Справа № 186/1522/23
Провадження № 1-кс/0186/424/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2023 р. м.Першотравенськ.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000359 від 09 жовтня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Миколаївці, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-технічна, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

04 грудня 2023 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000359 від 09 жовтня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного - ОСОБА_8 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, може намагатися уникнути покарання за вчинені кримінальні правопорушення, враховуючи тяжкість, цинізм, суспільно-небезпечні наслідки та покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні даних злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою спотворення доказової бази по кримінальному провадженню, може незаконно, шляхом вмовлянь, впливати на свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими підтримує дружні стосунки, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: встановити повні анкетні дані свідків, понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій по кримінальному провадженню.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого умисного злочину, що свідчить про стійку злочинну поведінку ОСОБА_6 та небажання його ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року до підозрюваного - ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком на 59 днів з 23:36 години 09 жовтня 2023 року по 23:36 годину 06 грудня 2023 року.

У зв`язку з тим, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час існують та не припинилися з часом, слідчий просить слідчого суддю продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного - ОСОБА_6 , на строк проведення досудового розслідування, тобто до 09 січня 2024 року.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою до підозрюваного, просили суд його задовільнити.

Підозрюваний та його захисник визнали клопотання частково, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням засобу електронного контролю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи свого клопотань, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів по п.6 ч.2 ст.115 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна та по ч.4 ст.187 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, з конфіскацією майна.

Підозра ОСОБА_6 у скоєнні особливо тяжких злочинів обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, по даному факту проводиться досудове розслідування.

Обставини вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень та обґрунтованість підозри, викладені слідчим у письмовому вигляді в клопотанні, висвітлювалися слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу відносно нього.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана, відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції, лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або, навіть, притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовільняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовільнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Таким чином, вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, а також враховуючи тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважаю, що повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

10 жовтня 2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року до підозрюваного - ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком на 59 днів з 23:36 години 09 жовтня 2023 року по 23:36 годину 06 грудня 2023 року.

Постановою керівника Першотравенської окружної прокуратури від 01 грудня 2023 року продовжено строк досудового розслідування даного кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 09 січня 2024 року включно.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи, викладені в клопотанні, є обґрунтованими, а вказані ризики об`єктивно існують.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 не працює, постійного джерела доходів не має, сталих соціальних зв`язків не має, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний знайомий зі свідками: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у разі можливості вільного пересування, може незаконно впливати на зазначених осіб, будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, за вчинені ним злочини.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний не працює, у нього відсутній постійний заробіток, підозрюється у вчиненні двох корисливих злочинів, схильний до вчинення злочинів з корисливих мотивів, у зв`язку з чим, може вчинити інше кримінальне правопорушення майнового характеру.

Оцінюючи обґрунтованість зазначених ризиків, виходжу також з наступного.

Так, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року в справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 року в справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року в справі «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року в справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте, й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, обставини їх вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який є працездатним, не працює, не має осіб, які б перебували на його утриманні, відсутність стійких соціальних зв`язків на території м.Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, схильність до вчинення злочинів з корисливих мотивів.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, є реальними.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, не працює та не має засобів для існування, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється в скоєнні особливо тяжких злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, не працює, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 37 днів, до 09 січня 2024 року, в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-187, 193-199, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного - ОСОБА_7 , задовільнити.

Продовжити тримання підозрюваного - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою строком на 37 (тридцять сім) днів - з 17:00 години 04 грудня 2023 року по 17:00 годину 09 січня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «04» грудня 2023 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_12 .