Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_5 , подана його захисником ОСОБА_3 , в якій скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 05.10.2023 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 від 03.10.2023 про повернення майна, вилученого у кримінальному провадженні №0000146 (виділеному відносно ОСОБА_5 з кримінального провадження №0000428 від 02.11.2022), визнати бездіяльність слідчого щодо неповернення неарештованих грошових коштів ОСОБА_5 в сумі 16040 гривень та 48700 доларів США, які були вилучені під час обшуку 17.07.2023, та зобов`язати слідчого повернути такі грошові кошти ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги зазначено, що 17.07.2023 ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000428 від 02.11.2022 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України. Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 31.07.2023 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні, а саме в арешті грошових коштів в сумі 16040 гривень та 48700 доларів США, які були вилучені у ОСОБА_5 під час обшуку. Ухвалою Київського апеляційного суду від 20.09.2023 вказана ухвала слідчого судді залишена без змін. 03.10.2023 ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотанням про повернення вказаних грошових коштів, однак такі грошові кошти йому повернуті не були, а 14.10.2023 на поштову адресу ОСОБА_5 надійшла постанова слідчого про відмову у задоволенні його клопотання із тих підстав, що слідчий має право не виконувати ч. 3 ст. 173 КПК України та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 31.07.2023, яка набрала законної сили. На підставі викладеного, посилаючись на положення ч. 3 ст. 173 КПК України, скаржник просить задовольнити його скаргу.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав.

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, вказуючи на її необґрунтованість. Крім того, повідомив, що на зазначені у скарзі грошові кошти ОСОБА_5 накладено арешт ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18.10.2023.

Заслухавши представника скаржника, прокурора та дослідивши матеріали за скаргою, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом УП в метрополітені ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 02.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 209 КК України.

17.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

28.09.2023 прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_5 виділено в окреме кримінальне провадження за №0000146.

29.09.2023 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000146 від 28.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

03.10.2023 ОСОБА_5 на ім`я начальника УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 подано клопотання про повернення належних йому грошових коштів в сумі 16040 гривень та 48700 доларів США, які були вилучені у нього під час обшуку 17.07.2023.

Постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 05.10.2023 у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_5 відмовлено.

Перевіряючи зміст вказаної постанови слідчого на предмет її законності та обґрунтованості, слідчим суддею враховується наступне.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні, такий контроль здійснюється шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що визначено главою 26 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Таке майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч.3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Однак, як встановлено слідчим суддею зі змісту оскаржуваної постанови слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 05.10.2023, у ній слідчим не наведені правові підстави та мотиви прийняття такого рішення.

Так, постанова слідчого містить лише посилання на те, що станом на 03.10.2023 до слідчого відділу не надходила ухвала апеляційного суду, а 05.10.2023 до суду було направлено відповідний запит щодо отримання такої ухвали.

Наведене свідчить про те, що вказана постанова не відповідає вимогам частини 5 ст.110 КПК, згідно з якою постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування і посилання на положення Кримінального процесуального кодексу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга в цій частині підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Вирішуючи решту вимог скаржника, слідчий суддя керується наступним.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Вказаний перелік рішень слідчого судді, які можуть бути прийняті ним за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що вимога скаржника про визнання бездіяльності слідчого щодо неповернення грошових коштів є безпідставною та не ґрунтується на нормах закону.

Крім того, як з`ясовано слідчим суддею, станом на час розгляду скарги на вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти накладено арешт ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва.

Таким чином, підстави для зобов`язання слідчого повернути грошові кошти скаржнику на даний час відсутні.

Враховуючи наведене, подана скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 110, 169, 171, 303-307, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 05.10.2023 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 від 03.10.2023 про повернення майна, вилученого у кримінальному провадженні №0000146 (виділеному відносно ОСОБА_5 з кримінального провадження №0000428 від 02.11.2022).

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1