В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 02 листопада 2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Жмеринка, Вінницької області, та мешканки АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, українки, громадянки України, не працюючої, одруженої, не військовозобов`язаної, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.185 КК України;

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2023 ОСОБА_3 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала в магазині «Gabis», що розташований за адресою: вулиця Горького, 7, місто Жмеринка, Жмеринський район, Вінницька область. В цей час ОСОБА_5 взяв в торгівельному залі дитячий триколісний самокат торгової марки «Skyper» моделі «Maxi», який належить ФОП ОСОБА_6 та почав кататись. Побачивши, що за діями ОСОБА_5 ніхто не слідкує, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку вказаного самокату.

В подальшому, ОСОБА_3 , 02.11.2023 в період часу з 13.01 год. по 13.08 год., реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, перебуваючи у вказаному магазині, де переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, підбурена жагою до легкої наживи, усвідомлюючи явну протигіравність своїх дій, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану (введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, востаннє продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3275-ІХ від 27.07.2023), із торгового залу вищевказаного магазину, таємно для відвідувачів та скориставшись тим, що продавець відволіклась, шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку дитячого трьохколісного самокату марки «Skyper» моделі «Maxi», після чого разом із сином та викраденим самокатом, покинула приміщення магазину. Зазначеним самокатом ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 7031/23-21 від 06.11.2023 ринкова вартість самоката торгової марки «Skyper» моделі «Maxi» складає 922,58 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдала матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_6 на вищевказану суму.

Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 , будучи допитаною під час судового розгляду, в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй злочині, який передбачений ч.4 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 21.11.2023 року, щиро розкаялася, просила її суворо не карати. Суду показала, що злочин вчинила за обставин, викладених вище, а саме приблизно у 02 листопада 2023 року у обідню пору доби разом із малолітнім сином ОСОБА_7 2021 року народження знаходилася у магазині «Gabis» в м.Жмеринка по вул..Горьогоко. Син взяв триколісний самокат та почав кататися. Обвинувачена впевнившись що за сином і нею ніхто не слідкую вирішила забрати вказаний самокат собі додому для сина, та скориставшись тим що продавець відволіклася, вчинила крадіжку вказаного самокату та залишила приміщення магазину. Вказаний самокат забрала із собою та зберігала у дома.

Обвинувачена ОСОБА_3 виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, запевнила суд, що готова нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме кримінальних правопорушень, потерпілій стороні повністю відшкодує завдані нею збитки.

Прокурор Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Представник потерпілої ОСОБА_8 показала суду, що приблизно 02 листопада 2023 у магазині де вона працює «Gabis» в м.Жмеринка біля обідньої пори виявила крадіжку триколісного велосипеда, та викликав працівників поліції. Під час перегляду відео з камер спостереження, було встановлено особу яка вчинила крадіжку, яку одразу ж працівники поліції відшукали. На даний час шкоду фактично відшкодовано, викрадена річ знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів. Просила застосувати щодо обвинуваченої покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки у останньої на утриманні знаходиться малолітня дитина.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй злочині, який передбачений ч.4 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 21.11.2023 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , показання обвинуваченої ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_8 за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачена ОСОБА_3 , представник потерпілого та прокурор розуміють зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_3 та представнику потерпілого, що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинувачену, вивчивши матеріали справи, що характеризують її особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Слід зазначити, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Так, оцінюючи всі досліджені у судовому засіданні докази, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку й достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, «поза розумним сумнівом» дійшов висновку про вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, а тому її дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинувачену.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 щиро покаялася, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, злочин вчинила вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та з урахуванням особи ОСОБА_3 , загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставленням обвинуваченої до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що вона щиро розкаялася у скоєному, злочин вчинила вперше, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання й звільнення її на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за її поведінкою встановленням їй іспитового строку з покладенням на нею обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Цивільний позов у данному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази: дитячий триколісний самотак торгової марки «Skyper» моделі «Maxi», який знаходиться у камері зберігання речових доказів повернути представнику потерпілого ОСОБА_8 , оптичний DVD-R диск із відео файлами залишити при матеріалах кримінального провадження попередньо знявши накладений арешт ухвалами слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.11.2023 та 13.11.2023 року.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчих експертиз № 7031/23-21 від 06.11.2023 року в сумі 716 (сімсот шістнадцять) грн.. 94 коп..

Згідно зі ст.ст.376,392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_1