Справа № 461/255/24
Провадження № 1-кс/461/547/24
У Х В А Л А
29.01.2024 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого групи - слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
Подане клопотання мотивує тим, що 22.01.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23.01.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку.
В судовому засіданні слідчий та прокурор вимоги клопотання підтримали повністю, з мотивів, викладених у такому. Просили таке задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 та представник власника майна ОСОБА_6 у судовому засіданні проти вимог клопотання заперечили. Зазначили, що слідчим у клопотанні не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 68 Конституції України зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Так, з метою власного протиправного збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання прийняв рішення щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час підшукав та залучив ОСОБА_5 , якому повідомив про свій умисл та котрий мав забезпечити пошук військовозобов`язаних громадян України з метою їх подальшого переплавлення через державний кордон в умовах воєнного стану.
Так, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, у зв`язку із триваючою військовою агресією Російської Федерації проти України, введений в Україні воєнний стан, який в подальшому неодноразового продовжувався, у зв`язку із чим заборонено виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.
Згідно п. 2.1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 (зі змінами та доповненнями), у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право, зокрема, особи з інвалідністю за наявності посвідчення, яке підтверджує відповідний статус.
Встановлено, що починаючи з 24.02.2022, попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони та обмеження щодо перетину державного кордону України на період військової агресії Російської Федерації проти України, у ОСОБА_8 виник намір перетнути кордон України для виїзду у країни Європейського Союзу у власних потребах.
Відтак, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.11.2023, у невстановленому досудовим розслідванням місці ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_8 , переслідуючи спільний із ОСОБА_7 , умисел, з метою надання допомоги у безперешкодному перетині державного кордону України та виїзду за кордон ОСОБА_8 .
Після чого, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не швидше 24.11.2023, у невстановленому місці та обставинах ОСОБА_5 діючи умисно та реалізовуючи спільний умисел із ОСОБА_7 повідомив останньому про намір ОСОБА_8 .
Тоді ж, після отримання вказаної інформації, у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виникла злочинна змова та спільний злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України та сприяння останньому за грошову винагороду у сумі 12 000 доларів США у його незаконному переправленні через державний кордон України шляхом надання порад та засобів, та усуненням перешкод.
Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 з метою реалізації вищевказаної змови та умислу щодо незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, 24.11.2023, приблизно о 19 год. 00 хв., під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 на території ТЦ «Епіцентр», що за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 188-А, повідомив про те, що за грошову винагороду в сумі 12 000 доларів США організує та забезпечить надання документів про призначення групи інвалідності, що надасть йому можливість безперешкодно знятися з військового обліку та виїхати за межі території України в умовах воєнного стану, для чого він повинен передати йому грошові кошти у зазначеній сумі до початку виготовлення вищевказаних документів.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізовуючи їх спільний злочинний намір на організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 , 02.12.2023, приблизно о 18 год. 00 хв., більш точного часу, органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території АЗС «SHELL», що за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 186-Б, одержав через ОСОБА_9 , яку залучив до своєї протиправної діяльності, проте яка не була обізнана та не усвідомлювала суспільно-небезпечного характеру своїх дій та злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , від ОСОБА_8 першу частину грошових коштів в сумі 6000 доларів США, що згідно курсу НБУ на 02.12.2023 становить 218 121 грн., для себе та ОСОБА_7 , за організацію незаконного переправлення його ( ОСОБА_8 ) через державний кордон України та сприяння порадами (щодо деталей перетину державного кордону), надання засобів (документів, що надають право на перетин державного кордону особі призовного віку під час дії воєнного стану) та усунення перешкод для незаконного переправлення його ( ОСОБА_8 ) через державний кордон України під час дії воєнного стану з метою виїзду за межі України, які в подальшому ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_5 , 02.12.2023, приблизно о 18 год., більш точного часу, органом досудового розслідування не встановлено, перемістила до невстановленого досудовим розслідуванням автомобіля, який також знаходився на території вищевказаної АЗС, та передала ОСОБА_7 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 22.01.2024, приблизно о 13 год. 30 хв., під час телефонної розмови зі свого мобільного номера НОМЕР_1 із ОСОБА_8 , якому зателефонував на його мобільний номер НОМЕР_2 , в усній формі висунув вимогу ОСОБА_8 про необхідність передачі решти обумовлених грошових коштів, а саме 6 000 євро за сприяння порадами (щодо деталей перетину державного кордону), надання засобів (документів, що надають право на перетин державного кордону особі призовного віку під час дії воєнного стану) та усунення перешкод для незаконного переправлення його ( ОСОБА_8 ) через державний кордон України під час дії воєнного стану з метою виїзду за межі України.
Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 22.01.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, підшукав та залучив ОСОБА_10 , котрий мав вивезти ОСОБА_8 до пункту пропуску державного кордону та забезпечити можливість безперешкодного виїзду за межі України.
В подальшому 22.01.2024, у період часу з 20 год 59 хв. по 21 год. 10 хв., ОСОБА_10 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 реалізовуючи їх спільний злочинний умисел на організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 та сприяння незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, перебуваючи на території ТЦ «Епіцентр», що за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 188-А, отримав від ОСОБА_8 для себе, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6 000 євро, що згідно курсу НБУ на 22.01.2024 становить 245 042, 4 грн., за організацію незаконного переправлення його ( ОСОБА_8 ) через державний кордон України та за сприяння порадами (щодо деталей перетину державного кордону), надання засобів (документів, що надають право на перетин державного кордону особі призовного віку під час дії воєнного стану) та усунення перешкод для незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України під час дії воєнного стану з метою виїзду за межі України.
Одразу ж після цього протиправна діяльність ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 була припинена через їх затримання працівниками правоохоронних органів, а одержані ним від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 6 000 євро, добровільно видані ОСОБА_11 під час проведення першочергових слідчих (розшукових) дій.
22.01.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23.01.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у відповідності до витягу №362912191 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_5 перебуває квартира
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підстав вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Відповідно до ст. 131 КПК України при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; ) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
З витягу №362912191 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №362912191 вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.
Так, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Разом з тим, матеріали клопотання не містять належних та допустимих доказів, що частка ОСОБА_5 виділена у натурі із майна, що є у спільній сумісній власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Водночас, слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні, а також розумність та співрозмірність обмеження права користування завданням кримінального провадження.
Приймаючи до уваги викладене, а також необґрунтованість і недоведеність доказового значення при застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для накладення арешту на зазначене майно.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
у задоволенні старшого слідчого групи - слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 29.01.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1