Справа №: 398/3717/16-к
провадження №: 1-кс/398/1277/23
УХВАЛА

Іменем України

"09" жовтня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданнів залі суду скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 10.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2023 заявник звернулася до слідчого судді із скаргою, у якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 10.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України. В обґрунтування скарги зазначено, що про закриття кримінального провадження вона дізналася 23.09.2023 року з листа першого заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури. Копію оскаржуваної постанови до теперішнього часу не отримала. Вважає, що досудове розслідування проведено не повно, 08.12.2022 року вона зверталася до слідчого ОСОБА_6 з проханням про проведення певних слідчих дій. Відповіді на вказану заяву до теперішнього часу не отримала. Також, 01.04.2023 року вона звернулася з заявою до начальника Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про проведення певних слідчих дій по вказаному кримінальному провадженню. Відповіді на вказану заяву до теперішнього часу також не отримала.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила постанову про закриття кримінального провадження скасувати як винесену передчасно без проведення усіх необхідних слідчих дій по кримінальному провадженню.

Слідчий ОСОБА_4 заперечила щодо скасування постанови. Вказала, що слідством вичерпано всі можливі дії і не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню оскільки заявником не наведено чітких підстав для цього. Посилання заявника на процесуальні документи з інших кримінальних проваджень та на подані клопотання до 2016 року вважає безпідставними, та такими що не стосуються кримінального провадження за №0000363 відомості про яке внесено до ЄРДР 10.02.2016 року. Рішення слідчого вважає законним та обґрунтованим.

Вислухавши присутніх учасників процесу, перевіривши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку:

Відповідно до норми ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Право на оскарження рішень слідчого про закриття кримінального провадження передбачено ст.303 КПК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Постановою слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_4 від 04.09.2023 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 10.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні був факт виявлення 29.05.2001 року тіла померлого ОСОБА_7 у шахті ліфту будинку АДРЕСА_1 .

З постанови та матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.08.2002 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_8 було порушено кримінальну справу № 80-525, відповідно до вимог КПК України 1960 року за ч.1 ст.115 КК України, за фактом смерті ОСОБА_7 .

24.07.2003 року слідчим з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 вказану кримінальну справу № 80-525 за фактом вбивства ОСОБА_7 закрито, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 03.10.2003 року скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого від 24.07.2003 року про закриття кримінальної справи № 80-525, залишено без задоволення.

Ухвалою Верховного суду України від 27.07.2004 року касаційна скарга ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 03.10.2003 залишена без задоволення, а оскаржувана постанова Печерського районного суду міста Києва від 03.10.2003 року - без змін.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000363, матеріли кримінальної справи № 80-525 за фактом смерті ОСОБА_3 в 2-х томах визнано речовими доказами та долучено до матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження.

Також в ході досудового розслідування даного кримінального провадження були допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з показів яких встановлено наступне.

29.05.2001 у вечірній час ОСОБА_7 перебував разом з ОСОБА_10 в гостях у свого товариша ОСОБА_11 , за місцем проживання останнього у гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої з нагоди дня народження ОСОБА_11 .

Близько 21 години 30 годин 29.05.2001 ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли на стихійний ринок, розташований по АДРЕСА_1 . Перебуваючи на ринку указані особи продовжили вживати спиртні напої. Після того, як ОСОБА_11 сп`янів ОСОБА_7 та ОСОБА_10 провели його додому. Близько 22 годин 29.05.2001 ОСОБА_7 з ОСОБА_10 повернулись на ринок, де ОСОБА_10 позичив у своєї знайомої ОСОБА_12 дві пляшки пива, які були випиті ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на автобусній зупинці, яка розташована поряд з будинком АДРЕСА_1 . Після цього, ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_7 піти до мешканця гуртожитку по АДРЕСА_1 ОСОБА_13 з метою придбання наркотичних засобів. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 мав борг перед ОСОБА_13 , тому він залишився чекати на сходинковому майданчику другого поверху указаного будинку. У подальшому ОСОБА_10 разом із ОСОБА_13 , у зв`язку з тим, що у останнього не було наркотичних засобів вийшли з будинку та пішли до жінки, як вони її називали « ОСОБА_16 » у сусідньому будинку. За час їх відсутності, цього ж дня, близько 24 години 29.05.2001 ОСОБА_7 зайшов до квартири до молодшого брата ОСОБА_13 - ОСОБА_14 по АДРЕСА_1 , де з принесених ОСОБА_7 пігулок ефедрину ОСОБА_14 виготовив наркотичний засіб, який вони разом вжили шляхом ін`єкції. У подальшому, знаходячись під дією алкоголю та наркотичних засобів ОСОБА_7 вийшов з квартири ОСОБА_14 та пішов додому.

Також встановлено, що в гуртожитку за указаною адресою станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 на сходинкових майданчиках було відсутнє світло, а на верхніх поверхах, починаючи з п`ятого поверху відсутні двері ліфту, які нічим не були огороджені. Знаходячись під дією алкоголю та наркотичних засобів ОСОБА_7 в результаті нещасного випадку упав в шахту ліфта, головою вниз з послідуючим ударом тім`яною областю голови об виступаючи поверхні, в результаті чого від отриманих тілесних ушкоджень знаходячись під дією алкоголю та наркотичних засобів ОСОБА_7 помер на місці.

Допитані в ході досудового слідства свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , та інших мешканців будинку, підтвердили своїми показами обставини щодо відсутності у гуртожитку по АДРЕСА_1 на сходинкових майданчиках світла, а також дверей ліфту.

З показів допитаного в ході досудового слідства свідка ОСОБА_22 , який є братом потерпілого ОСОБА_7 , встановлено, що він був присутнім під час того, як його брата доставали із шахти ліфта, на ньому був спортивний костюм, у якому ходив його брат, золотий ланцюжок на шиї, який носив його брат. При цьому він особисто їздив до моргу на впізнання брата, якого упізнав по шрамам на підборідді та вказівному пальці правої руки, які були у нього при житті. Також свідок припускає, що ОСОБА_7 самостійно впав у шахту ліфта, а чому його мати дотримується іншої версії, йому не відомо.

07.06.2001 року проведено огляд місця події, з протоколу якого вбачається, що на бетонній підлозі основи шахти ліфта, дев`ятиповерхового малосімейного гуртожитку по АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_7 . На момент виявлення трупа вхідні двері ліфта на кожному поверсі, починаючи з 1-го по 4-й закладені цеглою, починаючи п`ятого по дев`ятий поверх мають стандартні ліфтові двері, які знаходяться у технічно несправному стані, які при легкому натиснення на них легко відхиляються всередину. В результаті цього, створюється вільний доступ в шахту ліфта з розмірами, в які вільно може пройти тіло людини любої комплекції.

Відповідно до висновку комплексної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 304 від 29.01.2003, яка була проведена у складі комісії відділень судово- медичної експертизи та судово - медичної токсикології Головного бюро Судово-медичної експертизи Міністерства здоров`я України, тілесні ушкодження, які є на трупі ОСОБА_7 у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з пошкодженням кісток зводу черепа, оболонок та речовини головного мозку, яке утворилось від дії тупого твердого предмету, по ступені тяжкості відносно живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та є небезпечними для життя. Безпосередньо причиною смерті ОСОБА_7 є відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась багатооскольчатим вдавленим переломом кісток зводу черепа з пошкодженням головного мозку. Наявність крововиливу в м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхності в тім`яній частині грязно-бурого кольору на загальній площі 9х12 см та бороватий відтінок детрита головного мозку може свідчити про прижиттєве отимання ОСОБА_7 вищезазначеної черепно-мозкової травми безпосередньо перед настанням смерті.

При судово - медичному обстеженні трупа ОСОБА_7 виявлено комплекс тілесних пошкоджень на трупі та одежі, характерних для падіння із значної висоти в вертикальному положенні тулубу головою вниз в шахті ліфту з послідуючим ударом тім`яної частини голови об виступаючи предмети, що підтверджується багатооскольчастими вдавленими переломами тім`яних кісток з розходженням їх по середньому шву, полосовидними розривами зовнішньої одежі. Будь-яких інших тілесних ушкоджень, не пов`язаних із падінням при обстеженні трупа ОСОБА_7 виявлено не було. Дані які б свідчили про боротьбу, або самооборону потерпілого перед падінням відсутні.

При судово-хімічному обстеженні крові та м`язів трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий алкоголь, що відповідає високій ступені алкогольного сп`яніння. В крові виявлено ефедрин. Виявлення в крові ефедрину необхідно вважати фактором, який різко підсилює алкогольне сп`яніння з можливим галюцинаторним синдромом, що в свою чергу могло сприяти тому, що сталось.

Згідно з висновком хімічної експертизи № 113 від 27.05.2003 на спортивній куртці та брюках ОСОБА_7 виявлені сліди нафтово-смазочного масла, яке має у своєму складі алканові, ціклоалканові та ароматичні вуглеводороди різних гомологічних рядів, а також їх продукти окислення, як містяться і в зразках нафтопродуктів, вилучених з ліфтової шахти.

Згідно з висновком трасологічної експертизи № 5-34 від 28.05.2003 механічні розриви на куртці, футболці, штанях утворились при зачепленні їх тканини за різного роду предмети, які мають відносно гостру поверхню, на спині куртки розриви направленням по руху вниз з лівим наклоном, розриви на футболці направленням по руху вниз з правим наклоном. Розриви виникли від гострого предмета, прокольна площа якого в момент дії була розташована в найбільш перпендикулярному положенні до площі пошкодження.

Кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, кваліфікується як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є життя особи. Об`єктивна сторона характеризується: діянням - посяганням на життя іншої особи; наслідками у вигляді фізіологічної смерті потерпілого; причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками. Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу. Суб`єкт злочину - осудна особа, яка на момент вчинення злочину досягла 14-ти річного віку.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою.

Відповідне тлумачення принципу поза розумним сумнівом наведене в постанові ККС Верховного Суду від 23 червня 2020року №159/3738/16.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення.

Слідчим в оскаржуваній постанові зазначено, що під час досудового розслідування не встановлено умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іншою людиною, а тому відсутній склад злочину передбачений, ч.1 ст.115 КК України.

Зібрані докази оцінені слідчим з точки зору належності, допустимості, достовірності, є достатніми для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Постанова слідчого відповідає вимогам ст.110 КПК України, є вмотивованою, викладені у постанові доводи і твердження відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у ході досудового розслідування.

На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК України), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК України).

Клопотання ОСОБА_3 , на які вона посилається при розгляді даної скарги, розглянуті слідчим у відповідності до вимог ст.220 КПК України, що вбачається з матеріалів кримінального провадження.

Так, слідчим здобуто достатньо даних для висновку про те, що проведено всі можливі і необхідні слідчі дії, здобуття нових доказів вичерпано.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На підставі наведеного, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст.303-309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 10.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Повне судове рішення складено та проголошено 09.10.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1