ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2820/23 Справа № 203/3336/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000143 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, не працевлаштованого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей на маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 05 лютого 2023 року, з визначенням застави у розмірі 1 073 600 гривень.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, а також про наявність ризиків, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати і обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, або визначити заставу у 80 розмірах прожиткових мінімумів, що становить 214 720 гривень.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті, вказує, що слідчий не міг вказувати в прохальній частині клопотання про продовження строку запобіжного заходу на 60 днів, оскільки межі встановленого строку досудового розслідування обмежують право на продовження строку запобіжного заходу до 18 грудня 2023 року.

Також вказує, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою втратили свою актуальність з огляду на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, визнає провину, раніше не судимий.

Окрім цього, захисника вважає, що слідчий суддя не в повній мірі врахував майновий стан підозрюваного, а тому вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у 80 розмірах прожиткових мінімумів, що становить 214 720 гривень.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 були належним чином досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку даного запобіжного заходу, та обґрунтований висновок про існування обставин, які виправдовують подальше перебування його під вартою.

Так, при продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, пов`язаних з реалізацією наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених злочинною організацією, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, досудове розслідування триває, не завершені призначені експертизи, а отже продовжують існувати ризики переховування підозрюваного ОСОБА_6 від суду та слідства, знищення, спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, а також ризик продовження своєї протиправної діяльності.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При цьому слідчим суддею належним чином дотримано вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з належним урахуванням обставин даного конкретного кримінального провадження, зокрема, вчинення злочинів, пов`язаних з реалізацією наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених злочинною організацією з корисливих мотивів, майнової спрямованості, кількість епізодів та тривалості злочинної діяльності.

Рішення щодо визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави у сумі 1 073 600 гривень, в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, зауваження захисника щодо визначення непомірного розміру застави для підозрюваного ОСОБА_6 , з огляду на наведені вище обставини, не є переконливими.

Що стосується доводів захисника в тій частині, що слідчий, при зверненні до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, вийшов за межі строку досудового розслідування, то вони не є слушними, оскільки ухвалою Кіровського районного суду від 07 грудня 2023 року було продовжено строк досудового розслідування у даного кримінального провадження до 18 березня 2024 року.

А тому, підстав стверджувати, що слідчий просив продовжити строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 поза межами строку досудового розслідування, не встановлено.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000143 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4