВАЗ 2106, під керуванням ОСОБА_6 .

Поїхавши з місця події, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , таким чином з місця події зникли, завдавши тим самим ОСОБА_9 майнову шкоду.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

05 лютого 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно клопотання підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України обґрунтована та підтверджується доказами, які додані до матеріалів клопотання.

В судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали клопотання, просили задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник просили застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання, підозрюваний вказав, що буде з`являтись за викликом слідчого. Підозрюваний не погодився із обставинами, викладеними в повідомленні про підозру.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя встановив наступне: матеріали поданого клопотання, на які посилався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається слідчий, прокурор, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі Феррарі-Браво проти Італії № 9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У п. 48 рішення Чеботарь проти Молдови № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що підозрюваний проходить службу в Збройних Силах України, одружений, має на утримання неповнолітнього сина, раніше судимий.

Також суд враховує, що указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, який триває станом на теперішній час. Певна частина території України на даний час є тимчасово окупованою, де органи влади держави позбавлені можливості здійснювати свої повноваження.

Враховуючи ймовірну тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_6 , у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні враховуючи тяжкість злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, обізнаність підозрюваного про місце проживання потерпілих, свідків, перебування у родинних стосунках з одним зі свідків, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливу на потерпілих, свідків.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Ці обставини та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, все це свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не застосовує можливість внесення застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства.

04 лютого 2024 року о 21 годині 11 хвилин відбулося фактичне затримання ОСОБА_6 .

Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000195 від 04.02.2024 року - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 години 11 хвилин 03 квітня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 21-11 годин 04 лютого 2024 року.

Строк дії ухвали до 21-11 години 03 квітня 2024 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родичів останнього.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1