Провадження № 1-кс/638/280/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0002654 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , , раніше судимий: 02.06.2009 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; 17.01.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296, 70,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць; 11.10.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки; 24.06.2015 року Червонозаводським районним судом м. .Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України - іспитовий строк 2 роки; 08.12.2015 до Червонозаводським районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; 17.06.2016 до Комінтернівським районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць; 03.03.2021 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 2 місяці, 08.12.2021 року Дергачівський районний суд Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, який не працює,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

10.01.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0002654 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне № 00002654 від 22.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 жовтня 2023 року приблизно о 21 год 30 хв, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 у період дії воєнного стану, поширеного на території України, у той час, коли підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», знаходячись на платформі для очікування електропоїзду розташованої за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, буд, 1, розпиваючи спиртні напої разом з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Techno Spark» модель «8Р».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на платформі для очікування електропоїзду розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , у якого в руках знаходилася куртка потерпілого ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, викрав майно, що належить останньому а саме: мобільний телефон марки «Techno Spark» модель «8Р» в корпусі синього кольору, вартість якого, згідно висновку судово товарознавчої експертизи № №24672 від 23.11.2023 на суму 5446 гривень 04 коп.

Після чого, ОСОБА_5 залишив місце події, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, згідно висновку судово товарознавчої експертизи № №24672 від 23.11.2023 на загальну суму 5446 гривень 04 коп. (п`ять тисяч чотириста сорок шість гривень чотири копійки).

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 та 279 КПК України, 09.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти років до восьми років.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчинені вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 20.10.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколам пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого, висновком судової товарознавчої експертизи №24672 від 23.11.2023, протоколом огляду предмета за участю потерпілого ОСОБА_6 .

На теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення усіх обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Аналізуючи поведінку підозрюваного ОСОБА_9 , та матеріали кримінального провадження сторона обвинувачення приходить до наступних висновків:

1. Так, ОСОБА_9 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжкими, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, до ОСОБА_9 як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі строком від п`яти до восьми років, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_9 у майбутньому, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від органів досудового розслідування та суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_9 , може тиснути та впливати на потерпілого та свідків, які вже допитані, та анкетні дані яких йому відомі у цьому ж кримінальному провадженні та схиляти їх до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Враховуючи викладене, існує ризик здійснення реального тиску на вказаних осіб з боку ОСОБА_9 .

Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, - незаконний вплив на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

3. Підозрюваний ОСОБА_9 на даний час не одружений, на утриманні не має дітей або батьків похилого віку, не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, неодноразово судимий за корисливі майнові злочини. ОСОБА_9 правильних висновків для себе не зробив і знову вчинив корисливий злочин проти власності.

Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, органом досудового слідства, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відтак у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_9 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_9 під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний заперечував у задоволенні клопотання, оскільки за першою вимогою з`являвся до слідчого, більше злочинів вчиняти не буде, просить обрати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та заперечень та нього, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України підтверджується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допиту свідків, протоколом допиту потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, висновком судової товарознавчої експертизи, протоколом огляду предмета.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

09.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, дітей не має, фактично проживає у центрі безпритульних, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки, має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченому, а відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, особу підозрюваного, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд, розглянувши матеріали клопотання, оцінивши всі ризики вважає за можливе визначити розмір застави для обвинуваченого, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,183,193,194,196,197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0002654 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 09.03.2024 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яку можливо внести на наступні реквізити одержувач ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі 638/16135/23 від____________, за (ПІБ)_________________(Дзержинський районний суд м.Харкова))

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання слідчому СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002654 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа Державої установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомити усно і письмово слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , прокурора Новабаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 та слідчого суддю Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: