УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні якого перебуває автомобіль марки «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів з іншими особами, організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

28.10.2023 року в установленому законом порядку ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Також, 27.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук автомобіля «KIA K5», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено зазначений автомобіль з ключем-брелоком та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ на вказаний автомобіль серії НОМЕР_3 . Зазначений автомобіль, який знаходився в постійному користуванні ОСОБА_5 з ключем передано на відповідальне зберігання до спец-майданчику, підпорядкованого ГУНП в Одеській області.

Згідно реєстраційної картки, вказаний автомобіль належить ОСОБА_6 .

В подальшому, вищевказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову від 27.10.2023 року.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси розглядалося клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про накладення арешту на вказане у клопотанні майно, та за результатом розгляду ухвалою слідчого судді від клопотання поверталося прокурору для усунення недоліків із зазначенням строків для їх усунення протягом 72 годин.

Оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом в рамках кримінального провадження, сторона обвинувачення, усунувши недоліки клопотання, зазначені у мотивувальній частині ухвали слідчого судді, повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання у його відсутність та задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання також не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вказане кримінальне провадження було розпочато за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

В рамках вказаного кримінального провадження 27.10.2023 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується автомобілем марки «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .

Так, 27.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук автомобіля «KIA K5», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено зазначений автомобіль з ключем-брелоком та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ на вказаний автомобіль серії НОМЕР_3 . Зазначений автомобіль, який знаходився в постійному користуванні ОСОБА_5 з ключем передано на відповідальне зберігання до спец-майданчику, підпорядкованого ГУНП в Одеській області.

Щодо порушення строку на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя звертає увагу на те, що клопотання поверталося для усунення недоліків.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна за умови доцільності накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що згідно реєстраційної картки ТЗ автомобіль марки «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий суддя погоджується із слідчим та прокурором, що транспортний засіб відповідає критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження, оскільки на вказаному транспортному засобі підозрювана особа здійснювала перевезення осіб до місця, в якому вони мали незаконно перетнути державний кордон України, а тому вилучений транспортний засіб може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів, зокрема на підставі протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 27.10.2023 року, протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження від 25.09.2023 року та протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 28.10.2023 року встановлено, що ОСОБА_5 використовував автомобіль марки «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_1 для зустрічей із особами, які мали намір незаконно перетнути державний кордон, надання консультацій вказаним особам щодо організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, тобто транспортний засіб використовувався, як один із засобів для вчинення злочину в рамках вказаного кримінального провадження, а саме: для реалізації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучений під час обшуку автомобіль марки «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 було визнано слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого.

Відповідно до чого, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому в органу досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні слідчих дій із транспортним засобом, зокрема слідчого експерименту із залученням транспортного засобу для підтвердження факту його використання підозрюваною особою для вчинення злочину.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вказаний транспортний засіб використовувався підозрюваним ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, як засіб для імовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Отже, виходячи із вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучення та арешт вказаного транспортного засобу у подальшому унеможливить знищення речових доказів в рамках кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить збереження автомобіля, як засобу можливого вчинення злочину.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1