Справа № 308/507/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді, клопотання старшого слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, який працює на 0,5 посаді лікаря-психіатра та 0,5 посаді лікаря-нарколога поліклініки КНП «Великоберезнянської лікарні» Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району, Закарпатської області та є членом позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при КНП «Великоберезнянська лікарня», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке мотивує тим, що 29 вересня 2021 року згідно наказу директора КНП «Великоберезнянської лікарні» №147-К ОСОБА_4 призначено на роботу на 0,5 посади лікаря-психіатра та 0,5 лікаря-нарколога поліклініки КНП «Великоберезнянська лікарня».

Указом Президента України 24 лютого 2022 року у Зв`язку з військовою агресісю Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє по теперішній стан.

Окрім цього, під час досудового розслідування встановлено, що 05.06.2023 наказом директора КНП «Великоберезнянська лікарня» №88-0 «Про організацію медичного огляду військовозобов`язаних, кандидатів на навчання у вищі військово-навчальні заклади, резервістів та громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у 2023 році» утворено позаштатну постійно діючу військово-лікарську комісію (далі ВЛК) при КНП «Великоберезнянська лікарня» для проведення медичного огляду військовозобов`язаних, кандидатів, на навчання у вищі військово-навчальні заклади, резервістів та громадян, які приймаються на військову службу за контрактом.

Згідно даного наказу, ОСОБА_4 включено до складу комісії в якості члена ВЛК.

Згідно функціональних обов`язків лікаря-члена ВЛК лікар відповідає за правильність винесення рішення про придатність або непридатність до строкової служби призовника, кандидата на контрактну службу або вступаючого до ВВНЗ.

При огляді призовників лікар визначає стан їх здоров`я та придатності чи непридатності до військової служби. При цьому враховується характер захворювання або фізичної вади, ступінь їх розвитку, функціональних порушень, а також освіта, спеціальність, фактична працездатність оглянутого та вимоги, які ставить військова служба до стану здоров`я у тому чи іншому виді Збройних Сил України, роді військ.

У серпні місяці 2023 року (точної дати на даний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Великий Березний Ужгородського району, біля КНП «Великовебезнянська лікарня» познайомився з ОСОБА_4 , який в той час працював в даному медичному закладі. В ході розмови ОСОБА_7 поскаржився на ситуацію в країні з мобілізацією та неможливість виїзду за кордон. Проте, ОСОБА_4 будучи службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 поставлений у безвихідне становище, вирішив стати на злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою особою з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за наступних обставин.

ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що він є лікарем-психіатром, та у нього є можливість зробити йому групу інвалідності, по стану психічного здоров`я, яку ОСОБА_7 потім зможе використати у будь якому РТЦК для відстрочки від призову, та зможе з цими документами виїхати за кордон і мати пільги від держави. За свої послуги ОСОБА_4 почав вимагати від останнього 3000 тис. доларів США. На дану вимогу ОСОБА_7 не погодився та звернувся до працівників правоохоронних органів для повідомлення про даний факт.

10.10.2023 року о 10 год. 10 хв., ОСОБА_7 будучи залученим до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зустрівся в КНП «Великовебезнянська лікарня» з ОСОБА_4 .. В ході розмови лікар з`ясував особисті данні ОСОБА_7 , а саме прізвище, ім`я по батькові, дату народження, фактичне місце проживання та адресу реєстрації. В ході розмови, ОСОБА_4 висунув вимогу надати йому грошові кошти, на що ОСОБА_7 повідомив, що в нього немає зазначеної суми і йому треба час, щоб продати авто, і після цього він зможе йому дати 2-3 тисячі доларів США, за його «послуги» з оформлення необхідних для відстрочки від мобілізації документів.

14.10.2023 року об 11 год. 13 хв. за адресою м. Ужгород, вул. Бородіна 21Г, в районі «П`яного ринку», ОСОБА_4 у заздалегідь обумовленому місці, зустрівся із ОСОБА_7 , під час зустрічі висунув вимогу надати йому медичну картку ОСОБА_7 для того аби дослідити її та у випадку необхідності внести до неї неправдиві записи для виникнення підстав для набуття права на отримання групи інвалідності. На дану вимогу ОСОБА_7 погодився та зобов`язався найближчим терміном принести таку медичну документацію.

18.10.2023 року о 16 год. 37 хв. за адресою м. Ужгород, вул. Бородіна 21Г, в районі «П`яного ринку», ОСОБА_4 у заздалегідь обумовленому місці повторно зустрівся з ОСОБА_7 , де під час зустрічі отримав його медичну картку для дослідження та повідомив, що в телефонному режимі повідомить наступну дату та місце зустрічі.

В подальшому, того ж дня, через 15 хвилин після вказаної вище зустрічі, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та вимагав від останнього неправомірну вигоду, оскільки в іншому випадку «проблемами ОСОБА_7 займатися не буде».

20.10.2023 року о 14 год. 46 хв. за адресою м. Ужгород, вул. Швабська 25, в приміщенні закладу громадського харчування «Крейзі Рокі», ОСОБА_4 у заздалегідь обумовленому місці вчергове зустрівся з ОСОБА_7 , який діяв в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту. Під час зустрічі, ОСОБА_4 , повідомив, що дослідив медичну документацію, та зможе зібрати пакет документів для встановлення ОСОБА_7 третьої групи інвалідності. За свої послуги ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечність свого діяння, діючи з прямим умислом, вчергове висунув вимогу надати йому 2 тис. 500 доларів США, на що ОСОБА_7 передав йому частину із вказаної суми, а саме 300 доларів США. Такими діями, ОСОБА_4 будучи службовою особою, одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення ним з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

10.11.2023 року об 11 год. 58 хв. за адресою м. Ужгород, вул. Швабська 25, в приміщенні закладу громадського харчування «Крейзі Рокі», ОСОБА_4 у заздалегідь обумовленому місці, вчергове зустрівся з ОСОБА_7 , який діяв в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту. Під час зустрічі, ОСОБА_4 , повідомив, що допоможе підготувати документи для встановлення ОСОБА_7 третьої групи інвалідності. За свої послуги ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечність свого діяння, діючи з прямим умислом, вчергове висунув вимогу надати йому частину грошей із заздалегідь обумовленої суми, на що ОСОБА_7 передав йому 700 доларів США. При цьому, ОСОБА_4 чітко не повідомив про дату та час виготовлення таких документів. Такими діями, ОСОБА_4 будучи службовою особою, одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення ним з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Отримавши частину грошей із заздалегідь обумовленої суми, ОСОБА_4 , вирішив розробити злочину схему з незаконного оформлення для ОСОБА_7 третьої групи інвалідності шляхом надання підробленої медичної документації лікуючим лікарем до медико-соціальної експертної комісії (МСЕК). На виконання свого злочинного плану, ОСОБА_4 , вирішив неправомірно використати надані йому службові повноваження, з метою отримання повної суми неправомірної вигоди, а саме встановити завідомо неправдивий діагноз ОСОБА_7 , такий, що надасть останньому можливість отримати під час обстеження в МСЕК статусу інваліда третьої групи. Для реалізації задуманого плану ОСОБА_4 , неодноразово отримував консультації від працівника МСЕК, який не був обізнаний у злочинних намірах останнього.

05.01.2024 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_7 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, прибув до робочого місця ОСОБА_4 , а саме до його службового кабінету в КНП «Великоберезнянська лікарня», де під час зустрічі, ОСОБА_4 повідомив, що він домовився про оформлення документів з діагнозом про інвалідність третьої групи, та усвідомлюючи суспільно-небезпечність свого діяння, діючи з прямим умислом, висунув чергову вимогу про необхідність передання йому грошових коштів в сумі 1000 доларів США. На дану вимогу ОСОБА_7 погодився та передав вказану суму в руки ОСОБА_4 , який після цього вказані кошти поставив на свій службовий стіл та прикрив медичними документами. Після отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 повідомив, що вказані документи будуть готові 10.01.2024 року. Однак, після отримання грошових коштів, ОСОБА_4 був викритий та затриманий працівниками правоохоронного органу.

05 січня 2024 року о 09:51 год. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України;

06 січня 2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий у клопотанні стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також обґрунтовуючи необхідність застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, слідчий у клопотанні вказує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та виконання ним покладених обов`язків.

Зокрема, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 , вчинив корупційний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину то обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. У ході проведення досудового розслідування осіб які поручилися б за виконання підозрюваного ОСОБА_4 , покладеного на нього обов`язків не встановлено.

Обрати відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, розуміючи невідворотність призначення йому покарання терміном від 5 до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, за вчинений ним тяжкий злочин, ОСОБА_4 може зникнути від слідства і суду.

Окрім цього, слідчий у клопотанні вказує на наявність встановлених під час досудового розслідування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органу досудового слідства, слідства, зокрема це підтверджується тим, що підозрюваний усвідомлює невідворотність покарання, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, а тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватися з свідками, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального провадження. Також, ОСОБА_4 може впливати на свідків, які на даний час досудовим розслідуванням не встановлені, зокрема на лікарів МСЕК та КНП «Великоберезнянська лікарня»; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з тим що досудове розслідування триває, в органу досудового розслідування є необхідність для відшукання речей і документів, які будуть мати значення для досудового розслідування. Зокрема, внести до веб-ресурсу «eHealth» неправдиві дані, чим унеможливити встановлення об`єктивної істини, що підлягає доказуванню; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи зухвалість вчинення даного злочину, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати що дана особа є суспільно небезпечною і потребує ізоляції від суспільства, інакше, перебуваючи на волі, продовжить умисно вчиняти кримінальні правопорушення.

З урахуванням наведеного слідчий у клопотанні просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб (в межах стоку досудового розслідування).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження. Зазначив, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Вважає, що більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, які наведені у клопотанні. Щодо визначення застави та її розміру залишив на розсуд слідчого судді.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, вважає, що ризики наведені у клопотанні, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України нічим не доведені та надумані, підозрюваний не буде ухилятися від органів досудового розслідування чи суду, не має наміру впливати на свідків, знищувати будь-яку з речей, яка має значення для досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначив, що підозрюваний не є суб`єктом відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки не є службовою особою. Окрім цього зазначив, що свідок ОСОБА_7 є сумнівною особою, оскільки відносно останнього наявні кримінальні провадження. Просив не брати до уваги як доказ обґрунтованості підозри ОСОБА_4 протокол обшуку від 05.01.2024 року, який був проведений у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, так як матеріали клопотання не містять доказів негайного звернення слідчого до слідчого судді із відповідним клопотанням про узаконення проведення такої слідчої дії. З урахуванням наведеного та особи підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. У разі прийняття слідчим суддею рішення про необхідність все таки застосування запобіжного заходу, просив обрати відносно останнього домашній арешт чи визначити заставу в розмірі помірному для її сплати підозрюваним . При цьому зауважив, що розмір заробітної плати ОСОБА_4 становить 10 000, 00 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити і застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити помірний для нього розмір застави.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000155 від 26.09.2023 року.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05 січня 2024 року ОСОБА_4 був затриманий працівниками СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області о 09 год. 51 хв. в порядку ст. 208 КПК України. Підставою затримання зазначено - якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

06 січня 2024 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вивчивши матеріали клопотання, зокрема дослідивши долучені: протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, -відеоконтроль особи від 10.10.2023 року, від 14.10.2023 року, від 18.10.2023 року, 20.10.2023 року, 26.10.2023 року, від 11.11.2023 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової)дії (візуальне спостереження за особою) від 10.10.2023 року; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 20.10.2023 року; протоколи огляду особи та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 20.10.2023 року, від 05.01.2024 року; наказ директора КНП «Великоберезнянська лікарня» Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області № 147-К від 19.09.2021 року про прийняття ОСОБА_4 на роботу на 0,5 посади лікаря-психіатра та 0,5 лікаря-нарколога поліклініки; посадову інструкцію лікаря-психіатра поліклініки; наказ голови ВЛК КНП «Великоберезнянська лікарня» Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області № 88-0 від 05.06.2023 року про організацію медичного огляду військовозобов`язаних, кандидатів на навчання у вищі військово-навчальні заклади, резервістів та громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у 2023 році; інші матеріали кримінального провадження, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та спростовують доводи сторони захисту.

При цьому, слідчий суддя приймає пояснення адвоката ОСОБА_5 та не бере до уваги як доказ обґрунтованості врученої підозри протокол обшуку від 05.01.2024 року, оскільки до матеріалів клопотання не долучено доказів, що такий був проведений у відповідності ч. 3 ст. 233 КПК України, зокрема, що прокурор, слідчий, за погодженням із прокурором невідкладно після здійснення таких дій звернувся до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку та/або результат розгляду такого клопотання (ухвала слідчого судді).

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що і без такого доказу, матеріалами кримінального провадження дослідженими у судовому засіданні, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри причетності ОСОБА_4 до вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою особою з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Поряд з цим, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів вигідних для нього.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПК України). За наведених вище обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Перебуваючи на волі підозрюваний також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для досудового розслідування, оскільки підозрюваний за своїм службовим становищем має доступ до відповідних медичних документів, реєстрів, тощо, в тому числі електронних, до яких може внести неправдиві дані, тим самим унеможливити встановлення об`єктивної істини, що підлягає доказуванню. Дані обставини доводять також наявність ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо наявності ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає, що такий нічим не доведений та необґрунтований, оскільки твердження слідчого про зухвалість вчинення даного злочину нічим не обґрунтована, слідчим не пояснено в чому саме полягала зухвалість вчинення кримінального правопорушення і що наявність такої може свідчити про можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, що також спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, кримінальне правопорушення вчинено умисно, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Також слідчий суддя враховує, що жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, вважаю, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року складає 3028 гривень, та з урахуванням особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 коп. ) гривень (40х3028). Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити .

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме - до 2 березня 2024 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання з 5 січня 2024 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ст.194 КПК - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 коп. ) гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 02 березня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.01.2024 року о 10 год. 10 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1