ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 633/271/21 Провадження № 1-кп/636/1091/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_2 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, -

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Обвинуваченою ОСОБА_5 електронною поштою подане клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції у Чугуївському міському суді, яка зареєстрована на порталі Електронний суд, посилаючись на те, що через військову агресію вона вимушена проживати у Польщі і тому не може брати участь безпосередньо у судовому провадженні.

Розглядаючи питання доцільності участі обвинуваченої у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 336 КПК України передбачено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Приписами ч. 2 ст. 336 КПК України передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 336 КПК України, застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів).

Крім того, за рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022, якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може брати участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток допускати участь такого учасника в режимі ВКЗ за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Так, актуальна судова практика допускає участь особи в судовому засіданні з використанням власних технічних засобів. Однак, це прямо не передбачено законом, проте суд може дозволити такий формат участі з урахуванням конкретних обставин, в яких перебуває учасник кримінального провадження.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про проведення судового засідання в дистанційному режимі з використанням власних технічних засобів, має надати суду обґрунтування існування таких виключних обставин, у яких перебуває така особа, які унеможливлюють її прибуття до суду та які свідчать про можливість участі особи в судовому засіданні лише з використанням власних технічних засобів.

Отже, участь в режимі відеоконференції це зазвичай привілей тих, хто не може брати участь у судовому засіданні фізично.

Однак клопотання обвинуваченої не містить жодних належних і допустимих доказів на підтвердження обставин неможливості прибути у судове засідання або наявності об`єктивних непереборних причин, які унеможливлюють прибути до суду. Будь-яке обґрунтування необхідності проведення судового засідання за участю обвинуваченої у режимі відеоконференції у клопотанні взагалі відсутнє, при цьому ухвала суду не може обґрунтовуватись лише припущеннями про наявність зазначених обставин.

До того ж у клопотанні взагалі зазначено про участь у режимі відеоконференції у Чугуївському міському суді Харківської області. Отже, виходячи з клопотання обвинуваченої, вона бажає прийняти участь у судовому засіданні з Чугуївським міським судом, однак справа слухається у Чугуївському міському суді, а тому не має необхідності приймати участь у режимі відео конференції у цьому суді. Будь-який інший суд України у клопотанні не зазначений.

Обвинуваченою ОСОБА_5 не зазначено виключних конкретних обставин, пов`язаних з веденням воєнного стану, які об`єктивно заважають з`явитись до суду. Її доводи щодо неможливості прибуття до суду носять загальний, а не конкретний характер і не підтверджені доказами, на підставі яких можливо зробити висновок про неможливість прибуття до місця розташування суду внаслідок введення на території України воєнного стану.

Таким чином, обвинуваченою не доведено існування обґрунтованих підстав у розумінні положень ч. 1 ст. 336 КПК України для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, тому суд вважає недоцільним здійснювати проведення судового розгляду за участю обвинуваченої у режимі відеоконференції.

Керуючись ст. ст. 336, 350, 369, 372, 392 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволені клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про участь у судовому розгляді кримінального провадження № 0000007, яке внесене 05 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, у режимі відеоконференції за участю обвинуваченої ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -