Справа № 464/199/24
пр.№ 1-кс/464/26/24
У Х В А Л А

про арешт майна

08 січня 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в:

слідчий ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки «Honda CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_1 в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), без права відчуження, розпорядження та користування (ремонт, експлуатація).

Обґрунтовує клопотання тим, що 02.01.2024 о 14.30 год. на вул.Угорська, 7 в м.Львові відбулася ДТП (наїзд на пішохода) за участю автомобіля «Honda CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. 03.01.2024 вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Враховуючи те, що на цьому автомобілі наявні сліди злочину та сам автомобіль є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та ряду експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, направив суду заяву, в якій просить розглянути клопотання у його відсутності.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України суддя розглядає клопотання у відсутності власника майна. При цьому, відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 03.01.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Останнє розпочате за фактом події, за якої 02.01.2024 о 14.30 год. на вул.Угорська, 7 в м.Львові відбулася ДТП (наїзд на пішохода) за участю автомобіля «Honda CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

З постанови про визнання речових доказів від 03.01.2024 вбачається, що автомобіль марки «Honda CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000011 від 03.01.2024.

Таким чином, арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. У разі повернення майна власникові (користувачеві) речові докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучене майно має важливе значення, зокрема, надасть можливість використати вказане майно як доказ у кримінальному провадженні, вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, а також те, що автомобіль визнано речовими доказами, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження майна до проведення необхідних експертиз, з урахуванням зазначених положень діючого КПК України дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на вказаний автомобіль.

Керуючись ст. 170, 171, 172 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно з позбавленням права на розпорядження, відчуження та користування, а саме: автомобіль марки «Honda CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_1 в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), власником якого є ОСОБА_5 .

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

В порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1