Справа № 638/7519/23
Провадження № 1-кп/638/1471/23
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000494 від 03 травня 2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Золочів Богодухівського району Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньо тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.05.2023 року приблизно о 13:30 ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 210990», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Клочківській у м. Харкові зі сторони пр. Перемоги в напрямку вул. Дербентської зі швидкістю не менше 100 км/год.

Під час руху по зазначеній вулиці, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, розташованого в районі буд. 327 по вул. Клочківській в м. Харкові, ОСОБА_4 проявив неуважність, діючи необережно, своєчасно не зменшив швидкість руху, не зупинив керований ним автомобіль та не дав дороги пішоходу ОСОБА_5 , яка переходила проїжджу частину по регульованому пішохідному переходу на червоний для неї сигнал світлофору зліва направо відносно руху автомобілю, чим порушив вимоги п. п. 12.4, 12.96) Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 12.4 « У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год»;

- п. 12.96) «Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;

та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи No 12-14/251-А/23 від 31.05.2023 потерпілій ОСОБА_5 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, a саме: закрита черепно-мозкова травма: субдуральний крововилив справа, забій головного мозку; забійна рана підборіддя справа та закритий перелом медіального виростку правої великогомілкової кістки без зміщення.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №CE-19/121-23/11815-IT від 09.06.2023 року у даній дорожній обстановці в діях водія автомобілю «ВАЗ 210990», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 наявні невідповідності вимогам п. п. 12.4, 12.96) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв?язку з даною ДТП та ії наслідками.

У зв?язку з викладеним, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

У ході підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_5 та відсутністю у потерпілої будь-яких претензій до обвинуваченого, винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення визнав у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 в ході підготовчого слухання справи підтвердила, що примирилась з обвинуваченим ОСОБА_4 та зазначила, що жодних майнових та інших претензій щодо вчиненого стосовно неї кримінального правопорушення вона до обвинуваченого не має, окрім того, повідомила, що обвинувачений у повному обсязі відшкодував матеріальну шкоду, завдану їй вказаним кримінальним правопорушенням, у зв`язку чим просить суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України, про що потерпіла подала письмову заяву.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриттям кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.284КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вимогами ст.46КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог статті 12КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18) викладений висновок, згідно з яким саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі статтею 46 КК України.

Суд встановив, що ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію не оспорює, вперше вчинив кримінальне правопорушення, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся, завдані вказаним кримінальним правопорушенням збитки відшкодував потерпілій в повному обсязі, неправомірні дії обвинуваченого ОСОБА_4 до настання тяжких наслідків не призвели.

Обвинуваченому ОСОБА_4 суд роз`яснив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі на підставі ст. 46 КК України є нереабілітуючою підставою, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, як це передбачено ст. 285 КПК України. Обвинувачений суду пояснив, що не заперечує проти закриття провадження, також розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.

Діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_4 у провину, дійсно мало місце і отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правильність ні у кого з учасників процесу не викликає сумнівів, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі вимог ст. 46 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), тому витрати на залучення експертів у вказаному кримінальному провадженні суд відносить на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05 травня 2023 року накладений арешт на автомобіль ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_1 , суд скасовує вказаний арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000494 від 03 травня 2023 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України- закрити.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 210990 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05 травня 2023 року.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1