Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/7619/23

Провадження № 1-кс/635/1157/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

засудженого- ОСОБА_5 ,

представника виправного центру- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про вжиття заходів безпеки в поряду статті 206 КПК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про вжиття заходів безпеки в поряду статті 206 КПК України №635/7619/23 провадження 1-кс/635/1157/2023.

У скарзі зазначено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» з моменту приїзду до місця відбування покарання, а саме з 02.05.2023 року працівниками цієї установи щодо нього вчинялись такі злочини як катування, нанесення тілесних ушкоджень, застосування фізичного та психологічного насильства, ненадання медичної допомогти та відібрання лікарських засобів, які є життєвонеобхідними для нього. 24.07.2023 року за вказаним фактом Харківською обласною прокуратуро відкрито кримінальне провадження №0000182.

У скарзі просить суд терміново забезпечити заходи безпеки ОСОБА_5 шляхом етапування з ДУ «Темнівська виправна колонія(№100) до іншої установи виконання покарань з аналогічним режимом безпеки.

Прокурор Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій повідомив, що проведення досудового розслідування здійснює другий слідчий відділ територіального управління ДБР, розташований у місті Полтава, а процесуальне керівництво здійснює Харківська обласна прокуратура, у зв`язку з чим просив клопотання ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку

Однією з загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, тому відповідно до частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до частини 6 статті 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до статті 3 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального-процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України(ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення»).

Таким чином, відповідно до частин 1, 6 статті 206 КПК України та ЗУ «Про попереднє ув`язнення» вбачається, що слідчий суддя може вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або яка тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Разом з тим, з матеріалів клопотання не вбачається, що засуджений ОСОБА_5 тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено статтею 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та таким чином не перебуває під вартою.

Тому, застосування слідчим суддею статті 206 КПК України стосується підозрюваних та обвинувачених які на сумнівних підставах позбавлені свободи і є дані про застосування насильства під час затримання або тримання під вартою в державній установі. Проте, дана норма для слідчого судді не поширюється на засуджених осіб, які відбувають покарання за вироком суду, який набрав законної сили після перегляду апеляційною та касаційною інстанцією.

У такому випадку застосування положень статті 206 КПК України не передбачене, адже на момент звернення до суду така особа вже не знаходиться під вартою, а відбуває покарання за вироком суду, і як наслідок не є суб`єктом звернення та захисту відповідно до цієї статті.

Глава 22 Кримінально-виконавчого кодексу України(далі КВК України) регулює порядок і умови виконання та відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також КВК України, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Згідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань засуджені мають право відповідно до статті 539 КПК України подавати клопотання до суду для вирішення питань, визначених статтею 537 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі - Закон) забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має, зокрема особа, яка заявила до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення або в іншій формі брала участь чи сприяла виявленню, попередженню, припиненню або розкриттю кримінальних правопорушень(ст.2 Закону).

Скаржник ОСОБА_5 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ДУ «Темнівська виправна колонія(№100)», за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.03.2020 року, залишеного без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01.06.2022 року, яким його визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, строк відбуття покарання рахується з 02.07.2016 року, вирок набрав законної сили 01.06.2022 року.

З витягу ЄРДР вбачається, що 24.07.2023 року за фактом нанесення побоїв та інших насильницьких дій по відношенню до засудженого ОСОБА_5 співробітниками ДУ «Темнівська виправна колонія(№100)» Харківською обласною прокуратурою відкрито кримінальне провадження №0000182.

Досудове розслідування здійснює другий слідчий відділ територіального управління ДБР, розташований у місті Полтава, а процесуальне керівництво здійснює Харківська обласна прокуратура.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону, безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у статтях 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи: а) переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання; б) окреме тримання.

Таким чином, згідно із частиною другою статті 3 цього Закону рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.

З аналізу наведених норм слідує, що розгляд питання застосування заходів безпеки в порядку статті 206 КПК, враховуючи те, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000182 у розслідуванні якого бере участь особа, яка заявила до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення здійснює другий слідчий відділ територіального управління ДБР, а засуджений ОСОБА_5 не перебуває під вартою, не входить до компетенції слідчого судді Харківського районного суду Харківської області.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчим суддею. Тому, ухвалюючи рішення з цього питання слідчий суддя виходить з вимог частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 304 КПК України визначено, що скарга повертається особі, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Оскільки питання, що визначені скаргою не підлягають розгляду слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області, в порядку статті 206 КПК України, то скарга підлягає поверненню.

Разом з тим, суд роз`яснює, що з відповідним клопотанням про застосування заходів безпеки заявник може звернутися до слідчого, прокурора, суду, у провадженні яких знаходяться кримінальне провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні якого бере участь засуджений ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 11, 26, 206, 304, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про вжиття заходів безпеки в поряду статті 206 КПК України - повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а засудженим в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 20 жовтня 2023 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_7