Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 15 січня 2024 року,-

встановила:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 січня 2024 року включно, у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному відмовлено.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, пов`язаний з вимаганням із застосуванням насильства, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а інший запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам. Крім того, судом врахованого неможливість завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, а у разі відмови визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вважає, що даний запобіжний захід є занадто суворим, а застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю буде ефективним для запобігання ризиків передбачених ст. 177 КК України.

Вказує, що в доводах прокурора та в ухвалі слідчого судді відсутні будь -які докази, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Вказує, що ОСОБА_6 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, проживає з сім`єю, а тому намірів переховуватись від органу досудового розслідування та суду не має.

Стверджує, що ризики незаконного впливу на свідків та потерпілих спростовуються тим, що з більшістю свідків підозрюваний не знайомий, крім того всі свідки допитані під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідають фактичним обставинам провадження та в апеляційному порядку не оспорюються.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, із застосуванням насильства, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, один з яких є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на переконання апеляційного суду зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, апеляційний суд враховую і те, що ОСОБА_6 є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, яке розглядається Кузнєцовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 263 КК України, один із злочинів є особливо тяжким і у даному провадженні обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст.194 КПК України, для продовження строку тримання під вартою та неможливості зміни його на більш м`який запобіжний захід.

Доводи сторони захисту про безпідставність продовження строку тримання під вартою у зв`язку з недоведеністю ризиків колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують правильність висновків суду.

Доводи захисника про те, що до ОСОБА_6 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд вправі не визначати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та погрози.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даному етапі завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки слідству необхідно отримати результати проведення ряду експертиз про які зазначено в клопотанні слідчого, а також вчинити ряд інших слідчих (розшукових дій).

Доводи захисника, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, сім`ю та постійне місце проживання, не є переконливим аргументом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це не стримало його від протиправної поведінки, відповідно до підозри.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу підозрюваного, характером злочинів у яких він підозрюється додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 15 січня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: