Провадження № 1-кс/202/9703/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

08 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000703 від 13.07.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2023 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000703 від 12.07.2023 року, відповідно до якої просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України та зобов`язати старшого слідчого та процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000703 від 12.07.2023 року виключити з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості про вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 31.08.2023 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 5 ст. 191 КК України, яке складено не у відповідності до норм кримінального процесуального законодавства, зокрема останнє не містить викладення по суті, тобто відсутній зміст самої підозри, що фактично позбавляє можливості здійснити повноцінний та всебічний захист прав ОСОБА_4 . Підозра вручена не уповноваженою особою, визначеною статтею 481 КПК України. Повідомлення про підозру не відповідає вимогам статті 227 КПК України, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК України є грубим порушенням права на захист. Сторона захисту вважає, що на момент повідомлення про підозру матеріали кримінального провадження не містили жодних належних та достатніх доказів, які підтверджували б виникнення та наявність у ОСОБА_4 злочинного умислу, направленого на привласнення чужого майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в умовах воєнного стану. Також, як на момент оголошення ОСОБА_4 про підозру, так і наданий час, у кримінальному провадженні відсутні потерпілі, яким би було заподіяно збитки, органом досудового розслідування невірно застосовано методичні підходи, методи та оціночні процедури. Згідно повідомлення про підозру відсутні наслідки у завданні матеріальної шкоди, що зумовило адвоката ОСОБА_3 звернутись в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді з відповідною скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04 грудня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , ухвалою якої від 05 грудня 2023 року відкрито провадження за скаргою, призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні та зобов`язано уповноважених осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області надати слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000703 від 13.07.2023 року для належного розгляду поданої скарги.

На вимогу слідчого судді, 08 грудня 2023 року СУ ГУНП в Дніпропетровській області на адресу суду надано матеріали кримінального провадження № 0000703 від 13.07.2023 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 вимоги поданої скарги підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені у скарзі.

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в судовому засіданні покладався на розсуд суду під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000703 від 13.07.2023 року.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали поданої скарги, матеріали кримінального провадження № 0000703 від 13.07.2023 року, слідчий суддя доходить наступного висновку.

В ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000703 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

31 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000703 від 13.07.2023 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру, яке було погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , згідно з яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у привласненні чужого майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в умовах воєнного стану.

Письмове повідомлення про підозру вручено особисто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в день його складення 31 серпня 2023 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України до 5 (п`яти) місяців, тобто до 31 січня 2024 року.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник ОСОБА_3 зазначає те, що дане повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено не уповноваженою особою, визначеною статтею 481 КПК України та не відповідає вимогам статті 227 КПК України.

Частиною першою ст.42 КПК України передбачено три підстави для набуття особою процесуального статусу підозрюваного.

Так підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчий суддя не приймає до уваги твердження захисника про вручення підозри ОСОБА_4 неуповноваженою особою, оскільки із матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозра вручена уповноваженою особою, так підозрюваний не є суб`єктом якому має право вручити підозру тільки прокурор, у порядку, визначеному ст. 481 КПК України.

Щодо не відповідності підозри вимогам статті 277 КПК України, то слідчий суддя виходить з наступного.

Так, слідчий суддя, виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України, вважає, що предметом судового контролю слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру є: обґрунтованість підозри, оскільки перевірка слідчим суддею саме обґрунтованості підозри є бар`єром для необґрунтованого кримінального переслідування і засобом належної реалізації загальних завдань кримінального провадження щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; форма і зміст документу повідомлення про підозру, а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень у особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо).

Перевіряючи на предмет форми оскаржуваного повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року, пред`явлену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000703 від 13.07.2023 року, що воно в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки наявні всі необхідні реквізити, визначені зазначеною нормою закону.

Що стосується перевірки обґрунтованості вищевказаного повідомлення про підозру слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість слід виходити з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у справі "K.F. проти Німеччини" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (рішення від 30.08.1990 р. у справі «Fox, Campbell and Hartly проти Сполученого Королівства»). Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися у кримінальному провадженні конкретними доказами. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Слідчий суддя в жодному випадку не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, втім, обґрунтована підозра має підтверджуватися конкретними фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто не професіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією. Такі фактичні обставини повинні бути чіткими та зрозумілими і знайти своє відображення у відповідному рішенні компетентного органу.

Отже обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти, перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом, другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Згідно оскаржуваного повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_4 , останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 т. 191 КК України, а саме у привласненні чужого майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, з суб`єктивної сторони характеризується прямим умислом. В повідомленні про підозру вказано про те, що у період з червня 2021 року по грудень 2022 року ОСОБА_4 , як генеральний директор КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» заволодів грошовими коштами КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпровської обласної ради», шляхом видання незаконних наказів про своє преміювання від свого імені, тобто генерального директора КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» не погодивши з Дніпропетровською обласною радою.

У тексті оскаржуваного повідомлення про підозру від 31.08.2023 року ОСОБА_4 щодо наявності умислу в останнього на вчинення інкримінованого діяння існує твердження сторони обвинувачення, що ОСОБА_4 вчиняв незаконні дії «з метою поліпшення свого майнового становища, шляхом зловживання своїм службовим становищем протиправно всупереч вимогам Положення про преміювання працівників КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» незаконно видавав накази про преміювання його як генерального директора.

Однак, органом досудового розслідування в повідомленні про підозру не встановлено, що Дніпропетровська обласна рада є органом управління КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпровської обласної ради».

Відповідно до інформації Дніпровської міської ради викладеної у листі від 24.10.2023 року № Вих.-2511/0/2-23, який направлено старшому слідчому в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпровської обласної ради» є юридичною особою, набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації, веде самостійний баланс, виступає від свого імені у відносинах з усіма установами та організаціями.

Зазначено, що Положення про преміювання КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпровської обласної ради» є додатком до колективного договору, укладеним між Адміністрацією та Первинною профспілковою організацією підприємства, в обласній раді відсутнє положення про преміювання генерального директора КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпровської обласної ради» ОСОБА_4 .

Дніпропетровська обласна рада є органом управління майном КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпровської обласної ради», а поняття «орган вищого рівня» могло бути застосовано лише до перетворення зазначеного закладу охорони здоров`я з бюджетної установи у комунальне некомерційне підприємство.

На момент повідомлення про підозру 31 серпня 2023 року органу досудового розслідування не була відома вищезазначена інформація, оскільки вона була надана заступником голови Дніпропетровської обласної ради по виконавчому апарату ОСОБА_9 24.10.2023 за № вих.-2511/0/2-23 слідчому СУ ГУНП В Дніпропетровській області ОСОБА_8 на відповідний запит від 02.10.2023 року за вих. № 2/9406.

Слідчий суддя доходить висновку, що твердження сторони обвинувачення, зважаючи на всі викладені у їх сукупності в оскаржуваному повідомленні про підозру ґрунтується на суб`єктивних припущеннях щодо умислу, оскільки не підкріплене конкретними доказами у даному кримінальному провадженні, на що вказує сам текст оскаржуваного повідомлення, що, у свою чергу, дозволяє слідчому судді зробити висновок про відсутність підстав вважати повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, викладене в оскаржуваному повідомленні про підозру, обґрунтованим.

Крім іншого, слідчий суддя звертає увагу, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000703 внесено 13 липня 2023 року, а не 12 липня 2023 року, як зазначено органом досудового розслідування та відображено у матеріалах кримінального провадження, зокрема у повідомленні про підозру від 31 серпня 2023 року.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року, пред`явлену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000703 від 13.07.2023 року та зобов`язання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000703 від 13.07.2023 року виключити з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань інформацію про повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Керуючись ст.ст. 277-278, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000703 від 13.07.2023 року задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року, пред`явлену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000703 від 13.07.2023 року.

Зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000703 від 13.07.2023 року виключити з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань інформацію про повідомлення про підозру від 31 серпня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1