Провадження №1-кп/522/336/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0002838 від 26.08.2020, №0001339 від 27.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 04.01.2013 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185, ч.1 ст.289, ч.2 ст.289 КК України до 3 років і 2 місяців п/в, звільнений 03.07.2014; 15.12.2017 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.187, ч.1 ст.121, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 7 років п/в з конфіскацією майна, звільнений 22.10.2019 по відбуттю терміну покарання; 24.03.2020 направлено обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України, 29.05.2020 звільнений у зв`язку зі зміною запобіжного заходу на домашній арешт, обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 24.09.2019 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 до 4 років п/в, звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки; 11.12.2019 направлено обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України, 28.08.2020 направлено обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за ч.1 ст.125 КК України, обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувальних актів стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу раніше, продовжують існувати.

Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинувачених під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, пов`язаного із застосуванням фізичного насильства відносно потерпілих, який карається виключно покаранням у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, із середньою освітою, раніше неодноразово судимий, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Суворовським районним судом м. Одеси за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Станом на теперішній час докази судом не досліджувалися.

Зазначені обставини щодо осіб обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватими, його поведінка під час інкримінованих злочинів, дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини, переховуватися від суду чи фізично впливати на потерпілих.

Ризики, які біли враховані раніше під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження запобіжного заходу.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинувачених та насильницький характер злочинів, у яких вони обвинувачуються. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинувачених та виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства.

Викладене свідчить, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини чи переховуватися від суду.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, зважаючи на обставини справи та його особу. Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено. Тому строк тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст.177,178, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 14.01.2024 включно.

Строк ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 14.01.2024.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_8

14.11.2023