Справа 688/2796/22
№ 1-кп/688/14/24
Вирок

Іменем України

07 лютого 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000268 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , працюючого комерційним директором у ТОВ «Поділля Фрукт», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

28 червня 2022 року близько 19 год. 05 хв. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 40 км/год) та п. 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2001 року № 1306 (далі по тексту - Правила дорожнього руху), рухався по проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області з перевищенням допустимої на даній ділянці дороги швидкості руху приблизно 113,895 +/- 9,111 км/год. Продовжуючи рух із зазначеною швидкістю за кермом вказаного автомобіля, ОСОБА_8 навпроти будинку № 30 по проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку у вигляді руху через проїзну частину пішохода, що становив небезпеку для подальшого руху, яку він спроможний був виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який переходив проїзну частину дороги зліва направо по відношенню до напрямку руху автомобіля.

Отже, своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 2.3 б), 12.3, 12.9 б) Правил дорожнього руху та вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», зміст яких полягає в наступному:

- п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- п. 12.9 Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

- дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку).

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_8 . Правил дорожнього руху пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток склепіння черепа справа з крововиливами під м`яку оболонку головного мозку та двома ранами в правій лобно-тім`яній ділянці голови, перелому другого шийного хребця з повними розривами міжхребцевого з`єднання між першим та другим шийними хребцями та розривом спинного мозку, закритої травми правої половини грудної клітки з переломом шостого ребра, розривом правої легені та гемопневмотораксом, розриву печінки з внутрішньочеревною кровотечею, переломів лобкової кістки таза справа, розриву крижово-клубового з`єднання таза справа, рани на поверхні таза та здухвинній ділянці живота справа, закритих переломів діафізів обох кісток правої гомілки, рани на задній поверхні правого ліктевого суглоба, двох саден в поперековій ділянці. Дані тілесні ушкодження в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті ОСОБА_11 на місці події, яка настала в наслідок поєднаної травми голови, шиї, грудної клітки, живота, тазу та правої гомілки, яка супроводжувалась гострою крововтратою та шоком.

Порушення ОСОБА_8 вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 12.9 б) Правил дорожнього руху та вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості - 40 км/год» знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - смертю ОСОБА_11 .

Таким чином ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Позиція сторони захисту

В судовому засіданні 04.05.2023 року обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та суду надав показання про те, що в день, час та місці, зазначених в обвинувальному акті, рухався власним автомобілем марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , по проспекту Миру в м. Шепетівка в напрямку залізничного вокзалу на зустріч із знайомим. Разом із ним в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_12 . З якою саме швидкістю рухався не знає, приблизно 60 км/год, визнає, що перевищив дозволену швидкість руху та порушив вимоги дорожнього знаку 3.29. Проїхавши пішохідний перехід поблизу магазину «Мамин хліб», побачив як із-за автомобіля зліва направо проїзну частину дороги в середньому темпі ходи переходить пішохід. Вирішив, що пішохід його пропустить, а тому продовжив рух. Проте, останній пришвидшився та почав перебігати дорогу. Пішохід по проїзній частині дороги пройшов 8 метрів, а 4 метри пробіг. Він в свою чергу почав гальмувати, проте наїзду на нього не уникнув, вдаривши пішохода передньою правою частиною автомобіля. Це трапилось за долі секунд. Був в шоковому стані, відпустив гальма, однак автомобіль 25 м рухався до повної зупинки. Підійшовши до потерпілого, побачив, що він без ознак життя. Після цього повернувся до свого автомобіля, чекав на приїзд швидкої та поліції, на місці зупинки та згодом в лікарні проходив огляд на стан сп`яніння, був тверезий. 26.09.2023 року надав показання про те, що повністю визнає всі обставини, відображені в обвинувальному акті, в тому числі визнає, що рухався зі швидкістю 113,895 +/- 9,111 км/год. Цивільний позов, поданий ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, визнав в повному обсязі. Вказав, що неодноразово намагався добровільно відшкодувати визначену в позові суму матеріальної та моральної шкоди, проте потерпіла прийняла у відшкодування шкоди лише 30000 грн, решту відмовляється прийняти, а тому відправляв кошти грошовими переказами, які повертались без отримання, намагався віддати їх особисто. Через відмову потерпілої їх отримати від нього особисто, вніс на депозитний рахунок нотаріуса 719705 грн у відшкодування заявлених нею позовних вимог. У вчиненому щиро кається, попросив вибачення у потерпілої, просив не позбавляти його волі.

Позиція потерпілої

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання, що 28.06.2022 року її чоловік ОСОБА_11 після обіду по справах поїхав в місто на власному автомобілі. Близько 19 год по телефону чоловік повідомив, що скоро повернеться додому, а близько 21 год поліцейські вже повідомили, що він загинув у ДТП. Очевидцем ДТП вона не була. Оскільки погано себе почувала, усіма питання займалась її родичка ОСОБА_13 . Підтримала цивільний позов про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди. Вказала, що втратила найдорожчу людину, її життя втратило сенс, відчуває постійний душевний біль, значно погіршилось її здоров`я, постійно приймає ліки для його покращення, їй заподіяно морально шкоду, яку оцінює в розмірі 700000 грн та понесла матеріальні витрати пов`язані з похованням чоловіка в сумі 49705 грн. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що лише стягнуті у рішенні суду суми готова прийняти у відшкодування заподіяної шкоди. Підтвердила отримання від ОСОБА_8 у відшкодуваня заподіяної шкоди 30000 грн. Батько ОСОБА_8 та обвинувачений приходили, просили вибачення. Проте, зробили це через значний проміжок часу після загибелі чоловіка. Обвинуваченого не пробачила, оскільки щирого каяття вона не бачить, просила призначити йому суворе покарання у виді позбавлення волі.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надала показання, що 28.06.2022 року близько 19 год поверталась з роботи додому, рухаючись по проспекту Миру в м. Шепетівка в напрямку магазину «Мамин хліб» зі сторони пансіона. Перебуваючи в районі хвіртки пансіону, її увагу привернув пішохід, який з протилежної сторони від банкомату із-за припаркованого автомобіля повільно вибіг на дорогу та перпендикулярно тротуару почав її перетинати. Ближча до пішохода смуга була вільна від автомобілів, тому чоловік безперешкодно її перебіг, а на іншій смузі, на яку він вибіг, швидко рухався автомобіль «Volkswagen Touareg» темного кольору. Розуміючи, що наїзд на пішохода неминучий, відвернула голову, після чого почула звук удару. Повернувши голову, бачила як тіло пішохода падає на дорогу, а автомобіль продовжив рух, зупинившись на деякій відстані від місця наїзду. Бачила, як із водійського місця даного автомобіля вийшов обвинувачений та ще один чоловік із пасажирського місця. Розуміючи, що трапилось, водій залишався на місці ДТП та очікував приїзду поліції.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні надала показання про те, що 28.06.2022 року близько 19 год йшла із подругою по тротуару по проспекту Миру в м. Шепетівка зі сторони банкоматів в сторону 6 аптеки, розмовляючи. Подруга закричала від побаченого, вона ж лише почула звук, повернувшись на який, побачила як справа від автомобіля впало тіло пішохода. Самого наїзду на пішохода та руху автомобіля до цього не бачила. Відразу викликала швидку допомогу. Після чого підійшла до обвинуваченого, який повідомив, що він був за кермом автомобіля, останній перебував у шоковому стані.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що знайомий із обвинуваченим ОСОБА_8 28.06.2022 року домовився із ним попити кави в кав`ярні «Цукерочка». Очікуючи на зустріч із ним, зайшов в магазин «Техномаркет», що неподалік. Коли вийшов із магазину, розмовляв по телефону. За 15 м від себе бачив як чоловік вийшов із тротуару, пройшов кілька кроків та зупинився, потім продовжив переходити дорогу. Дійшовши до середини дороги, почав бігти. Побачив автомобіль ОСОБА_8 , який рухався на його думку зі швидкістю близько 60 км/год. Почув шум, удар. Відвернувся, у нього був шок. Згодом бачив тіло пішохода, його розкидані речі. За кермом автомобіля, який збив пішохода був ОСОБА_8 , на його автомобілі бачив механічні пошкодження справа, а саме розбиту фару, бампер.

Під час судового розгляду, зважаючи на принцип диспозитивності кримінального провадження, судом прийнята відмова прокурора від допиту свідка обвинувачення ОСОБА_17 та сторони захисту від допиту свідка захисту ОСОБА_12 . Розуміючи своє право на допит вказаних свідків учасники кримінального провадження не наполягали на їх допиті.

Також вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та процесуальними документами, дослідженими судом, з метою оцінки допустимості доказів.

Згідно рапорту черговогоШепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 28.06.2022 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 4636 від 28.06.2022 року як ДТП з травмованими, в результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 28.06.2022 року о 19.05 год поблизу будинку №30 по проспекту Миру в м. Шепетівка водій автомобіля «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , рухаючись зі сторони центра міста в напрямку залізничного вокзалу, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , 1949 р.н., жителя м.Шепетівки, який перетинав проїжджу частину дороги поза межами пішохідного переходу. Внаслідок ДТП останній помер на місці події. Труп направлено на СМЕ, автомобіль вилучено та поміщено на арешт майданчик м. Шепетівка.

28.06.2022 року о 20:18:24 по даному факту до ЄРДР внесено відповідні відомості та зареєстровано кримінальне провадження за №0000268 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України.

Постановою заступника начальника СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_18 від 28.06.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчій групі в складі начальника ВРЗ СТ СУ ОСОБА_19 , заступника начальника ВРЗ СТ СУ ОСОБА_20 , старшого слідчого в ОВС ВРЗ СТ СУ ОСОБА_21 , слідчих в ОВС ВРЗ СТ СУ ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , старшим групи призначено слідчого ОСОБА_22 .

Постановою заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_31 визначено групу прокурорів, які здійснюватимуть нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за №0000268 від 28.06.2022 року у складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , старшим групи визначено ОСОБА_6 , а постановою від 13.10.2022 року змінено групу прокурорів, до її складу включено ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_5 .

З протоколу огляду місця ДТП від 28.06.2022 року з доданими схемою та фототаблицями та протоколу додаткового огляду місця події від 08.09.2023 року з доданими схемою та фототаблицями, встановлено, що місцем події є ділянка дороги навпроти будинку №30 по проспекту Миру в м. Шепетівка, в межах населеного пункту, встановлено наявність біля проїзної частини дорожнього знаку 3.29 «40» з табличною зони дії 700 м, зафіксовано з обох боків наявність пішохідних переходів, позначених дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 з дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра». Ділянка дороги пряма в плані горизонтального профілю. Дорожнє покриття - асфальтобетонне, сухе, для двох напрямків руху, шириною 16,4 м, дорожня розмітка відсутня. До проїзної частини примикають праворуч газон та тротуар, ліворуч газон шириною 3 м, далі тротуар. Встановлено відстань від місця прив`язки до банкомату «Аваль» 39 м, до магазину «Цукерочка» 12 м. Денне освітлення, видимість не обмежена. Також зафіксовано: в межах правої смуги місце розташування транспортного засобу ВАЗ-2104, р.н. НОМЕР_2 , який механічних пошкоджень не має, та автомобіля марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , локалізацію зовнішніх пошкоджень в передній правій частині автомобіля марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 ; сліди руху шин, гальмування, волочіння, сліди осипу уламків пластику та речей (кросівок, грошей, банківських карток, ключів). Крім того, зафіксовано місцезнаходження та позу трупа ОСОБА_11 , сліди крові та рани на його тілі. Схема місця ДТП містить графічне зображення ділянки дороги, де відбувся наїзд на пішохода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, в тому числі причетний до ДТП автомобіль, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; сліди руху коліс автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , його розміщення відносно елементів проїзної частини; сліди волочіння; осип уламків автомобіля та грошей, тіло ОСОБА_11 , його речі.

Зафіксовані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені судом обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди та відповідають показанням обвинуваченого, свідків щодо місця події, місця знаходження автомобіля та тіла потерпілого ОСОБА_11 .

Постановою слідчого ОСОБА_22 від 28.06.2022 року вилучені з місця ДТП автомобіль марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , уламки скла та пластику, пара чоловічих кросівок, грошові кошти, ключі, банківські картки визнані речовими доказами та передані на зберігання: автомобіль до спеціального майданчику для тимчасового зберігання автотранспорту, уламки скла, пластику, пара чоловічих кросівок - до камери зберігання речових доказів, грошові кошти, ключі, банківські картки - близьким родичам померлого, а саме згідно розписки від 13.07.2022 року ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.07.2022 року на автомобіль марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , уламки скла та пластику, пару чоловічих кросівок накладено арешт з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ними.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , сірого кольору є ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 29.06.2022 року та лікарського свідоцтва про смерть №4086 від 29.06.2022 року, ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шепетівка Хмельницької області, причина смерті пішохода травмованого автомобілем - політравма.

Постановою слідчого ОСОБА_28 від 28.06.2022 року призначено судово-медичну експертизу для визначення причин смерті ОСОБА_11 , експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385, 387 КК України.

Згідно висновку експерта № 121 від 29.07.2022 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток склепіння черепа справа з крововиливами під м`яку оболонку головного мозку та двома ранами в правій лобно-тім`яній ділянці голови, перелому другого шийного хребця з повними розривами міжхребцевого з`єднання між першим та другим шийними хребцями та розривом спинного мозку, закритої травми правої половини грудної клітки з переломом шостого ребра, розривом правої легені та гемопневмотораксом, розриву печінки з внутрішньочеревною кровотечею, переломів лобкової кістки таза справа, розриву крижово-клубового з`єднання таза справа, рани на поверхні таза та здухвинній ділянці живота справа, закритих переломів діафізів обох кісток правої гомілки, рани на задній поверхні правого ліктевого суглоба, двох саден в поперековій ділянці. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля, що рухався, з послідуючим відкиданням тіла на тупе тверде покриття дороги, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові, а саме внаслідок наїзду автомобіля, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті. Смерть ОСОБА_37 настала в наслідок поєднаної травми голови, шиї, грудної клітки, живота, тазу та правої гомілки, яка супроводжувалась гострою крововтратою та шоком. В момент первинного контакту кузова автомобіля, що рухався з тілом ОСОБА_11 , отанній перебував у вертикальному положенні або близькому до нього оберненим правою боковою поверхнею свого тіла до автомобіля, що рухався.

Згідно висновку експерта №1073 від 12.07.2022 року при судово-медичній експертизі зразків крові та сечі трупа ОСОБА_11 етилового алкоголю не виявлено. Не виявлено: метиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

Під час огляду поліцейським ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_38 28.06.2022 року о 20:18 год. ОСОБА_8 на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Drager Alkotest 6810» встановлено, що результат огляду складає 0,00 ‰.

Відповідно до протоколу від 28.06.2022 року ОСОБА_8 затримано о 21 год 40 хв 28.06.2022 року в присутності захисника ОСОБА_9 як особу, яку застали під час вчинення злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1027 від 05.07.2022 року зразка крові ОСОБА_8 , відібраного з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння згідно протоколу відібрання зразків для експертизи від 29.06.2022 року на підставі постанови прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_32 від 28.06.2022 року, наявність етилового алкоголю в крові ОСОБА_8 не виявлено. Не виявлено: метиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1028 від 22.07.2022 року зразка сечі ОСОБА_8 , відібраного з метою виявлення стану сп`яніння згідно протоколу відібрання зразків для експертизи від 29.06.2022 року на підставі постанови прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_32 від 28.06.2022 року, не виявлено барбітал, фенобарбітал, барбаміл, етамінал Na, циклобарбітал, гексобарбітал, квіетал, бензонал, мепробамат, анальгін, амідопірин, папаверин, димедрол, мезатон, морфін, кодеїн, ефедрин, ефедрон, похідні фенілалкіламінів (амфетамін), аміназин, діпразин, тізерцин, мажептил, трифтазин, етапаразин.

З заяви адміністратора магазину «Технопростір» ОСОБА_39 від 29.06.2022 року вбачається, що нею було надано відеозапис із камери відеоспостереження, встановленої на приміщенні магазину «Технопростір», що по проспекту Миру, 30 в м. Шепетівка, який постановою слідчого ОСОБА_22 від 11.07.2022 року визнано речовим доказом.

Згідно протоколу огляду речового доказу від 11.07.2022 року з фототалицями до нього, слідчим оглянуто наданий оптичний диск лазерних систем зчитування «НР» DVD-R 16х, 4,7 GB та зміст його інформації. В ході огляду встановлено, що файл під назвою «2022-06-29 аt 09.34.57», запис якого здійснювався камерою відеоспостереження, яка встановлена на будівлі магазину «Технопростір» за адресою: АДРЕСА_3 , в верхній частині міститься наявне відображення дати та часу (що відповідає запису в реальному часі), тривалість відео з 19:03:07 год по 19:05:08 год 28.06.2022 року. На відео відображено лівий тротуар проспекту Миру в м. Шепетівка навпроти будинку №30 та зафіксовано як чоловік, ймірно ОСОБА_11 , перпендикулярно перетинає тротуар в напрямку проїзної частини, на декілька секунд зупиняється на лівому краю проїзної частини та далі відновлює рух по проїзній частині в напрямку правого тротуару. В момент відновлення руху пішохід виходить за межі видимості камери. В ході огляду зроблено скріншоти фото із відеозапису, які долучені до протоколу як додатки.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 під час відтворення даного відеозапису підтвердила, що на відеозаписі з магазину «Технопростір» зафіксовано її чоловіка ОСОБА_11 .

З заяви ОСОБА_40 від 11.07.2022 року вбачається, що ним було надано відеозапис із камери відеоспостереження, встановленої на приміщенні магазину «Цукерочка», що по проспекту Миру, 30 в м. Шепетівка, який постановою слідчого ОСОБА_22 від 11.07.2022 року визнано речовим доказом.

Згідно протоколу огляду речового доказу від 11.07.2022 року з фототалицею до нього, слідчим оглянуто наданий оптичний диск лазерних систем зчитування «НР» DVD-R 16х, 4,7 GB та зміст його інформації. В ході огляду встановлено, що файл під назвою «NVR_chl_main_0300_0600», запис якого здійснювався камерою відеоспостереження, яка встановлена на будівлі магазину «Цукерочка» за адресою: проспект Миру, 30 в м. Шепетівка, в верхній частині міститься наявне відображення дати та часу (що відповідає запису в реальному часі), тривалість відео з 19:03:01 год по 19:06:01 год 28.06.2022 року. На відео відображено проїзд автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , до моменту ДТП по проспекту Миру в напрямку залізничного вокзалу (відображено на відеозаписі о 19:04:55). В ході огляду зроблено скріншоти фото із відеозапису, які долучені до протоколу як додатки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 під час відтворення даного відеозапису підтвердив, що на відеозаписі з магазину «Цукерочка» зафіксовано його автомобіль.

Постановою слідчого ОСОБА_22 від 19.07.2022 року призначено судову фототехнічну експертизу, експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385,387 КК України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-22/6466-ФП від 02.08.2022 року за допомогою програми «Kinovea» 0.9.5 виконано розкадровку відеофайлу «NVR_chl_main_0300_0600.mp4». Файли розкадрування (2214 графічних файлів формату ipj в папці «розкадрування частина 1 відеофайлу «NVR_chl_main_0300_0600.mp4» та 2210 графічних файлів формату ipj в папці «розкадрування частина 2 відеофайлу «NVR_chl_main_0300_0600.mp4» збережено на два DVD-R «OMEGA». Згідно наданого відеофайлу «NVR_chl_main_0300_0600.mp4» швидкість автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , до наїзду на пішохода на 19 год 04 хв 56 с становила 113,895 +/- 9,111 км/год.

Постановою слідчого ОСОБА_22 від 05.07.2022 року призначено судову експертизу технічного стану транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385, 387 КК України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-22/5983-ІТ від 15.07.2022 року на момент огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані та виконували свої конструктивні функції, зберігаючи значення основних вихідних параметрів в межах, заданих нормативно-технічною документацією. Ознак, які б свідчили про непрацездатність чи відмову досліджуваних систем, як на момент огляду, так і до моменту дорожньо-транспортної пригоди, застосованими методами дослідження, не встановлено.

Постановою слідчого ОСОБА_22 від 13.09.2022 року призначено судову комплексну автотехнічну транспортно-трасологічну експертизу для встановлення обставин ДТП, експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-22/8192-ІТ від 27.09.2022 року з трасологічної точки зору, наїзд автомобілем «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_11 стався на лівій смузі проїзної частини проспекту Миру по траєкторії руху автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , правою передньою та частково правою боковою частиною кузова вказаного автомобіля, перед місцем розташування кросівка, зазначеного на схемі огляду ДТП від 28.06.2022 року під позначкою №2. Швидкість руху автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , виходячи із слідової інформації зафіксованої при огляді місця події, складала не менше 56,7-59,4 км/год. В даній дорожній обстановці повинні дії водія автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 регламентувались нормативними вимогами дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та п. 12.3 ПДР України. З моменту прийняття водієм рішення про застосування гальмування при обраній водієм автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , швидкості 113,895+/- 9,111 км/год ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 . З моменту прийняття водієм рішення про застосування гальмування при максимально дозволеній швидкості 40 км/год, водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 . При заданому стороною захисту механізмі розвитку події та вихідних даних, водій автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 (з моменту виникнення йому небезпеки для руху на відстані 20 м) не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

В судовому засіданні судові експерти ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та ОСОБА_43 зроблені ними висновки експертизи підтримали в повному обсязі.

Надаючи оцінку дослідженим доказам, суд враховує, що відповідно до висновку експерта від 02.08.2022 року за результатами судової фототехнічної експертизи швидкість автомобіля марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , становила 113,895 +/- 9,111 км/год. Вказана швидкість встановлена за результатами розкадровки відеофайлу відеозапису із стаціонарної камери відеоспостереження, яка розміщена на магазині «Цукерочка» по проспекту Миру, 30, в м. Шепетівка. Під час проведення комплексної автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/123-22/8192-ІТ від 27.09.2022 року, розглядаючи технічний апект даної ДТП, експертом визначено відстань, на якій перебував автомобіль під керуванням ОСОБА_8 в момент прийняття водієм рішення про застосування гальмування, рухаючись з обраною швидкістю 113,895 +/- 9,111 км/год до місця наїзду, яка становила 27,7 м (аркуш експертизи 10). Обрана обвинуваченим швидкість 113,895 +/- 9,111 км/год в даних дорожніх умовах значно перевищувала максимально допустиму швидкість руху, яка становила 40 км/год. Гальмівний шлях автомобіля при допустимій швидкості руху в місці ДТП 40 км/год становить 13,8 - 15,4 м (аркуш експертизи 12), що значно менше ніж 27,7 м (відстані на якій перебував автомобіль в момент прийняття водієм рішення про застосування гальмування, та є достатньою для безпечної зупинки автомобіля до лінії руху пішохода, щоб уникнути наїзду). Відповідно до протоколів огляду місця ДТП від 28.06.2022 року та додаткового огляду місця події від 08.09.2022 року відстань від крайнього кута магазину, на якому розташована вказана відеокамера до місця наїзду на пішохода (умовне позначення № 4 на протоколі огляду місця події - зона початку уламків авто та грошей) становить 48,1 м, зліва на право - 12 метрів від магазину «Цукерочка» до місця прив`язки огляду місця події (5.45.1 зупинка автобуса) + 12 метрів до початку слідів гальмування + 16,6 метрів протяжність слідів гальмування + 7,5 метрів до зони початку уламків авто та грошей). Водночас, відповідно до розрахунків комплексної автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи від 27.09.2022 року (аркуш експертизи 11) відстань гальмівного шляху автомобіля, при обраній водієм швидкості 113, 895 +-9,111 км/год. становить від 65,7 до 95,6 м. Таким чином, навіть якщо обвинувачений застосував би гальмування одразу після фіксації його проїзду відеокамерою зупинити транспортний засіб на вказаній швидкості до місця знаходження пішохода він не зміг.

Враховуючи те, що судові судово-медичні, фототехнічна, інженерно-технічна, інженерно-транспорна експертизи проводились кваліфікованими фахівцями в цих галузях, предметом їх дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає. Такі висновки експертів узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження та з дослідженими матеріалами справи.

Дані, здобуті під час дослідження в судовому засіданні письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, узгоджуються між собою та з показаннями обвинуваченого, свідків.

Дослідженими доказами встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення, які за механізмом утворення могли виникнути внаслідок ударів об виступаючі частини кузова автомобіля, коли особа перебувала у вертикальному положенні. Викладене свідчить проте, що потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі обвинуваченого ОСОБА_8 .

Відомості про погодні умови свідчать про відсутність будь-яких сторонніх факторів, які б мали об`єктивний вплив на причину дорожньо-транспортної пригоди та свідчать про те, що дана пригода сталася виключно внаслідок порушення ОСОБА_8 правил безпеки дорожнього руху.

Суд не може погодитися з доводом захисту про те, що протиправність дій потерпілого пішохода ОСОБА_11 виключає винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 . Факт, що потерпілий (який переходив проїзну частину у забороненому місці) був п`яний не встановлено. Однак, незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій ОСОБА_8 зобов`язаний був виконати вимогу пункту 12.3 Правил дорожнього руху і негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Про це свідчать і висновок судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/123-22/8192-ІТ від 27.09.2022 року, у яких чітко зазначено, що саме водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до п.12.3 Правил дорожнього руху та мав би технічну можливість запобігти ДТП з моменту прийняття рішення про застосування гальмування при максимально дозволеній швидкості 40 км/год. Таким чином, перебування пішохода на проїзній частині дороги, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту Правил дорожнього руху та виконання вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

В даному випадку суд слідує усталеній практиці ВС у справі № 668/2604/15-к провадження № 51-2403 км 19.

Таким чином перебування пішохода на проїзній частині дороги не звільняє водія від виконання вимог п.п. 2.3 б), 12.3, 12.9 б) Правил дорожнього руху та вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», за умов дотримання яких він міг уникнути наїзду на потерпілого ОСОБА_11 .

Із фактичних обставин цього кримінального провадження встановлено, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень внаслідок чого настала його смерть був породжений конкретними діями обвинуваченого, який порушив правила дорожнього руху, що свідчить про наявність однієї з обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину - причинного зв`язку між порушенням правил безпеки дорожнього руху і зазначеними наслідками.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_16 в частині швидкості руху ОСОБА_8 до ДТП - 60 км/год, оскільки такі повністю спростовані показаннями самого обвинуваченого та сукупністю інших досліджених судом доказів, крім того викликають об`єктивний сумнів і через те, що останній також є водієм та має водійський стаж з 2017 року.

Інші доводи сторони захисту висновки суду не спростовують, а розцінюються як спосіб уникнути від кримінальної відповідальності.

Суд зазначає, що всі слідчі дії у даному кримінальному провадженні проведені після внесення відомостей до ЄРДР, окрім протоколу огляду місця події, що узгоджується з вимогами частини 3 ст. 214 КПК України, уповноваженими слідчими, які входять до складу слідчої групи, визначеної відповідною постановою, відібрання біологічних зразків здійснювалося на підставі постанов прокурора, який входить до групи прокурорів, визначеної відповідною постановою, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри вручено ОСОБА_8 в день їх складання, всі докази відкриті стороні захисту в установленому порядку, що підтверджується відповідним протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

З положень ст. 94 КПК України слідує, що оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок і який оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

А тому, досліджені докази судом визнаються належними доказами, оскільки вони підтверджують подію злочину та винуватість обвинуваченого у його вчиненні, оцінюються судом як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено, допустимі, оскільки здобуті з дотриманням відповідної процедури.

Мотиви суду щодо доведеності обвинувачення

Важливою умовою безпечної роботи всіх видів механічного транспорту є дотримання усіма учасниками правил безпеки дорожнього руху. Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а додатковим об`єктом - життя і здоров`я особи. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, зокрема Правил дорожнього руху.

Відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України настає, в тому числі за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого.

Як убачається із законодавчого визначення, злочином може бути визнано лише протиправне, суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч.1 ст.11 КК України). Звідси одним з елементів складу злочину може бути визнано певну поведінку людини, свідомий та вольовий вчинок, а не певний стан особи.

Диспозиція ст. 286 КК України сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, підлягають аналізу ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед Правила дорожнього руху, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

Маючи посвідчення водія відповідної категорії ОСОБА_8 , як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху (п.1.3).

Судом встановлено та об`єктивно підтверджено сукупністю доказів, що ОСОБА_8 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив вимоги п.2.3 б), 12.3, 12.9 б) Правил дорожнього руху та вимоги заборонного дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», оскільки, керуючи автомобілем зі швидкістю приблизно 113,895 +/- 9,111 км/год. в межах населеного пункту, де максимальна швидкість руху транспортних засобів обмежена дорожнім знаком 3.29 не більше ніж 40 км/год, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який переходив проїзну частину дороги зліва направо по відношенню до напрямку руху автомобіля, внаслідок чого пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення пунктів 2.3 б), 12.3, 12.9 б) Правил дорожнього руху та вимог заборонного дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості - 40 км/год», дія якого поширювалася на відрізок автодороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується протоколом додаткового огляду місця події, допущенні водієм ОСОБА_8 , перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді смерті потерпілого.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України та його винуватість доведена поза розумним сумнівом.

Відомості про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. За формою вини вчинений злочин є необережним.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 судом встановлено, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання, роботи характеризується позитивно, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра у КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» Шепетівської міської ради Хмельницької області не перебуває.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні від 11.11.2022 року, складеної фахівцем Шепетівського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_44 , виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, визначений як низький. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування завданої злочином моральної шкоди тавчинення дій щодо перерахування коштів на депозитний рахунок нотаріуса з метою повного відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Як зазначено в ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно правової позиції, відображеної Верховним Судом у постанові від 26.05.2020 року у справі № 523/12810/15-кпровадження № 51-266км20дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, відповідно до якої якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є необережним тяжким, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

У постанові Верховного Суду від 15 листопада 2021 року у справі №199/6365/19 зазначено, що згідно послідовної практики Верховного Суду розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

ОСОБА_8 згідно посвідчення водія має право керування транспортним засобом відповідної категорії, в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, проявивши неуважність, знехтував обов`язком стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну. Його протиправні дії призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті людини, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

З досліджених судом квитанцій вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово намагався повністю відшкодувати заподіяну шкоду, визначену у цивільному позові в сумі 749705 грн, проте таке відшкодування було прийнято потерпілою ОСОБА_7 лише частково в сумі 30000 грн, решту коштів остання не прийняла, посилаючись на те, що від позову не відмовляється, його підтримує, наполягаючи на отриманні відшкодування лише після ухвалення судового рішення та вважає, що таким чином обвинувачений намагається уникнути реального покарання.

З показань потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що лише через значний проміжок часу понад 3 місяці з дня смерті її чоловіка ОСОБА_11 обвинувачений вирішив попросити у неї вибачення.

В ході судового розгляду ОСОБА_8 спочатку не визнавав усіх обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи, що рухався зі швидкістю 60 км/год, неодноразово заявляв клопотання про призначення різних експертиз, висловлюючи свою версію щодо механізму розвитку події та вихідних даних, і лише після того як потерпіла відмовилась отримати відшкодування заподіяної шкоди особисто від обвинуваченого в суді, наполягаючи на стягненні за рішенням суду та вказуючи на відсутність щирого каяття, ОСОБА_8 визнав всі обставини, викладені в обвинувальному акті, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття. Крім того, на відсутність такого вказує і позиція захисника ОСОБА_9 , висловлена в тому числі в судових дебатах про те, що досудове розслідування проведено без урахування всіх вихідних даних, є неповним, в тому числі, і судове слідство через невирішення клопотань захисту про призначення експертиз.

Однак, суд звертає увагу на те, що усі клопотання сторони захисту про призначення експертиз в ході судового розгляду вирішено по суті, а тому такі доводи не заслуговують на увагу.

З огляду на вищевикладене та враховуючи конкретні обставини справи, що обвинуваченим вчинено тяжкийзлочин з необережності, наслідки, що настали у виді смерті людини, відсутність обтяжуючих обставин, наявність пом`якшуючих обставин, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, відсутність щирого каяття, категоричну позицію потерпілої про призначення суворого покарання у виді позбавлення волі з відбуттям такого реально, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з відбуттям такого реально, проте в мінімальному розмірі з врахуванням, в тому числі порушення правил дорожнього руху і потерпілим ОСОБА_11 , а також з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Та обставина, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, працює в даному випадку не є підставою для звільнення його від відбування покарання з випробуванням або пом`якшення покарання, оскільки це не спростовує встановлених судом обставин і висновків суду. Відсутність щирого розкаяння у скоєному не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування реального покарання. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не вбачає.

Таке покарання буде справедливим, адекватним, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так й іншими особами, в достатній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкості негативних наслідків, що настали.

Мотиви суду при вирішенні цивільного позову

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У частині 2 ст. 1168 ЦК України міститься перелік осіб, яким відшкодовується моральна шкода, завдана смертю фізичної особи. Так, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до положень статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, потерпілою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 700000 грн та матеріальної шкоди в сумі 49705 грн, яка складається із витрат на поховання, проведення поминального обіду та вартості спорудження надмогильного пам`ятника.

Цивільний позивач ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, з підстав, наведених у ньому, просила його задовольнити.

Цивільний відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні цивільний позов потерпілої визнав в повному обсязі.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_8 на праві власності належить автомобіль «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , яким він керував під час ДТП, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Також судом встановлено, що внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення, від яких помер на місці події.

З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_7 з 01.07.1982 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_11 .

Враховуючи те, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена під час судового розгляду, а потерпіла у зв`язку із смертю чоловіка змушена була понести витрати на його поховання, визнання позову цивільним відповідачем не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, суд вважає за необхідне стягнути матеріальну шкоду в сумі 49705 грн, розмір якої доведений письмовими доказами, як то накладні, квитанції та визнаний обвинуваченим в повному обсязі.

Вирішуючи цивільний позов про відшкодування моральної шкоди суд зазначає, що ОСОБА_7 є дружиною померлого ОСОБА_11 , а тому відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України має право на відшкодування такої шкоди.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, потерпіла ОСОБА_7 зазначає, що шкода полягає у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та в порушенні стосунків з оточуючими людьми внаслідок депресивного стану викликаного загибеллю чоловіка. Вона позбавлена можливості ефективно, як раніше, вирішувати побутові проблеми своєї сім`ї, у неї погіршився стан здоров`я, змушена докладати величезні зусилля для відновлення нормальних життєвих зв`язків. З померлим чоловіком їх пов`язували тісні відносини, всі життєві радощі та негаразди вони проживали разом та завжди у всьому підтримували один одного, допомагали у веденні сімейного господарства. Вона не уявляє свого подальшого життя без нього, його підтримки. Думки про смерть чоловіка не залишають її, вона відчуває глибокі моральні страждання у вигляді відчуття горя та душевні страждання. Розмір моральної шкоди визначає сумою 700000 грн.

Суд зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відтак, суд враховує суб`єктивне ставлення потерпілої ОСОБА_7 до передчасної втрати чоловіка ОСОБА_11 , до свого життя після його смерті, та адекватне уявлення про її психічні страждання.

Безповоротно втративши чоловіка, потерпіла усвідомлює, що втратила перспективи щодо звичних життєвих проблем, надію мати підтримку та турботу, а відтак несе моральні страждання, викликані необхідністю докладати зусиль для аргументації подальшого власного життя, що позбавляє її можливості вести його у звичний спосіб.

Враховуючи нематеріальність моральних страждань, відсутність чітких критеріїв майнового виразу душевного болю, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що потерпілій завдана моральна шкода, яка полягає у втраті душевного спокою, перебуванні у постійному стані стресу, що має триваючий характер. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності, враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, визнання позову цивільним відповідачем ОСОБА_8 , часткове добровільне відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 30000 грн.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої 670000 грн у відшкодування завданої їй моральної шкоди.

При цьому, суд враховує висновок ВП ВС від 16 грудня 2020 року №752/17832/14-ц (14-538цс19), що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

На переконання суду такий розмір моральної шкоди, з урахування глибини страждань, а також того, що негативні наслідки вчиненого обвинуваченим злочину мають незворотній характер, не може вважатися завищеним або надмірним.

Отже, цивільний позов потерпілої підлягає до задоволення частково в сумі 719705 грн.

Оскільки з метою забезпечення цивільного позову обвинуваченим ОСОБА_8 за його заявою від 24.01.2024 року внесено грошові кошти в сумі 719705 грн на депозит державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області ОСОБА_45 такі кошти підлягають перерахуванню на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування стягнутої судом шкоди в сумі 719705 грн.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 124 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи те, що обвинуваченим внесено грошові кошти для відшкодування заподіяної шкоди в розмірі, зазначеному у позові, на депозитиний рахунок нотаріуса, з якого вони можуть бути перераховані лише потерпілій, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на все майно: автомобіль, пару чоловічих кросівок, уламки скла та пластику.

У судових дебатах прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого протягом усього судового розгляду суд знаходить за необхідне до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_8 було затримано в поряку ст. 208 КПК України 28.06.2022 року, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обрано 01.07.2022 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.06.2022 року по 01.07.2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту звернення вироку до виконання та його фактичного затримання.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28 червня 2022 року по 01 липня 2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі України без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання чи роботи.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 49705 гривень матеріальної шкоди та 670000 гривень моральної шкоди, а всього 719705 (сімсот дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ять) гривень, що згідно виписки по рахунку від 24 січня 2024 року знаходяться на депозитному рахунку державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області ОСОБА_46 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/123-22/5983-ІТ від 15.07.2022 року в сумі 1510 гривень 24 копійки, судової фототехнічної експертизи № СЕ-19/123-22/6466-ФП від 02.08.2022 року в сумі 755 гривень 12 копійок, судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/123-22/8192-ІТ від 27.09.2022 року в сумі 3775 гривень 60 копійок, а всього 6040 (шість тисяч сорок) гривень 96 копійок.

Речові докази:

- автомобіль марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання до спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту у м. Шепетівка, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 - повернути останньому як власнику;

- уламки скла та пластику, що поміщені до сейф-пакету №7236460 та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити;

- пару чоловічих кросівок, що поміщені до сейф-пакету №7236461 та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити;

- грошові кошти, ключі, банківські картки, які поміщено до сейф-пакету №7343314 та передано на зберігання ОСОБА_7 - залишити у останньої;

- оптичний диск лазерних систем зчитування «НР» DVD-R 16х, 4,7 GB, на якому наявний відеозапис з камер відеоспостереження, які встановлені на будівлі магазину «Технопростір» за адресою: проспект Миру, 30, в м. Шепетівка Хмельницької області, що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- оптичний диск лазерних систем зчитування «Maximus» DVD-R 16х, 4,7 GB, на якому наявний відеозапис з камер відеоспостереження, які встановлені на будівлі магазину «Цукерочка» за адресою: проспект Миру, 30, в м. Шепетівка Хмельницької області, що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2022 року, арешт на належний ОСОБА_8 автомобіль марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був вилучений в ході огляду місця ДТП і поміщений на майданчик для тимчасового тримання транпорних засобів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, пару чоловічих кросівок, які належали ОСОБА_11 та були поміщені до сейф-пакету №7236461, уламки скла та пластику, що поміщені до сейф-пакету №7236460 у вигляді заборони власникам розпоряджатися, відчужувати та користуватися ними.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга пода ється через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_47