Справа № 752/6752/22
Провадження по справі №1-кп/752/1232/23
У Х В А Л А

30 жовтня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

в ході розгляду в приміщенні суду в м. Києві кримінального провадження №0000595 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, громадянин Азербайджанської Республіки, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 2,3,4 ст. 187 КК України;

з участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 2,3,4 ст. 187 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що під час здійснення досудового розслідування, відповідно до п.4 ст.184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1, 2 ст.177 КПК України, які на теперішній час не зменшились та продовжують існувати. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив особливо тяжкі злочини, може переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. Також вказав, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, являється громадянином Азербайджанської Республіки, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Обвинуваченому загрожує покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_5 , заперечувала проти клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, посилалась на рішення ЄСПЛ: «Ілійков проти Бельгії», «Курд проти Туреччини», «Мамедов проти Росії», «Белевитський проти Росії», «Панченко проти Росії» та інші. Вказувала, що у прокурора відсутні докази, що обвинувачений може впливали на потерпілих та свідків, чи намагатися знищити чи спотворити докази по справі. Зазначала, що цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю убезпечить від ймовірного порушення публічного порядку, оскільки обвинувачений буде ізольований від суспільства та публічного порядку, а поліція повністю буде мати дані про його місце знаходження. Подальше залишення обвинуваченому ОСОБА_3 під вартою є нічим іншим, як формою очікування обвинувального вироку, що є порушенням ст. 5 Конвенції та презумпції невинуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що в даний час відсутні підстави для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу із тримання під вартою на цлодобовий домашній арешт.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови).

Клопотання прокурора про продовження дії існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , підлягає задоволенню, оскільки ризики та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, що існували на момент обрання запобіжного заходу, не зменшились і не зникли. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні насильницького, серед інших особливо тяжких злочинів. Суд не виключає, що обвинувачений може ухилятись від суду, виконання процесуальних рішень, оскільки є громадянином Азербайджанської Республіки, тиснути на потерпілих та свідків, які ще не були допитані в судовому засіданні. Разом з тим, у суду відсутні дані про міцні соціальні зв`язки, що дало б змогу застосувати більш мякий запобіжний захід. Суд не визначає обвинуваченому ОСОБА_3 застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки він обвинувачується у вчиненні насильницького злочину. Дворічний строк тримання особи під вартою, з урахуванням обсягу обвинувачення, його тяжкості та ризиків про які йшлося вище, не виходить за межі розумного строку. Звільнення особи з-під варти, при такому обвинуваченні може викликати значний суспільний резонанс, дестабілізувати суспільство, що в умовах воєнного стану в Україні, допустити неможливо.

При цьому, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронного засобу контролю, не може бути задоволено з огляду на встановлені судом обставин та відсутність поданих захисником доказів, що запропонований ним запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутня інформація про міцні соціальні зв`язки, сам факт одруження на території України або на громадянці України, не дає достатніх підстав вважати наявність існування міцних соціальних зав`язків.

Керуючись ст.331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28.12.2023 року, включно, без визначення застави.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1