ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1/24 Провадження 1-кс/636/29/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2024 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні за № 0000418 від 26.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Сектором дізнання Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000418 від 26.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

25.12.2023 до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 25.12.2023 о 17:30 за адресою: АДРЕСА_1 на блокпосту "Дім" виявлено військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було вилучено речовину, схожу на наркотичну (PVP).

25.12.2023 в період часу з 18 год. 14 хв. по 18 год. 22 хв., під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 на блок-посту «Дім» у військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено: полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який було поміщено до сейф-пакету PSP 1230872, з відповідними написами та підписами усіх учасників слідчої дії.

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 214 КПК України сектором дізнання Чугуївського РУП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 26.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 26.12.2023 вказана річ була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000418 від 26.12.2023.

Зазначені предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор в клопотанні просила розгляд клопотання провести без її участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, встановила такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України установлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до змісту частин 2, 4 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довела підставу накладення арешту, яка полягає у необхідності збереження речових доказів і проведення судових експертиз, наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність вагомих ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та вважає, що арешт указаних предметів не призведе до порушення інтересів інших осіб.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173,175, 309, 310, 369-372, 376, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000418 від 26.12.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000418 від 26.12.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на вилучене 25.12.2023 в період часу з 18 год. 14 хв. по 18 год. 22 хв., під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 на блок-посту «Дім» у військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступне майно: полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який було поміщено до сейф-пакету PSP 1230872, з відповідними написами та підписами усіх учасників слідчої дії.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1