Справа №705/3180/20
1-кп/705/292/24 УХВАЛА
18 січня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою суду від 23.11.2023 відносно обвинуваченого продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 січня 2024 року.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 21.01.2024, прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість закінчити розгляд судової справи по суті до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 .
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не зменшилися та продовжують існувати, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих.
Представники потерпілих адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки ризики, наведені прокурором, не доведені та не обґрунтовані. Особливо необґрунтований ризик переховування його від суду, оскільки в Україні діє воєнний стан, під час якого він позбавлений можливості покинути територію України та виїхати за її межі.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, вважав, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Судом встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 січня 2024 року. При ухваленні такого рішення судом були враховані неможливість завершити розгляд справи до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжували існувати.
Кримінальне провадження, в якому ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, перебуває на стадії судового розгляду.
Станом на 18 січня 2024 року не допитано потерпілого, не досліджені у повному обсязі письмові докази, не допитаний обвинувачений, відтак у строк до 21 січня 2024 року, тобто до закінчення дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судовий розгляд завершити неможливо з об`єктивних причин, які не залежать від суду.
При цьому суд вважає, що на даний час не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його винуватості у вчиненні зазначених злочинів. При цьому суд не бере до уваги посилання обвинуваченого про відсутність такого ризику під час введеного в Україні воєнного стану, оскільки обвинувачений, в разі зміни запобіжного заходу чи відмови у задоволенні клопотання прокурора про його продовження, буде мати можливість переховуватися в межах території України.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , скоєний з агресією та з посяганням на життя людини, що свідчить про нехтування загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою належить задовольнити.
Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.
Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 17 березня 2024 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику до відома та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.
Суддя ОСОБА_1