Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 511/1490/21

Номер провадження: 1-кп/511/33/23

18 грудня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000054 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.03.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Котовськ (Подільск) Одеської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, проживаючоїє: АДРЕСА_1 , раніше не судима , працюючої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 відповідно до зміненого обвинувачення, обвинувачується у тому що в травні місяці 2019 року, більш точного часу досудовим слідством встановити не надалося можливим, у неї виник злочинний намір, спрямований на дачу завідомо неправдивих показів, для штучного створення доказів стороні захисту, а саме шляхом допиту її в якості свідка в судовому засіданні по справі № 505/3577/18 по матеріалам кримінального провадження №0000570 від 02.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за п. 6 ч.2 ст. 115 КК України, в умисному вбивстві ОСОБА_9 , вчиненого з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на штучне створення беззаперечних доказів непричетності ОСОБА_8 до вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , вчиненого з корисливих мотивів, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , 06 травня 2019 року в денний час, перебуваючи у залі судових засідань № 3 Роздільнянського районного суду Одеської області, за адресою: м.Роздільна, вулиця Європейська, 37-А, під час розгляду по справі №505/3577/18, склавши присягу свідка та попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, умисно надала суду завідомо неправдиві свідчення в якості свідка, які в сукупності з іншими показами свідків захисту ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) створювали алібі обвинуваченому ОСОБА_16 в день 01.05.2018 в період з 18.00 до 23.30 годин. Так, ОСОБА_5 знаходячись під присягою свідка, суду заявила, що обвинувачений в навмисному вбивстві ОСОБА_17 01.05.2018 в період 18.00-19.00 знаходився в с. Глибочок Подільського району Одеської області, а саме брав зі своїм батьком у неї вдома раколовку, після чого збирався їхати на ставок в с. Коси Подільського району Одеської області, що також нібито підтверджує ОСОБА_11 . Однак ці покази суперечать обставинам справи, оскільки саме в цей час ОСОБА_17 перебував в с.Глибочок Подільського району Одеської області у будинку ОСОБА_18 і розпивав з ним і ОСОБА_19 спиртні напої, а сама ОСОБА_11 впродовж дня 01.05.2018 знаходилась у м. Одеса та смт. Авангард. Разом з цим, згідно вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року, що вступив в законну силу 20.04.2021 року, покази свідка ОСОБА_11 судом не були прийняті у зв`язку з її зацікавленістю та відсутністю безсторонності.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, як введення в оману суду, тобто завідомо неправдиві показання свідка, поєднане зі штучним створенням доказів стороні захисту у особливо тяжкому злочині.

Відповідно до вимог ст.2 КК України - підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, притаманних даному, конкретному злочину, описаному в диспозиції особливої частини КК.

У відповідності до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд, згідно ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з частиною 3 статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд відповідно до статті 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив усі необхідні умови для реалізації сторонами під час розгляду кримінального провадження в суді їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з тим, щоб провадження було здійснено на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Цим правом сторони скористались сповна, надавши на їх розсуд, для дослідження всі докази, які мали в своєму розпорядженні та заявили про відсутність у них інших.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи з положень закону, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, та прийшов до висновку про відсутність як доказів вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочині, так і відсутності в його діях складу цього злочину.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст.384 КК України не визнала повністю, та пояснила в судовому засіданні 06 травня 2019 року , що 01.05.2018 року перебувала у себе вдома в с.Глибочок Подільського району Одеської області. Під вечір чоловік поїхав на чергування на ставок. Потім зателефонував і сказав, що під`їде ОСОБА_20 щоб вона віддала йому раколовку. ОСОБА_21 під`їхав зі своїм батьком на автомобілі «Жигулі», приблизно о 18:10-18:15 годині. З машини вийшов ОСОБА_21 , а батько залишився в машині. Вона віддала ОСОБА_22 раколовку, та вони поїхали до її чоловіка на чергування. Впевненна, що ОСОБА_48 приїджав саме о 18:10-18:15 годині, оскільки кожного дня о 18:30 вона йде за коровою. 01.05.2018 року на початку сьомої години вона вже стояла на подвір`ї та чекала, жінку ОСОБА_23 ) з якою вони постійно ходять за коровами, а та приходила завжди о 18:30 годині. Після того як ОСОБА_26 з батьком поїхали, вона ще стояла і чекала деякий час жінку ( ОСОБА_11 ) , з якою ходила по череду. Крім того , вона бачила ОСОБА_21 вранці 02.05.2018 року, приблизно о 07:15 годині. Ще раніше вона домовилася з матір`ю ОСОБА_24 02.05.2018 року поїхати з ними на базар до міста Подільськ . Тому , вранці приблизно о 07:15 за нею підїхали на жигулях ОСОБА_47 . В машині були дружина ОСОБА_46 , та їх син ОСОБА_26 . Вони поїхали до м.Подільськ. По дорозі висадили ОСОБА_22 на роботу, а самі поїхали на базар. ОСОБА_43 на роботу потрібно було на 08:00 годину.Тому вона впевнена, що ОСОБА_44 приїхали за нею. Десь о 07:15годині 02.05.2018 року.

Свідок ОСОБА_18 допитаний в судовому засіданні підтвердив раніше надані в судовому засіданні покази ( які покладені в обгрунтування вироку , який набрав законної сили ) і підтвердив , що 01.05.2018 року ОСОБА_21 приходив до нього додому два рази , перший раз в обідню пору , другий раз у вечірню пору. В вечірню пору ОСОБА_27 прийшов о 19 годині , а може і пізніше , ( точно сказати не може ) де вони випивали, сиділи на кухні , розмовляли , виходили на перекур , ними трішки горілки випила і ОСОБА_19 .А потім ввечері 01.05.2018 року , коли на дворі було ще не темно , смеркалось ОСОБА_21 пішов до ОСОБА_10 , а він пішов за ОСОБА_28 слідом , але почувши крики ОСОБА_10 з хати повернувся додому і ліг спати. В годину коли йшли до ОСОБА_10 , то вже сонця не було, смеркалось , але було ще світловато. Назвати точно час не може.

Свідок ОСОБА_19 допитана в суді підтвердила раніше надані покази в судовому засіданні, які покладені у обгрунтування вироку, та пояснила суду , що ОСОБА_21 , якого вона раніше не знала , був у них вдома 01.05.2018 року ввечері близько 19 години , приходив до ОСОБА_18 ( її співмешканця ). Час точно сказати не може. Вона, випила з ними трішки горілки і пішла спати, а вони залишилися в кухні далі пити. В хаті, світло не включала, працював телевізор, вікна були прикриті хвіранками, а тому в хаті було темновато.

На підтвердження обставин вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, стороною обвинувачення були надані письмові докази, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

- витяг з кримінального провадження №0000004 , відповідно до якого за фактом надання завідомо неправдивих показів ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000570 по обвинуваченню ОСОБА_21 за п.6 ч.2 ст.115 КК України ,30.03.2021 року внесені відомості в ЄРДР про вчинення злочину за ч.2 ст.384 КК України (а.к.п.64 том №1);

-рапорт прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_29 від 30.03.2021 року , відповідно до якого останній зазначив, що при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000570 відносно ОСОБА_21 обвинуваченого у вбивстві ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 4.2 ст. 115 КК України, 22.05.2019 в приміщенні Роздільнянського районного суду у судовому засіданняі при допиті в якості свідка ОСОБА_5 після встановлення анкетних даних, попередження про кримінальну відповідальність за ст. 383 та ст. 384 КК України повідомила, що ввечері 01.05.2018 ОСОБА_30 разом зі своїм сином ОСОБА_31 , заїхали до неї додому , щоб узяти сітку , після чого поїхали на чергування на Косівське водосховище в с.Киси Подільського району Одеської області разом з іншими членами ГОРЛ «Оберіг» та обвинувачений фізично не міг в цей час позбавити життя ОСОБА_10 в с.Глибочок Подільського району Одеської області. Вироком Роздільнянського районного суду від 12.10.2020 ОСОБА_8 зизнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 4.2 ст. 115 КК України, при цьому, покази ОСОБА_5 , суд не прийняв до уваги так як вони викликають сумнів у їх достовірності. Враховуючи викладене, прокурор Подільльської окружної прокуратури ОСОБА_29 вважає, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, у зв`язку з чим, просить дозволу внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.к.п.65 том №1)

- телеграма №2634 від 31.03.2021 року відповідно до якої 31.03.2021 року о 16:40 через секретаря вх1810 від 31.03.2021 року з Подільської окружної прокуратури Одеської області надійшли матеріали кримінального провадження №00004 розпочате 30.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення , передьаченого ч. 1 ст. 384 КК України за фактом надання завідомо неправдивих показів гр. ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000570 по обвинуваченню гр. ОСОБА_32 за п.6 ч.2 ст.115 КК України (а.к.66 том №1)

- рапорт прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_29 від 30.03.2021 року, відповідно до якого останній зазначив, що при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000570 відносно ОСОБА_21 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 4.2 ст. 115 КК України, придопиті свідків , у томі числі ОСОБА_5 повідомила, що користується мобільним телефоном № НОМЕР_1 . (а.к.п.63-65 том №1);

- копія ухвали слідчого судді Розільнянського районного суду Одеської області від 20.04.2022 року по справі №511/740/21, провадження №1кс/511/295/21 про задоволення клопотання слідчого СВ про надання тимчасового доступу до речей і документів, а саме до інформації по номеру телефону № НОМЕР_2 (а.к.п.67-69 том №1);

- постанова старшого дізнавача СД Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 12.04.2021 року про зміну кваліфікації кримінального провадження №0000004 з ч.1 ст. 384 КК України на ч.2 с.384 КК України. (а.к.п.70 том №1);

- довідка прокурора Котовської місцевої прокуратури від 20.02.2020 року за результатами вивчення інфолрмації отриманої під час тимчасового доступу до документів на підставі ухвали Роздільнянського районног суду Одеської області від 06.022020 року , справа №505/3577/18, провадження 1кп/511/12/20. ( том №1 а.к.п.71-77 з відповідним диском на а.к.п.78, котрий також був досліджений у ході судового слідства)

- протокол про тимчасовий до ступ до речей і документів від 28.04.2021 року , згідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.04.2022 року №511/739/21 з ПРАТ «ВФ Україна» було вилучено інформацію про телефоні дзвінки з мобільного телефону НОМЕР_3 ( том №1а.к.п.81-83 з описом речей і окументів , які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді на а.к.п.84);

- протокол огляду від 21.05.2021 року відповідно до якого слідчим СВ Роздільнянському РВП ГУГП в Одеській області безпосередньо у службовому приміщенні було досліджено на цифровому оптичному копмакт диску , а.саме: файл типу Microsoft Excel з назвою «08283-3», об`ємом 1075 Кб, в якому міститься інформація по абонентському номеру НОМЕР_4 , в ході чого встановлено: щодо абонентського номеру: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 . Абонентський номер в період з 01.04.2018 по 01.09.2018 використовувався в мобільних пристроях (телефонних апаратах) з ІМЕІ: - НОМЕР_5 ; В період з 01.05.2018 по 02.05.2018 встановлено, що абонентський номер перебував в зоні дії базових станцій ПрАТ «ВФ Україна», зокрема: - 01.05.2018 з 00:09 години по 23:23 години 02.05.2021 перебував в зоні дії станцій, що розташовані: АДРЕСА_2 (Котовська технічна школа ОСОУ)- 02.05.2018 з 00:23 години по 06:30 години перебував в зоні дії станцій, що розташовані: АДРЕСА_2 (Котовська технічна школа ОСОУ)-02.05.2018 з 07:21 години по 07:48 години перебував в зоні дії станцій, що розташовані: с.Любомирка Подільського району Одеської області . (том №1 а.к.п.85-89);

- постанова слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 21.05.2021 року про визнання предмету речовим доказом, відповідно до якого цифровий оптичний компакт диск DVD-R об`ємом пам`яті 4.7 гб. від 23.04.2021р., GD-21-04008/ki. на якому міститься інформація про телефонні дзвінки з мобільного терміналу НОМЕР_3 у період часу з 00:00 год. 01.04.2018 року по 00:00 год. 01.09.2018 року речовим доказом та залучити його до матеріалів кримінального провадження №000004 від 30.03.2021 року, за ознаками складу злочинну, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України (том №1 а.к.п 90-91 з диском на а.к.п.92);

- протокол про тимчасовий до ступ до речей і документів від 24.05.2021 року , згідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.05.2022 року було отримано доступ до матеріалів справи №505/3577/18 та копію журналу та запису судового засідання від 06.05.2019 року, копію ухвали Одеського апеляційного суду від 20.04.2021 року, копію вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року , копія розписки та паспорта ОСОБА_33 ( том № 1 а.к.п.95-97 3 з описом речей і документів , які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді на а.к.п.98);

- протокол огляду від 24.05.2021 року відповідно до якого у службовому приміщенні Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області було оглянуто цифровий оптичний компакт диск DVD-R об`ємом пам`яті 4.7 гб. з позначкою «06.05.2019 № 505/3577/18» з записов судового засідання від 06.05.2019; копію журналу судового засідання від 06.05.2019 року; копію ухвали Одеського апеляційного суду від 20.04.2021 року; копію вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року; копію розписки ОСОБА_5 ; копію паспорта ОСОБА_5 ( том №1 а.к.п.99-100);

- постанова від 24.05.2021 року про визнання пердмету речовим доказом, а саме: цифровий оптичний компакт диск DVD-R об`ємом пам`яті 4.7 гб. з позначкою «06.05.2019 № 505/3577/18» з записов судового засідання від 06.05.2019; копію журналу судового засідання від 06.05.2019 року; копію ухвали Одеського апеляційного суду від 20.04.2021 року; копію вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року; копію розписки ОСОБА_5 ; копію паспорта ОСОБА_5 ( том №1 а.к.п.101-102);

-копією розписки ОСОБА_5 від 06.05.2019 року про попередження останнього про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдиве показання, за відмову від давання показань та приведення ОСОБА_5 до присяги свідка. ( том №1 а.к.п.138);

- копія журналу судового засідання від 05.05.2019 року по кримінальному провадженню №505/3577/18 , пр.1кп/511/53/19 за обвинуваченням ОСОБА_21 за ч.2 ст. 115 КК України в якому ОСОБА_5 будучи допитаною в якості свідка та попереджена про кримінальну відповідальність надала завідомо неправдиві свідчення зазначивши що 01.05.2018 року їй подзвонив її чоловік та сказав щоб вона дала ОСОБА_21 раколовку. ОСОБА_21 приїхав біля 18-10 - 18-15 години разом зі своїм батьком - ОСОБА_34 на їх машині, з машини виходив тільки ОСОБА_21 , який і взяв раколовку та вони поїхали на чергування та рибалку. Вказане також бачила сусідка ОСОБА_35 , яка в той час була в неї. Зазначала, що ОСОБА_30 не повинен був іти на чергування на озеро, так як в його онука було день народження, але вони на нього не пішли, тому він вирішив поїхати на чергування. Чергування в них по графіку. ЇЇ чоловік разом з ОСОБА_36 поїхали на машині останнього на чергування раніше, повернувся її чоловік вже вранці. Проте що затримали ОСОБА_21 вона дізналася з Інтернету коли була в Польщі разом з ОСОБА_11 , де вони працювали до жовтня 2018р., тому вона не повірила про його причетність, так як він був у неї того дня. 02.05.2018 року біля 7.15 годин, вона їздила на базар з ОСОБА_21 та його батьками, ОСОБА_37 вийшов та пішов на роботу, а вони поїхали далі в м. Подільськ. Коли їхали всі обговорювали пожежу та як по-звірячому спалили жінку. Це було точно до 8 години ранку, так як ОСОБА_21 потрібно було на роботу, в нього був з собою тормозок - пакет з харчами.( том №1 а.к.п.104-107 з диском до журналу на а.к.п.103);

-копія вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року стосовно ОСОБА_21 , якого було визнано винним та засуджено за п.6 ч.2 ст.115 КК України до позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією майна. Відповідно до змісту данного вироку зазначено що , суд не приймає до уваги пояснення всіх свідків захисту ОСОБА_38 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , які надавали покази ідентичного змісту в частині знаходження обвинуваченого у час вбивства в с. Коси в групі рибалок на чергуванні, з огляду на наступне. Так, вказані свідчення свідки розповідали по спливу майже півтора-два роки, при цьому беззаперечно та без зупинок та вагань вказуючи день та час вказаних подій за участю ОСОБА_21 , але плуталися з приводу подій, які передували 01.05.2018р. та потім; при цьому не пояснивши чому після затримання обвинуваченого та його тривалого перебування під вартою, достеменно знаючи про його невинуватість, жодний зі свідків не прийшли до відділу поліції та не повідомили про відомі їм факти, а всі надали покази тільки під час судового розгляду. При цьому навіть батько обвинуваченого пояснював вказане тим, що він не розповідав по наявне алібі сина, оскільки чекав поки його викличуть до поліції, що взагалі є незрозумілим. Також, суд вважає, що навіть сам обвинувачений не був позбавлений можливості самостійно письмово повідомити про наявне в нього алібі під час досудового розслідування шляхом відповідних письмових звернень, навіть не зважаючи на той факт, що він нібито усно про це вказував слідчому, а його покази ніхто не фіксував. Окрім того, всі покази в частині перебування обвинуваченого на водоймі чітко узгоджені між собою, а на інші запитання в частині хто та коли дізнався про вбивство; хто, де та при яких обставинах повідомив ОСОБА_45 про вбивство - покази вищевказаних свідків захисту мають протиріччя як і по часу так і по місцезнаходженню певних осіб, що викликає сумніви у суду. Зазначений вирок Роздільнянського районного суду набрав законної сили 20.04.2021 року ( том №1 а.к.п.116-137) ;

- ухвала Одеського апеляційного суду від 20.04.2021 року захисника ОСОБА_41 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000570 від 02.05.2018 року, було залишено без задоводення. ( том №1 а.к.п.109-115) ;

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 30.03.2021 року, відповідно до якого за фактом надання завідомо неправдивих показів ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000570 по обвинуваченню ОСОБА_21 за п.6 ч.2 ст.115 КК України ,30.03.2021 року внесені відомості в ЄРДР про вчинення злочину за ч.2 ст.384 КК України (а.к.п. 44 том №2);

- копія ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.04.2021 року про надання групі слідчих по кримінальному провадженню №№0000001 від 30.03.2021 р. можливість ознайомитись та вилучити документи, які містять охоронювану законом таємницю та інформацію, яка зберігається у оператора телекомунікаційної мережі ПрАТ «ВФ Україна» адреса: м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, а саме: інформацію про телефонні дзвінки з мобільного терміналу НОМЕР_6 у період часу з 00:00 год. 01.04.2018 року по 00:00 год. 01.09.2018 року, а також інформацію про адреси розташування та номери базових станцій; типи з`єднань (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація); дата, час та тривалість з`єднання; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонента А) (абонентський, серійний, IMSI номери сім-картки, IMEI); ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості; за наявності контрактної угоди або відповідної реєстрації надати відомості про абонента .(а.к.п. 45-47 тому №2) ;

- копія опису речей і документів , які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 28.04.2021 року , відповідно до якого були вилучено інформацію про телефонні дзвінки з мобільного терміналу « НОМЕР_6 », яку зафіксовано на оптичний носій компакт диск DVD-R об`ємом пам`яті 4.76 гб від 23.04.2021р., GD-21-04008/k/ 23.04.2021 року ( том№1 а.к.п.48);

- копія протоколу огляду від 11.05.2021 року цифрового оптичного компакт диску DVD-R об`ємом пам`яті 4.7 гб. із позначкою на диску «Довідка по трафікам ОСОБА_17 », відповідно до якого було встановлено , що враховуючи вищезазначені дані, встановлено, що ОСОБА_17 з 30.04.2018 по 15.43 годину 01.02.2018 перебував в м. Подільську, з 16.38 по 23.30 годину 01.05.2018 перебував в с. Глибочок, з 23.58 годин 01.05.2018 по 03.05.2018 перебував в м. Подільську Враховуючи вищезазначені дані, встановлено, що ОСОБА_17 з 30.04.2018 по 15.43 годину 01.02.2018 перебував в м. Подільську, з 16.38 по 23.30 годину 01.05.2018 перебував в с. Глибочок, з 23.58 годин 01.05.2018 по 03.05.2018 перебував в м. Подільську. (а.к.п.49-50 том №2);

- копія постанови про визнання предмету речовим доказом від 11.05.2021 року, відповідно до якого цифровий оптичний компакт диск DVD-R об`ємом пам`яті 4.7 гб. із позначкою на диску «Довідка по трафікам ОСОБА_17 »., було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000001 від 30.03.2021 року, за ознаками складу злочинну, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. (а.к.п.51-52 том №2);

- копія ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.05.2021 року про надання групі слідчих по кримінальному провадженню №№0000001 від 30.03.2021 року тимчасовий доступ та можливість вилучити завірених належним чином копій матеріалів кримінального провадження по справі №505/3577/18, номер провадження: 1-кп/511/12/20, а саме: запис судового засідання від 27.05.2019 року, що проводилося у приміщенні Роздільнянського районного суду Одеської області по кримінальному провадженню № 0000570 від 02.05.2018 року; копію журналу судового засідання 27.05.2019 року, що проводилося у приміщенні Роздільнянського районного суду Одеської області; копію вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року; копію ухвали Одеського апеляційного суду від 20.04.2021 року; які зберігаються у приміщенні Роздільнянського районного суду Одеської області, адреса: м. Роздільна, вул. Європейська, 37а. (а.к.п.53-55 том№2);

- копія опису речей і документів , які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 24.05.2021 року , відповідно до якого були вилучено матеріали справи №505/3577/18, а саме : копія журналу судового засідання від 27.05.2019 року ; копія запису судового засідання від 27.05.2019 року; копія ухвали Одеського апеляційного суду від 20.04.2021 року , копія вироку Роздільнянсбкого районного суду Одеської області від 12.10.2020 року; копія розписки ОСОБА_11 ( том №1 а.к.п.56);

- копія протоколу огляду від 21.05.2021 року цифрового оптичного компакт диск DVD-R об`ємом пам`яті 4.7 гб. від 23.04.2021р., GD-21-04008,/кі, щодо абонентського номеру: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_11 . Оглядом було встановлено що в період з 01.05.2018 по 02.05.2018 встановлено, що абонентський номер перебував в зоні дії базових станцій ПрАТ «ВФ Україна», зокрема;

- 01.05.2018 з 8:31 години по 9:00 години, з 9:07 години по 09:21 години та в 15:38 години перебував в зоні дії станцій, що розташовані у м. Одеса;

- 01.05,2018 в 9:06 години, з 12:23 години по 15:30 години та з 16:42 години по 22:27 години перебував в зоні дії станції, що розташовані за адресою: ПГТ. АВАНГАРД, ОВИДИОПОЛЬСКИЙ Р-Н, ОДЕССКАЯ ОБЛ., УЛ. ТОРГОВАЯ, 13, 13/1;

- 02.05.2018 з 7:48 години по 9:12 години перебував в зоні дії станції, що розташовані за адресою: ПГТ. АВАНГАРД, ОВИДИОПОЛЬСКИЙ Р-Н, ОДЕССКАЯ ОБЛ., УЛ. ТОРГОВАЯ, 13, - 02.05.2018 з 9:51 години по 11:38 години перебував в зоні дії станцій, що розташовані у м. Одеса.(а.к.п.57-59 тому №2);

-копія постанови від 24.05.2021 року про визнання предмету речовим доказом , а саме : цифровий оптичний компакт диск DVD-R об`ємом пам`яті 4.7 гб. з позначкою «27.05.2019 № 505/3577/18», запис судового засідання від 27.05.2019; - колію журналу судового засідання від 27.05.2019 - копія ухвали Одеського апеляційного суду від 20.04.2021 року; - копія вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року; - копія розписки ОСОБА_11 визнано речовими доказами залучено їх до матеріалів кримінального провадження №0000001 від 30.03.2021 року, за ознаками складу злочинну, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.(а.к.п.62-63 том №2).

Суд зазначає , що висновок спеціаліста -поліграфолога розглядає у відповідності до п.5.7. вказаного висновку , тобто в сукупності з іншими доказами.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, передбачені як процесуальні джерела доказів у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Однак, аналіз досліджених доказів з дотриманням вимог ч.1 ст.337 КПК України про судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, переконав суд у тому, що жоден з доказів, запропонований стороною обвинувачення і перевірений в судовому засіданні, як окремо так і в сукупності, можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження того, що обвинуваченою ОСОБА_5 при надані нею показів в якості свідка, в судовому засіданні 06.05.2019 року, вчинені дії за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.384 КК України.

До такого висновку суд приходить з наступних міркувань.

Диспозиція частини 2 статті 384 КК України передбачає відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого під час провадження досудового розслідування, поєднане з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.

Об`єктивна сторона злочину за ст. 384 КК характеризується активною поведінкою - діями, які виявляються зокрема, в неправдивих показаннях свідка.

За статтею 384 КК встановлено відповідальність за злочин із формальним складом, який визнається закінченим із моменту вчинення будь-якої із зазначених дій.

Відповідальність за ст. 384 КК настає, якщо показання є неправдивими, тобто такими, які повністю або хоча б частково не відповідають дійсності.

Показання (ст. 95 КПК) свідка (ст. 65 КПК) є неправдивими (лжесвідчення), якщо полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для відповідного провадження.

Злочин може бути вчинений лише шляхом активної поведінки - дії, бо для його об`єктивної сторони необхідно, щоб свідок у своїх показаннях діяв певним чином, тобто повідомляв неправдиві відомості, які стосуються тих чи інших обставин здійснюваного провадження.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є певна обстановка його вчинення, оскільки передбачені в ст. 384 КК дії мають бути здійснені лише при провадженні дізнання, досудового слідства, судового чи виконавчого провадження або здійсненні розслідування тимчасовою слідчою комісією ВРУ (ст. 89 Конституції України).

Відповідальність за ст. 384 КК настає лише за умови, якщо свідка було попередньо попереджено про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показань (статті 67, 224 КПК).

Аналізуючи висунуте ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.384 КК України, суд вважає його конкретним, оскільки, в ньому зазначено в чому полягають завідомо неправдиві показання, надані ОСОБА_5 з огляду на таке.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 знаходячись під присягою свідка, суду заявила, що 01.05.2018 року в період часу з 18.00 до 19.00 годин особисто зі своєю подругою ОСОБА_11 бачила обвинуваченого у навмисному вбивстві ОСОБА_42 разом зі своїм батьком ОСОБА_34 у себе вдома, в с Глибочок Подільського району Одеської області та позичала рибальські знаряддя вилову, а також, що 02.05.2018 року остання бачила ОСОБА_8 разом: своїм батьком ОСОБА_34 у період часу близько 07:30 годин в м Подільськ. Разом з цим, згідно вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року, що вступив в законну силу 20.04.2021 року, покази свідка судом не були прийняті у зв`язку з її зацікавленістю та відсутністю безсторонності.

Однак, відтворивши диск з відеофіксацією судового засідання від 06.05.2019 року, в якому було проведено допит свідка ОСОБА_5 судом встановлено, що в ході її допиту як свідка по справі ОСОБА_21 та протягом всього судового розгляду справи в якій ОСОБА_5 є обвинуваченою, остання послідовно і логічно надавала показання з приводу обставин її особистого перебування 01 травня 2018 року вдома в селі Глибочок Подільського району у в період часу з 18.00 до 18:15 годин особисто ( так , як збиралася забирати корову з череди ) і що бачила ОСОБА_42 разом з його батьком у себе вдома, в с Глибочок Подільського району Одеської області та позичала рибальські знаряддя вилову, а також, що 02.05.2018 року остання бачила ОСОБА_8 разом своїм батьком ОСОБА_34 у період часу близько 07:30 годин в м Подільськ .

В судовому засіданні ОСОБА_5 наполягала на тому, що при допиті її в якості свідка по справі ОСОБА_21 , вона не створювала останньому алібі, а розповідала, що бачила ОСОБА_21 разом зі своїм батьком ОСОБА_34 у себе вдома, в с Глибочок Подільського району Одеської області в період часу з 18.00 до 18.15-30 годин та позичала рибальські знаряддя вилову, а також, 02.05.2018 року бачила ОСОБА_8 разом: своїм батьком ОСОБА_34 у період часу близько 07:30 годин в м Подільськ.

Отже провівши аналіз наданих ОСОБА_5 показів в якості свідка та в якості обвинуваченої, суд дійшов до переконання, що такі ж самі, логічні й послідовні покази, ОСОБА_5 надавала при її допиті в якості свідка, що вбачається з відтвореного в судовому засіданні диском с видео фіксації судового засідання від 06.05.2019 року по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_21 ,

В судовому засіданні із наданих стороною обвинувачення доказів встановлено , що ОСОБА_5 не могла 01.05.2018 року близько 18 години 15 хв. бути разом з громадянкою ОСОБА_11 на яку вона посилається , так як остання не перебувала у вказаний час в селі , а знаходилась в іншому місці за сотні кілометрів, а саме в місті Одесі та смт.Авангарді Овідіопільського району Одеської області . Тобто покази ОСОБА_5 не відповідають дійсності( спростовуються місцем знаходження ОСОБА_11 ) , а отже є такими , які суд визнає їх неправдивими. Сторона захисту вказану інформацію не спростувала.

Таким чином, суд вважає, що формулювання обвинувачення в тому, що « ОСОБА_5 знаходячись під присягою свідка, суду заявила , що 01.05.2018 року в період часу з 18.00 до 18.30 годин особисто зі своєю подругою ОСОБА_11 бачила обвинуваченого у навмисному вбивстві ОСОБА_42 разом зі своїм батьком ОСОБА_34 у себе вдома, в с Глибочок Подільського району Одеської області та позичала рибальські знаряддя вилову, а також, що 02.05.2018 року остання бачила ОСОБА_8 разом з своїм батьком ОСОБА_34 у період часу близько 07:30 годин в м Подільськ» в частині наданні нею неправдивих показів та створенні алібі ОСОБА_21 , знайшло своє підтвердження.

Суд констатує, що з показань свідка ОСОБА_18 наданих раніше в суді (див. вирок суду том №1 а.к.п.106) досліджених в судовому засіданні встановлено час, коли ОСОБА_27 зайшов на подвір,я покійної ОСОБА_10 - це смеркалося , тобто починалися сутінки , ще не було темно , ще не настала ніч, але був вечір ще було видно силуети людей. .

Судом встановлено , що тривалість дня в Одеській області 01.05.2018 року - початок дня 5 годин 44 хвилини (схід сонця ) - закінчення 20 годин 06 хвилин ( це захід сонця ) , це початок настання цивільних сутінок і далі настає ніч за півгодини від заходу сонця. Цей факт є загальновідомим у вільному доступі і доказуванню не підлягає.

Початок вчинення злочину по часу стосовно покійної ОСОБА_10 розпочато ще в відносно світлий час доби ( зі слів свідка ОСОБА_18 смеркалося і можна було ще розгледіти силуети людей ) після 20 годин 06 хвилин і чуть пізніше , а тому часу для вчинення злочину особою визнаною винуватою за вироком Роздільнянського районного суду від 12.10.2020 року , а далі для залишення місця вчинення злочину і забезпечення собі алібі у ОСОБА_21 було більше часу чим достатньо , в залежності від способу його пересування .

Суд констатує, що пояснення свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_19 щодо перебування ОСОБА_21 в будинку ОСОБА_19 ніким не спростовані і покладені в обгрунтування вироку, тобто фактично вироком встановлено точний час вчинення злочину.

Таким чином суд прийшов до висновку про те , що ОСОБА_5 могла і створювала ОСОБА_21 алібі так , як вона його разом з ОСОБА_11 не бачила і не могла бачити фактично близько за 2 годині часу до вчинення злочину ним.

Клопотань зі сторони обвинувачення і зі сторони захисту щодо допиту інших свідків в судове засідання або долучення інших доказів не надавалося.

Суд розглядав обвинувальний акт згідно формулюванням обвинувачення (зміненого) і на підставі наданих суду доказів, як стороною обвинувачення , так і стороною захисту. .

Стороною обвинувачення повністю спростовано наданими доказами пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 данними раніше 06.05.2019 року в судовому засіданні.

Суд вважає, що ОСОБА_5 будучи під присягою свідка та повністю розуміючи наслідки кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві покази, створювала алібі ОСОБА_21 ( за близько 2-х годин до вчинення злочину ) та щось вигадувала , розповідала ті обставини, свідком яких вона не була , а саме 01.05.2018 в період часу з 18.00 до18 год 15- 30 хвилин ( разом з ОСОБА_11 ) , а також, 02.05.2018 року у період часу близько 07:30 годин в м Подільськ.

Як визначив Європейський суд з прав людини (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, п.150, заява №42310/04), суд при оцінені доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумними сумнівом» і «така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

При цьому суд враховує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України, приходить до висновку про визнання ОСОБА_5 винуватою і її вину доведеною в тому , що в діянні ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення обвинуваченою вищевказаного кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за частиною 2 статті 384 КК України, як введення в оману суду, тобто завідомо неправдиві показання свідка, поєднане зі штучним створенням доказів стороні захисту у особливо тяжкому злочині. Злочин вчинено навмисно , суб.єктивна сторона - прямий умисел.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину ( позитивна ) і після його вчинення ( також поведінка позитивна ) , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є позитивна характеристика , раніше не судима , на утриманні чоловік - інвалід 1 групи , працює за наймом. ОСОБА_5 своєї вини у наданні завідомо неправдивих показів та створенні алібі, не визнала,( це її захисна позиція ) , але позитивно характеризується за місцем мешкання (а.к.п.146 том№1), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (том№1 а.к.п.144), з врахуванням соціально-психологічної характеристики обвинуваченої, викладеної в досудовій доповіді Подільського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації в Одеській області» (том №1 а.к.п.59-64) . Претензії матеріального характеру відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої не встановлені.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченій у межах санкції частини 2 статті 384 КК України у виді позбавлення волі.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, а також особу обвинуваченої , її позитивну поведінку до вчинення злочину і після , суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування реально призначеного покарання і вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків згідно зі статтею 76 КК України, що відповідатиме тяжкості вчиненого та особі обвинуваченої , буде необхідним для виправлення останньої та попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

По даному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався.

Процесуальні та матеріальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 373, 374, 376, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 384 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років і (6 ) шести місяців позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного ) року і 6 ( шести ) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи , ч.3 п. 2 ст. 76 КК України -не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили, зберігати в матеріалах справи.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1