Справа № 740/11/24
Провадження № 1-кп/740/168/24
В И Р О К

іменем України

09 січня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2023 року за №0001555, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, солдата військової служби за призивом під час мобілізації, не маючого судимості згідно ст.89 КК України, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , як солдат військової служби за призивом під час мобілізації, діючи в порушення вимог та положень ст.ст. 4, 11, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року, п.п.9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року за №576, п.п.9.1, 11.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21 серпня 1998 року за №622, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше листопада місяця 2022 року, перебуваючи у складі військової частини НОМЕР_1 на території АДРЕСА_2 , придбав вибуховий пристрій,-одну гранату РГО з маркуванням 107-32, обладнану запалом УДЗ з маркуванням УВЗ С-3-92, що підтверджується довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових боєприпасів від 11 листопада 2023 року і яка відповідно до тактико-технічних характеристик є ручною протипіхотною оборонно ударно-дистанційною гранатою, призначеною для ураження живої сили в оборонному бою, яка до цілі дістається тільки за рахунок кидка рукою, радіус ураження її осколками складає 50 м, а радіус можливого ураження-100 м, після чого незаконно переніс їх до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав вказаний вище бойовий припас до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події 11 листопада 2023 року у період часу з 15 год. 20 хв до 15 год. 55 хв поблизу буд.44 по вул.Незалежності м.Ніжина Чернігівської області.

ОСОБА_3 , діючи в порушення вимог та положень ст.ст.3, 27-28 Конституції України, ст.ст.11, 49, 56, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 11 листопада 2023 року близько 11 год. 50 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу буд.44 по вул.Незалежності м.Ніжина Чернігівської області, тобто у громадському місці, усвідомлюючи, що знаходиться на вулиці поруч із житловими будинками, магазином, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з метою вчинення хуліганських дій, відкрито демонструючи в руці гранату РГО з маркуванням 107-32, обладнану запалом УДЗ з маркуванням УВЗ С-3-92, що підтверджується довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових боєприпасів від 11 листопада 2023 року і яка відповідно до тактико-технічних характеристик є ручною протипіхотною оборонно ударно-дистанційною гранатою призначеною для ураження живої сили в оборонному бою, яка до цілі дістається тільки за рахунок кидка рукою, радіус ураження її осколками складає 50 м, а радіус можливого ураження-100 м., та висловлюючи намір її підірвати, у зв`язку з чим створив безпосередньо загрозу життю та здоров`ю цивільних осіб, включно із членами своєї родини, які у цей час перебували поблизу даного будинку та магазину.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 02 січня 2024 року, укладену між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , досудовим розслідуванням встановлена достатність підстав для визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, по яких ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, сторонами, із врахуванням щирого каяття ОСОБА_3 , активного сприяння в розкритті злочину та співпраці із стороною обвинувачення, визначено міру покарання за ч.1 ст.263 КК України, ч.4 ст.296 КК України, із врахуванням положень ст.ст.69, 70 КК України, у виді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.62 КК України щодо заміни позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той саме строк.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 не заперечували проти затвердження вищезазначеної угоди про визнання винуватості із визначенням міри покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.4 ст.296 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі, застосування при призначенні покарання поглинення більш суворим покаранням та визначення остаточного покарання у виді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.62 КК України щодо заміни позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той саме строк. Наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до положень ст.473 КПК України останнім зрозумілі, заперечення відсутні, винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_3 в судовому засіданні визнана, останнім зазначено про добровільність укладення угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Дані кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів і повязані із порушенням встановленого порядку обігу бойових припасів, зокрема і під час воєнного стану, із незаконним посяганням на громадський порядок та реальною загрозою для життя і здоров`я громадян, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчинених злочинів.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України.

Обставини, які пом"якшують покарання,-щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, також обвинувачений має статус учасника бойових дій і брав активні заходи з відбиття збройної агресії рф проти України, що також є обставиною, яка пом`якшує відповідальність. Обставина, яка обтяжує покарання,-вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом враховується критичне ставлення обвинуваченого, який має 43-річний вік і не має скарг за місцем проживання, до вчинених ним діянь, визнання вини.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст.403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Наведені пом`якшуючі обставини в сукупності з даними, які позитивно характеризують обвинуваченого, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, і дають обґрунтовані правові підстави для застосування ч.1 ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, що зазначено в угоді від 02 січня 2024 року та погодженій позиції сторін безпосередньо в судовому засіданні.

Встановлені в судовому засіданні обставини підтверджують можливість застосування при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень приписів ч.1 ст.70 КК України щодо визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та згідно ч.1 ст.62 КК України стосовно заміни позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

За таких обставин узгоджена сторонами міра покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.4 ст.296 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі, поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч.1 ст.70 КК України, та заміна в порядку ч.1 ст.62 КК України позбавлення волі триманням у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк, із врахуванням особи обвинуваченого,-відповідає встановленим вимогам КК України, не суперечить інтересам суспільства і відповідає принципу необхідності та достатності для виправлення обвинуваченого із врахуванням принципу «справедливого судового розгляду», встановленого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також укладення угоди є добровільним, на виконання вимог ст.474 КПК України судом зясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, види покарань, які будуть до нього застосовані, обставини для відмови в її затвердженні відповідно до ч.7 ст.474 КПК України під час судового розгляду не встановлені,-що є підставою для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 11 листопада 2023 року ОСОБА_3 затримано 11 листопада 2023 року в 18 год. 15 хв, під час досудового розслідування щодо останнього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти без визначення застави.

Відповідно до ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Витрати на залучення експертів у розмірі 2868 грн. підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню наступним чином: корпус ручної осколкової гранати РГО, ударно дистанційний запал УДЗ,-підлягають знищенню; таблиця із слідами папілярних узорів,-залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Суворість призначеного покарання та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 свідчать про наявність ризику переховування від суду, у зв`язку з чим запобіжний захід, обраний щодо нього у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти, підлягає залишенню без зміни до набрання вироком законної сили.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 02 січня 2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 01 (одного) року 06 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.4 ст.296 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

За сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.62 КК України замінити ОСОБА_3 покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі,-на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 02 (два) роки.

Початок строку відбування покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні ОСОБА_3 обчислювати з часу його затримання,-з 11 листопада 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні термін його попереднього ув`язнення з 11 листопада 2023 року по 09 січня 2024 року, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ,-залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. витрат на залучення експертів.

Речові докази: корпус ручної осколкової гранати РГО, ударно дистанційний запал УДЗ,-знищити; таблицю із слідами папілярних узорів,-залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_6 .