Справа № 712/183/24
Провадження № 1-кс/712/175/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000128 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.8.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_3 подано клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000128 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.8.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Вказує, що слідчим відділом УСБУ в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.04.8.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що громадянин України ОСОБА_4 умисно, з метою завдання шкоди Україні,вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) шляхом реалізації та підтримки дій та рішень держави-агресора, а також шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам окупаційної адміністрації держави-агресора та її збройним формуванням.

Так, ОСОБА_4 в період з січня по липень 2023 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, у м. Старобільськ, вул. Залізнична, буд. 41, займаючи посаду «начальника Старобельского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства филиала Государственного унитарного предприятия «ЛУГАНСКГАЗ», маючи умисел на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації шляхом передачі матеріальних ресурсів, безпосередньо реалізовуючи рішення держави-агресора та окупаційної адміністрації про забезпечення окупаційних органів природним газом (Федеральный закон «О газоснабжении в российской федерации», Федеральный закон «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственньїх и муниципальньїх нужд», Правила поставки газа в российской федерации, утвержденные Постановлением Правительства рф от 05.02.1998 № 162, Правила поставки газа в российской федерации, утвержденные Постановлением Правительства рф от 01.11.2021 № 1901, Указ Президента рф от 23 ноября 1995 г. № 1173 «О мерах по осуществлению устойчивого функционирования объектов, обеспечивающих безопасность государства», Постановление Правительства рф от 29.05.2002 № 364 «Об обеспечении устойчивого газо- и энергоснабжения финансируемых за счет средств федерального бюджета организаций, обеспечивающих безопасность государства») у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, здійснив передачу матеріальних ресурсів у вигляді природного газу органам окупаційної адміністрації держави-агресора, її збройним формуванням, а саме «администрации Старобельського района луганской народной республики» та територіальним підрозділам «министерства чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий луганской народной республики», та ним особисто підписані відповідні акти прийому-передачі природнього газу від 23.03.2023, 31.03.2023, 28.04.2023, 30.04.2023, 31.05.2023, 30.06.2023, 31.07.2023.

Враховуючи викладене, 17.11.2023 в газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий кур`єр» та на офіційному Інтернет-сайті офісу Генерального Прокурора України опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2КК України.

Санкція злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2КК України, вчинення якого інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.01.2024 № 360872855 підозрюваному ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві власності належить об`єкт нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3659582).

Крім того, підозрюваному ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві власності належить автомобіль марки «DAEWOO», модель «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2002 року випуску, VIN-код кузова НОМЕР_3 (згідно з реєстраційною карткою на транспортний засіб).

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані речі.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, подали до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність. Клопотання підтримують.

Власник майна ОСОБА_4 про час та місце слухання справи повідомлений через засоби зв`язку шляхом поміщення оголошення про виклик особи на офіційному вебсайті судової влади.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні внесені за № 0000128 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.8.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Санкція злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2КК України, вчинення якого інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.01.2024 № 360872855 підозрюваному ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві власності належить об`єкт нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3659582).

Також, підозрюваному ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві власності належить автомобіль марки «DAEWOO», модель «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2002 року випуску, VIN-код кузова НОМЕР_3 (згідно з реєстраційною карткою на транспортний засіб).

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 100,131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному за ч. 1 ст. 111-2КК України у кримінальному провадженні №0000128 ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3659582);

- автомобіль марки «DAEWOO», модель «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2002 року випуску, VIN-код кузова НОМЕР_3 .

Виконання ухвали про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 доручити старшому слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаські області підполковнику юстиції ОСОБА_3 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 відчужувати та розпоряджатися вказаним вище нерухомим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1