Номер провадження: 11-сс/813/1683/23
Справа № 492/866/23 1-кс/513/50/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 30.08.2023 року, в кримінальному провадженні №0000151 від 07.05.2019 року,

встановив:

оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на бездіяльність начальника СД ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000151 від 07.05.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що строк досудового розслідування в даному кримінальному проваджені, який відповідно до ч. 1 ст.219 КПК України сплинув 31.07.2023 року, але жодній особі не було повідомлено про підозру, а тому з урахуванням того, що закріплена у п.10 ч.1 ст.284 КПК України норма, з огляду на форму її викладення, є імперативною, після закінчення строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, потерпілий ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000151 від 07.05.2019 року.

Апелянт вказує, що при прийнятті рішення слідчим суддею не враховано той факт, що досудове розслідування проведено неповно, поверхнево та не об`єктивно, а органом досудового розслідування кримінальне провадження закрито у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, незважаючи на те, що в заяві про вчинення кримінального проступку містилося посилання на конкретну особу, яка його вчинила, що свідчить про формальний підхід до розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування.

В апеляційній скарзі також міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке мотивовано тим, що оскаржену ухвалу було отримано лише 25.09.2023 року, після чого невідкладно подано апеляційну скаргу.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, звернувся із заявою про здійснення розгляду без його участі.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права прокурора на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що прокурор, будучи повідомленим про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції та давати пояснення по суті скарги.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення потерпілих та їх представника, які підтримали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, просили їх задовольнити; обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Що стосується строків звернення з апеляційною скаргою, судом встановлене таке.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України (далі - КПК) апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без скаржника, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів судового провадження оскаржена ухвала слідчого судді постановлена без участі потерпілого ОСОБА_7 , однак за участю його представника - ОСОБА_6 .

Копію оскарженої ухвали потерпілий отримав 25.09.2023 року, апеляційна скарга подана потерпілим до суду апеляційної інстанції 04.10.2023 року.

За таких підстав, з урахуванням положень ч.3 ст.395 КПК, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді потерпілим ОСОБА_7 фактично пропущений не був, а тому поновлення не потребує.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді та постанови дізнавача, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів визнає ухвалу слідчого судді незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, з огляду на таке.

Слідчий суддя отримавши скаргу представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 в якій ставилася вимога щодо скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, фактично прийняв рішення, яким відмовив в задоволенні скарги представника потерпілих на бездіяльність дізнавача, про що свідчить резолютивна частина ухвали. Таким чином, слід констатувати, що слідчим суддею фактично нерозглянута скарга на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження. Даний факт вказує на незаконність оскарженої ухвали.

Встановлені апеляційним судом обставини слугують підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Що стосується питання законності постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Пункт 3 ч. 1 ст. 303 КПК передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 2 КПК передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із засад кримінального провадження, якою повинен керуватись суд під час судового розгляду, є принцип верховенства права, зміст якого закріплений ст. 8 КПК, яка передбачає, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 07.05.2019 року, до чергової частини Арцизького ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що в ході сварки між останніми та ОСОБА_10 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Вказаний факт був зареєстрований в ЖЄО за №№1562; 1567.

07.05.2019 року Арцизьким ВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000151 про що внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Постановою від 31.07.2023 року начальник СД ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 закрила кримінальне провадження №0000151за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, посилаючись на вимоги абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного п.1 ч.2 ст.219 КПК, але в кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру.

Апеляційний суд вважає незаконною та необґрунтованою постанову про закриття кримінального провадження, оскільки при прийнятті рішення дізнавачем не виконано вимоги процесуального закону.

Так, статтею 284 КПК передбачені підстави для закриття кримінального провадження.

Пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщовстановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В свою чергу, абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК встановлює, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Системний аналіз вищевикладених вимог процесуального закону дає підстави дійти висновку про те, що законом передбачені дві окремі підстави для закриття кримінального провадження.

В цьому контексті суд апеляційної інстанції звертає увагу на той факт, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження фактично містить мотивування щодо застосування двох окремих підстав для закриття кримінального провадження.

Так, в постанові дізнавачем перелічені посилання на процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування кримінального провадження, та які на думку колегії суддів вказують на існування події кримінального проступку, а також наявні відомості щодо причетності до його скоєння відповідної особи.

Водночас в постанові дізнавач не зробив висновку зазначеним в постанові доказам та фактично послався в мотивувальній частині постанови на відсутність в діянні складу кримінального проступку, що є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, з чим погодився слідчий суддя, пославшись на вказані обставини в мотивувальній частині оскарженої ухвали.

Таким чином, з оскарженої постанови дізнавача та переліку процесуальних дій та змісту отриманих доказів вбачається, що органу дізнання вочевидь було відомо особу, яка можливо вчинила відповідне протиправне діяння, проведено низку слідчих дій, які давали можливість дізнавачу прийняти відповідне процесуальне рішення в межах його повноважень, однак остаточний висновок для прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК та мотивів прийняття такого рішення в постанові не наведено. Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді.

Крім того, мотивувальна частина оскарженої постанови дізнавача також містить посилання на закінчення строків досудового розслідування, як на підставу закриття кримінального провадження в порядку абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Тобто слід констатувати, що оскаржена постанова дізнавача про закриття кримінального провадження фактично містить мотивування щодо застосування двох окремих підстав для закриття кримінального провадження, що на думку колегії суддів не відповідає вимогам процесуального закону.

Вказані обставини свідчать про незаконність та невмотивованість оскарженої постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, що є підставою для її скасування.

Керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 30.08.2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на бездіяльність начальника СД ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000151 від 07.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 на постанову начальника СД ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження №0000151 від 07.05.2019 року.

Скасувати постанову начальника СД ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження №0000151 від 07.05.2019 року.

Копію ухвали направити прокурору-процесуальному керівнику в даному кримінальному провадженні для організації дізнання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4