Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8800/23
Номер провадження 1-кс/711/2505/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження №0000417, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів вчинених у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу узахисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження №0000417, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 05.11.2023 близько 12 години 15 хвилин водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в м. Шпола Звенигородського району Черкаської області по вул. Лозоватська, зі сторони вул. Степана Бена в напрямку вул. Шолохова, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), зі змінами і доповненнями, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, поблизу будинку № 128 вул. Лозоватська в м. Шпола, скоїв наїзд на велосипедистів: малолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перетинали проїжджу частину вул. Лозоватська зліва на право, відносно напрямку руху вище зазначеного автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди, ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим госпіталізована до КНП «Лікарня ім. братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 05.11.2023 о 16 годині 30 хвилин затримано в порядку ст. 208 КПК України та 06.11.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Анкетні відомості підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , студент першого курсу Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 05.11.2023, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, виявлено та зафіксовано сліди транспортних засобів, місце розташування автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , велосипедів марки «UNITRADE» та «Салют»;

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 05.11.2023;

- даними протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 ;

- даними протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 ;

- даними протоколу допиту ОСОБА_13 ;

- протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису;

- протоколом огляду відеозапису;

-висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 № НОМЕР_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_11 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного, та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст.42 та іншими положеннями КПК України.

Завершити досудове розслідування у тридцяти денний термін не надається можливим у зв`язку із складністю провадження. Зокрема, потрібно отримати висновок двох транспортно-трасологічних експертиз, комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , судової автотехнічної експертизи, провести тимчасовий доступ до речей та документів, а саме медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 в КНП «Лікарня ім. братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та в подальшому призначити судово-медичну експертизу, провести слідчий експеримен за участю ОСОБА_10 , провести слідчий експеримент за участі ОСОБА_5 , та за їх результатами призначити судову автотехнічну експертизу, провести інші слідчі дії у яких виникне необхідність під час досудового розслідування.

Вищевказані висновки експертиз мають суттєве значення для досудового розслідування та судового розгляду і їх результати забезпечать повноту та об`єктивність встановлення всіх обставини злочину, а також виконати вимоги ст.290 КПК України, забезпечивши право підозрюваного на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину, передбачає покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України.

Крім того, варто звернути увагу, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, що є підставою безперешкодного виїзду за межі території України;

2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що надає йому можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, з неповнолітніми свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в салоні автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проживає в одному населеному пункті та перебуває у дружніх відносинах, що підвищує ризик впливу на зміну ними показань в рамках кримінального провадження.

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть малолітньої дитини.

Так, ОСОБА_5 , будучи неповнолітнім, грубо нехтуючи Правилами дорожнього руху, приступив до керування транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, за відсутності права керування транспортним засобом, при цьому, не набувши у встановленому законодавством порядку достатніх навичок - теоретичного та практичного навчання водінню, тим самим збільшуючи вірогідність аварійної ситуації, та порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, яких повинні дотримуватись всі його учасники, а відтак нехтуючи не лише своєю безпекою, а й наражаючи на неї інших учасників дорожнього руху, вчинив хоча і необережний, але тяжкий злочин, що призвів до незворотних та непоправних наслідків у вигляді смерті малолітнього, тоді як життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю. Вказане свідчить й про небезпечність ОСОБА_5 як водія під час керування транспортними засобами.

При цьому, будь-який злочин вчинений проти малолітньої особи містить підвищену небезпеку, оскільки завдає шкоди фізичному та психічному розвитку особистості, злочин, вчинений зазіхає на суспільну складову безпечного життя, оскільки формує думку суспільства про незахищеність та уразливість до вчинення відносно них злочинних дій з боку суб`єктів, які їх вчиняють. Разом з цим, належна правова охорона будь-яких соціальних цінностей, у тому числі й таких соціально значимих, як життя та здоров`я особи, забезпечується лише тоді, коли застосовується ефективний засіб забезпечення кримінального провадження, яким є запобіжний захід.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він зареєстрований на території Черкаської області, фактично проживає в територіальних межах іншої області, де навчається (м. Київ), що підвищує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким злочином, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років позбавлення волі; непоправні наслідки, що настали у вигляді смерті малолітнього, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

При цьому, неповнолітній вік особи підозрюваного, позитивні характеристики з місця проживання, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків нівелюють з наслідками, які настали від кримінального правопорушення, у вигляді смерті дев`ятирічної дитини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. У справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість призначеного покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

У відповідності до положень ст.ст., 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України не має.

Згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного вище, ініціатор клопотання просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.01.2024., та не визначати розмір застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та пояснила, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000417, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в ході якого загинув малолітній та травмовано неповнолітню. Було повідомлено про підозру ОСОБА_5 та в подальшому обрано запобіжний захід у вигляд тримання під вартою. Призначено ряд експертиз, які на даний час не завершені. Досудове розслідування тримає всього місяць. Ризики, які були підставами для обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. Головним ризиком для обрання запобіжного заходу є можливість переховуватися, так як він є неповнолітнім, тому в умовах війни може здійснити виїзд за кордон. Може впливати на свідків, більшість із них є його неповнолітні друзі, які перебували із ним в автомобілі. Також може впливати на хід кримінального провадження іншим чином, зокрема не з`являтися на виклики до слідчого чи суду. Також просить не визначати розмір застави, так як загинула малолітня особа.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора. Додав, що призначено п`ять експертиз, необхідно провести ще ряд експертиз. Підозрюваний керував джерелом підвищеної небезпеки, також зареєстроване кримінальне провадження за ст.287 КК України для з`ясування підстав щодо керування транспортним засобом.

Адвокат ОСОБА_7 заперечила щодо застосування найсуворішого виду запобіжного заходу. Додала, що підозрюваний має постійне місце проживання, позитивні характеристики. Він без дозволу взяв транспортний засіб та вчинив ДТП. Однак, малолітні діти перебували на проїзній частині без супроводу дорослих, що також має додатково перевірятися. Він був присутній на місці ДТП, викликав швидку. У жодному стані сп`яніння не перебував, що з`ясовано під час відбирання біологічних зразків. У нього є закордонний паспорт, який він готовий здати та перебувати за місцем проживання. ОСОБА_5 разом із батьками хочуть відшкодувати всі витрати на шкоду здоров`я, поховання та психологічну реабілітацію потерпілої дівчини, про що було зроблено поштовий переказ грошей на ім`я матері.

Законний представник ОСОБА_6 підтримав позицію адвоката. Вказав, що буде сприяти забезпеченню дотримання іншого запобіжного заходу, не повязаного із утриманням в СІЗО.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що розкаюється, що сталося, вину визнає. Є студентом навчального закладу Києва.

Прокурор ОСОБА_3 пояснила, що з приводу відшкодування шкоди, дана обставина не впливає на наявність ризиків, які встановлені. Щодо навчання, то враховуючи, що особа неповнолітня, слідчий ізолятор зобов`язаний забезпечити навчання в умовах утримання. Додала, що швидкість автомобіля була значно перевищена ніж дозволена в 50 км. На годину в населеному пункті.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

05.11.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

06.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 05.11.2023, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, виявлено та зафіксовано сліди транспортних засобів, місце розташування автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , велосипедів марки «UNITRADE» та «Салют»; даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 05.11.2023; даними протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 ; даними протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 ; даними протоколу допиту ОСОБА_13 ; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису; протоколом огляду відеозапису; висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 № НОМЕР_2 ; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України є обґрунтованою. При цьому, слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є очевидно обгрунтованим.

Також, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинене ОСОБА_5 інкримінованого йому в провину злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами або без такого, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, що є підставою безперешкодного виїзду за межі території України, як слушно було зауважено стороною обвинувачення в ході судового розгляду.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 раніше несудимий, має зареєстроване місце проживання, позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, виходячи частково із міри покарання, передбаченої ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків, як можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки останній зацікавлений у зміні ними своїх показань так як вони є його знайомим та сусідами. Однак, оцінюючи даний ризик, вважаю, що він суттєво змінився, за час проведення досудового розслідування, свідки та потерпіла надали показання органу досудового розслідування. При цьому, варто взяти до уваги, що потерпіла відноситься до сторони обвинувачення і вона прямо зацікавлена у притягненні до відповідальності винуватої особи, настання наслідків, які потягли за собою смерть малолітнього, тому зміна показань та вплив на неї з боку підозрюваного малоймовірний у даному випадку. А також, решта свідків, хоч і є знайомими підозрюваного ОСОБА_5 , однак слід також взяти до уваги, що вони також неповнолітні, бачили на власні очі наслідки вчинення кримінального правопорушення, мали спілкування та брали участь у проведенні слідчих дій за їхньої участі, спілкувалися із слідчими та іншими працівниками правоохоронних органів та є обізнані щодо наслідків висловлювання неправдивої інформації, що має превентивну функцію.

Окрім зазначеного, слідчий суддя вважає не доведеним існування ризиків, передбачених п.4 ч.1 ст.177 КПК України, можливість формування даних ризиків виходить із особи підозрюваного та дій, які він вчиняє, однак, ОСОБА_5 є неповнолітнім, вагомо закріплений соціальний статус, студент першого курсу, постійне місце проживання, позитивні характеристики за ним, проживає із сім`єю, навчається. Належних доказів для існування вказаного ризику у судовому засіданні не доведено.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, спосіб та обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, раніше не судимий, має постійне місце проживання, являється студентом очної (денної) форми навчання Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, позитивні характеристики.

При цьому, слідчий суддя враховуючи, що відповідно Конституції України життя та здоров`я громадянина є найвищою цінністю держави.

Своїми діями ОСОБА_5 позбавив життя малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внаслідок дій підозрюваного ОСОБА_5 , малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим була госпіталізована до медичного закладу. Зазначені обставини також були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який мотивовано слідчим суддею було застосовано строком в один місяць з метою забезпечення належного збирання доказів за участі неповнолітніх свідків (відбирання пояснень, проведення слідчих експериментів тощо).

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

У судовому засіданні стороною обвинувачення доведено існування ризиків та необхідність застосування запобіжного заходу, однак, належним чином не аргументована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам, зазначеним у клопотанні. Проаналізувавши клопотання, сторона обвинувачення в основу необхідності продовження запобіжного заходу ставить можливість переховування через неповнолітній вік підозрюваного та наслідки, що настали від вчинення кримінального правопорушення, що за своєю структурою має виховний характер.

Однак, не можна залишити поза увагою і юний вік підозрюваного, його характер, поведінку після вчинення кримінального правопорушення та під час проведення судових засідань, при обранні виду запобіжного заходу, який може, в даному випадку, забезпечити виконання ним, належним чином, процесуальних обов`язків. Слідчий суддя, суд, беручи до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).

Слідчий суддя, суд повинен враховувати, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього лише як винятковий захід з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).

Реалізуючи положення ч.5 ст.199 КПК, слідчий суддя, а також суд відповідно до ч.3 ст.331 КПК мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Прокопенко проти України», від 5.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Слід зазначити, що на міжнародному рівні існує консенсус стосовно того, що для дітей, які перебувають у конфлікті із законом, період часу між вчиненням злочину й остаточним реагуванням на цей вчинок має бути якомога коротшим. Чим триваліший цей період, тим більшою є імовірність того, що захід реагування втратить свій позитивний і виховний вплив, і тим більше шкоди буде завдано репутації дитини (п.51 Зауваження загального порядку №10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей»). Із часом неповнолітній особі все важче, а іноді й неможливо логічно та психологічно пов`язати процедуру судового розгляду та винесення рішення із самим правопорушенням (п.20.1 Мінімальних стандартних правил ООН щодо відправлення правосуддя стосовно неповнолітніх).

Особливості проваджень щодо неповнолітніх у кримінальному процесі визначено положеннями ч.4 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, згідно з якою «стосовно неповнолітніх процес повинен бути таким, щоб враховувались їх вік і бажаність сприяння їх перевихованню».

Варто також врахувати, що неповнолітня особа, перебуваючи в умовах ізоляції, поза звичним колом спілкування, може переосмислити свою поведінку, ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення та ставлення до близького оточення, таким чином, необхідність у подальшому застосуванні такого винятково запобіжного заходу, як тримання під вартою, відпадає.

Так, вподальшому запобігання вказаним ризикам можливе при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обираючи даний вид запобіжного заходу, слідчим суддею проаналізовані застосування всіх їх видів для використання в конкретному випадку до підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні за №000417 та обрано найдоцільніший із них.

Враховуючи майновий стан підозрюваного та членів його родини, слідчий суддя вважає, з метою забезпечення належного виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 , а також запобігання ризикам, встановлених та доведених стороною обвинувачення у судовому засіданні, застосувати до нього можливого запобіжного заходу у виді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання цілодобово, без дозволу прокурора та суду, з покладенням на нього у відповідності ст.194 КПК України певних обов`язків, що в даному випадку необхідно забезпечити у виключному порядку. Даний запобіжний захід у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та у сукупності обов`язку носити електронний засіб контролю нівелює головний ризик залишити територію країни як дитина та переховування від органу досудового розслідування.

Також враховано поведінку підозрюваного, час, протягом якого розслідується кримінальне провадження, з плином якого зменшується можливість прояву вказаних ризиків, особу підозрюваного, поведінку батьків у ході сприяння дотримання неповнолітнім обов`язків та спрямованість на відшкодування наслідків вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , а також, що вказаний злочин містить форму необережної вини, що підозрюваний переоцінив свої здібності під час керування джерелом підвищеної небезпеки, тому для нівелювання встановлених ризиків достатньо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. При цьому, належно враховані доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, присутність законного представника батька підозрюваного у судовому засіданні та підтвердження можливості застосування домашнього арешту за адресою їхнього спільного проживання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження №0000417, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу прокурора чи слідчого та суду з електронним засобом контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України з дати проголошення рішення, а саме:

- прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) із свідками в даному кримінальному провадженні та потерпілою, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити в межах строків досудового розслідування, тобто до 06.01.2024, включно.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити слідчому у кримінальному провадженні.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, адвокату, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного - для відому та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 05.12.2023.