УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання останньої, подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000014 від 15.03.2023 (виділено з кримінального провадження №0001384 від 11.10.2022),

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року в рамках кримінального провадження №0001384 від 11.10.2022, на речі, що вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1.Мобільний телефон Iphone 11Pro чорного кольору в зеленому чохлі, який належить ОСОБА_4 ;

2.Моноблок Acer Aspire C-24-865 sevies з серійним номером DQBBUME004947061 BC 3000 білого кольору із зарядним пристроєм;

3.Моноблок Acer C24-865xries білого кольору, с/н НОМЕР_1 з зарядним пристроєм;

4.Моноблок Lenovo FOP5 чорного кольору, с/н MP1A3SRA з зарядним пристроєм;

5.Моноблок Acer C24-865serica білого кольору, с/н DQBBUME33000 з зарядним пристроєм;

6.Ноутбук Xiaomi Mі сірого кольору SN:4440.

У клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає, що відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки кримінальне провадження №0001384 від 11.10.2022 розглянуто, а майно, що не має відношення до кримінального правопорушення, виділено в окреме провадження №0000014 від 15.03.2023. При цьому ОСОБА_4 не має жодного відношення до кримінального правопорушення, не набув статусу підозрюваного, а подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження порушує конституційні права власника такого майна, у зв`язку з чим, заявник просить скасувати такий арешт.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 підтримала клопотання.

Прокурор в судове засідання не прибув, при цьому просив розглянути дане клопотання за його відсутності.

Заслухавши думку заявника, проаналізувавши доводи клопотання, додані до нього матеріали, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 15.03.2023, яке виділено з кримінального провадження №0001384 від 11.10.2022.

При цьому в рамках кримінального провадження №0001384 від 11.10.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року з метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на окреме майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі на майно, що є предметом даного клопотання.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини (далі - Європейський Суд) від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи, що слідчим та прокурором не надано суду жодних додаткових доказів, що арештоване майно має доказове значення у кримінальному провадженні та відповідає ст. 98 КПК України, а отже, враховуючи принцип змагальності сторін (ст. 22 КПК України), слідчий суддя вважає встановленим, що таких доказів за період з моменту накладення арешту (01 лютого 2023 року) не здобуто, віднесення арештованого майна до такого, що відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України, має сумнівний характер, а відтак і застосування відповідних процесуальних заходів забезпечення щодо власника майна ОСОБА_4 у вигляді арешту майна, на поточний момент є безпідставним.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що власнику майна - ОСОБА_4 про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення не повідомлено (інших відомостей в судовому засіданні не встановлено).

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає що подальше накладення арешту на зазначене майно порушує принцип розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо майна, яке є предметом клопотання, на даний час є необґрунтованими, а відтак, арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000014 від 15.03.2023 (виділено з кримінального провадження №0001384 від 11.10.2022) - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року в рамках кримінального провадження №0001384 від 11.10.2022 на речі, що вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1.Мобільний телефон Iphone 11Pro чорного кольору в зеленому чохлі, який належить ОСОБА_4 ;

2.Моноблок Acer Aspire C-24-865 sevies з серійним номером DQBBUME004947061 BC 3000 білого кольору із зарядним пристроєм;

3.Моноблок Acer C24-865xries білого кольору, с/н НОМЕР_1 з зарядним пристроєм;

4.Моноблок Lenovo FOP5 чорного кольору, с/н MP1A3SRA з зарядним пристроєм;

5.Моноблок Acer C24-865serica білого кольору, с/н DQBBUME33000 з зарядним пристроєм;

6.Ноутбук Xiaomi Mі сірого кольору SN:4440.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5