Справа № 715/1413/23
Провадження № 1-кп/715/14/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2024 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000455 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця по національності, із середньою освітою, одруженого, працюючого лісорубом 6 розряду ДП «Чернівецький лісгосп», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

09.12.2022 року 19год. 20хв. водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку експерта №1842 від 15.12.2022 в крові виявлено етиловий спирт в кількості 3.68 %), керуючи гужовим транспортом - гужовим возом, запряженим двома кіньми, який не був обладнаний ліхтарями, рухався у темну пору доби по автодорозі сполученням Т-2605 сполученням «М-19»-Глибока» в адміністративних межах населеного пункту смт. Глибока, Чернівецького району Чернівецької області зі сторони с. Димка в напрямку центру смт. Глибока.

Проїжджаючи 4 км вказаної авто дороги, ОСОБА_4 , проявивши неуважність та самовпевненість у своїх діях, не переконався перед зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, хоча мав об`єктивну можливість вчасно виявити зустрічний транспортний засіб, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_6 , який рухався на зустріч йому із увімкненими зовнішніми світловими приладами, чим створив перешкоду для руху останньому, порушивши п.п. 7.3 та 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002 року, у результаті чого відбулось зіткнення.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітнім пасажирам автомобіля марки «Volkswagen Passat»:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді двохстороннього перелому нижньої щелепи: кута зліва та тіла справа, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 28 мд від 12.01.2023 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено смерть.

Дорожньо-транспортну пригоду погонич ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 7.3 та 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

*п. 7.3. Для руху в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості на гужовому транспорті необхідно увімкнути ліхтарі: спереду - білого кольору, ззаду - червоного кольору, що встановлюються з лівого боку воза (саней).

*п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи від 27.03.2023 № СЕ-19/126-23/2535-ІТ, невідповідність дій водія гужової підводи ОСОБА_4 вимогам пунктів 7.3 та 10.1 ПДР України, з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 291 КК України, а саме порушення чинних на транспорті правил, що спричинило тяжкі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив суду, що 09.12.2022 року близько 19 години він їхав на підводі з роботи по узбіччю дороги запряженій двома кіньми, з сторони с. Димка в сторону смт. Глибока. Перед тим випив дві пляшки вина по 0.5 літри на двох. Підвода була порожня, спереду ковша був білий відблискувач, а позаду червоний. Було темно, дорога була мокра, був туман та сирість. Маючи намір здійснити поворот на ліво та заїхати у вулицю в сторону дому, пропустив дві машини, які рухалися в попутному напрямку. Після чого на відстані близько 100 метрів побачив світло фар автомобіля який рухався на зустріч, при цьому через туман фари було тільки трошки видно. Гадаючи, що встигне пересікти проїзну частину дороги та заїхати у вулицю, почав повертати ліворуч та виїхав на проїзну частину. Під час виконання маневру відбулося зіткнення на смузі руху зустрічного транспорту. Удар прийшовся по коням. Після зіткнення його викинуло з підводи, подальших дій не пам`ятає. Вказав, що вину визнає та розкаються у вчиненому, просив суворо не карати. Заявлений цивільний позов визнав частково вказав, що його дохід складає приблизно 10000 - 11000 на місяць, і він по мірі можливості буде відшкодовувати шкоду. Частково шкоду вже відшкодував.

Крім показів обвинуваченого ОСОБА_4 його вина доведена доказами, здобутими під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими судом під час судового розгляду провадження, зокрема показами потерпілих, свідків, які були допитані безпосередньо судом.

Так потерпілий ОСОБА_9 суду повідомив, що 09.12.2022 року ввечері він разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на автомобілі «Volkswagen Passat» їхали з сторони смт. Глибока в с. Димка до дому до ОСОБА_10 . Автомобілем керував ОСОБА_6 , на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_8 , ОСОБА_10 знаходився позаду нього, а він знаходився позаду водія. На його думку їхали приблизно 80 км/год. На дворі було темно. Після удару вийшов з машини і побачив розбиту підводу. ОСОБА_11 залишився в машині. З автомобільної мийки підбігли люди та викликали поліцію. Після ДТП приблизно тиждень лежав в лікарні після чого лікувався вдома. Обвинувачений до нього жодного разу не приходив. Цивільний позов не подавав, міру покарання залишив на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_12 суду повідомила, що ОСОБА_8 , який загинув в ДТП її рідний син. Коли вона приїхала на місце ДТП машина була перевернута, її перед був розтрощений. Рештки підводи були біля каплички. Дорога була мокра, дощова, на вулиці було темно. Сина на місці ДТП вже не було, обвинуваченого також там не бачила. Вказала, що після ДТП обвинувачений до неї не приходив, і тільки під час підготовчого судового засідання попросив вибачення, при цьому вважає, що це зробив за порадою адвоката. Заявлений цивільний позов підтримала. Перед судовими дебатами клопотала перед судом про зменшення цивільного позову та просила стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 349 920 гривень, у зв`язку з тим, що обвинувачений відшкодував частково шкоду на суму 150 080 гривень, про що надала письмове клопотання. Також просила суд не призначати обвинуваченому сувору міру покарання та не позбавляти волі.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що 09.12.2022 року ввечері він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 їхали на автомобілі «Volkswagen Passat». Автомобілем керував ОСОБА_6 . Їхали з смт. Глибока до с. Димка до нього додому. Швидкість була приблизно 80-90 км/год. Спиртні напої перед тим не вживали. Самого моменту удару не пам`ятає. Прокинувся вже в автомобілі швидкої допомоги. Пам`ятає, що автомобіль був на правому боку, а ОСОБА_8 , який загинув знаходився біля лобового скла.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що 09.12.2022 року ввечері біля 19 години він разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 на автомобілі «Volkswagen Passat» під його керуванням їхали з сторони смт. Глибока в с. Димка до дому до ОСОБА_10 . Була темно та була мряка, дорожнє покриття було мокре. Їхав зі швидкістю приблизно 90-100 км/год. Зіткнення відбулося на його смузі руху приблизно біля каплички. Гужову підводу, яка не була освітлена побачив безпосередньо перед зіткненням. Після зіткнення нічого не пам`ятає. Вказав, що на момент ДТП йому було 17 років та він розумів, що не має права керування транспортним засобом. Чи були пристебнуті пасками безпеки його пасажири не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що ОСОБА_6 це його син і він знаходився за кермом 09.12.2022 року коли сталося ДТП. На той час він був на роботі. Приїхавши на місце ДТП побачив автомобіль, на місці ДТП був його син, ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . Також бачив обвинуваченого на місці ДТП без видимих травм, проте він був у стані сильного сп`яніння. З побаченого він зрозумів, що автомобіль зіткнувся з підводою, яка була розбита. На вулиці було темно, мокро і туман. Вуличного освітлення не було взагалі. Вказав, що син мав навички керування транспортним засобом. Того вечора коли брав машину, мав намір їхати в Глибоку.

Крім показів потерпілих та свідків, винуватість ОСОБА_4 у скоєні кримінально правопорушення, передбаченого ст.291 КК України, повністю підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме:

- протоколом огляду місця ДТП від 09.12.2022 року, в якому зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, а саме вулиця між с. Димка та смт. Глибока, яка не освітлювалось, наслідки зіткнення транспортного засобу із підводою, розташування уламків, сліди шин відсутні, під час проведення огляду опадів не було, був туман, покриття асфальтобетонне зволожене чисте, також досліджено схему ДТП та фототаблицю до протоколу. На фото №1, 5 зафіксовано, що на автомийці, яка розташована поряд з місцем ДТП горить світло (т.1 а.с. 17-38);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/126-22/8937-ІТ від 23.12.2022 року, відповідно до якого робоча гальмова система, рульове керування автомобіля Фольксваген д/н/з НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані, ходова частина автомобіля знаходиться в стані часткової відмови. Зовнішні світлові прилади автомобіля «перебувають у непрацездатному стані (т.1 а.с 52-58);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/126-22/8938-ІТ від 28.12.2022 року, відповідно до якого пошкодження від зіткнення на автомобілі Фольксваген д/н/з НОМЕР_1 розташовані в передній частині. Пошкодження від зіткнення на конструктивних елементах, що складають конструкцію гужового возу, розташовані в передній правій частині. При першочерговому контактуванні автомобіль Фольксваген передньою частиною, а саме накладкою переднього бампера, капотом, конструктивного отвору радіаторної решітки первинно контактував із передньою правою частиною гужового возу, а саме його торцових частин конструктивних елементів поворотного механізму (т.1 а.с 61-71);

- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомків, відеозапису від 12.12.2022 року, в ході якого гр. ОСОБА_17 видав запис з камери відеоспостереження, розміщеної на території автосервісу (мийки) по АДРЕСА_2 , на якому зафіксовано момент дорожньо-траспортної пригоди (т.1 а.с.106) резервна копія диску (т.3 а.с.165);

- висновком судової фототехнічної експертизи від 28.12.2023 року № СЕ-19/126-22/8975-ФП, згідно якого відповідно до наданого відеозапису на обраній ділянці дороги безпосередньо перед зіткненням середня швидкість гужового возу була не меншою за 6,5 км/год та не більшою 7,4 км/год. З моменту зміни напрямку руху гужового возу, до моменту зіткнення з автомобілем минає час не менший ніж 4,78 сек. та не більший ніж 5,95 сек. З моменту попадання в поле зору відеокамери автомобіля Фольксваген до моменту зіткнення з гужовим возом минає час не менший ніж 0,79 сек. та не більший ніж 0,91 сек. З моменту загоряння задніх габаритів автомобіля до моменту зіткнення минає час не менший ніж 0,27 сек. та не більший ніж 0,31 сек. (т.1 а.с. 109-117);

- висновком судової фототехнічної експертизи від 05.01.2023 року № СЕ-19/126-23/68-ФП, згідно якого з моменту перетину кіньми суцільної лінії дорожньої розмітки до моменту зіткнення з автомобілем минає час не менший ніж 1,43 сек. та не більший ніж 1,65 сек. (т.1 а.с. 120-127);

- протоколом огляду місця події від 09.12.2023, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_8 , із фототаблицею (т.1 а.с. 128-132);

- висновком СМЕ трупа ОСОБА_8 , 2005 р.н., № 886 від 06.01.2023 року, згідно з яким смерть останнього настала від набряку та набухання речовини головного мозку як ускладенння отриманого при життя відкритого вдавленого перелому кісток склепіння черепа, кісток лицевого черепа із руйнуванням речовини головного мозку та розвитком масивних субарахноїдальних крововиливів, саден на лобній ділянці по центру та справа, на носовій ділянці щічній ділянці на ротовій ділянці верхньої губи справа, ран на лобній ділянці центру та справа, дном яких є порожнина черепа, крововиливів у м 'які тканини волосистої частини голови з боку внутрішньої їх поверхні на лобній ділянці з переходом в праву тім`яну та праву скроневу ділянки голови із крововиливом під товщу правого скроневого м`язу, розривів твердої мозкової оболонки, переломів кісток основи та склепіння черепа, кісток лицьового черепа, розривів м 'якої мозкової оболонки із руйнуванням речовини головного мозку. Вказані тілесні ушкодження відносяться до Тяжких за ознакою небезпека для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 (т.1 а.с. 135-141);

- висновком судової токсикологічної експертизи від 15.12.2023 року № 1842, згідно якого в крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в кількості 3.68 % (т.1 а.с. 145);

- висновком СМЕ відносно ОСОБА_7 від 12.01.2023 року № 28 мд,

згідно якого у ОСОБА_18 встановлено двохсторонній перелом нижньої

щелепи: кута зліва та тіла справа, який відноситься до тілесних ушкоджень

середнього ступеню тяжкості (т.1 а.с. 167-168);

- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_19 від 15.03.2023 року із схемою та фототаблицею до нього, в ході якого останній повідомив відомі йому обставини ДТП (т.1 а.с. 197-204);

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 15.03.2023 року зі схемою і фототаблицею в ході якого останній повідомив відомі йому обставини ДТП ( т.2 а.с. 16-36);

Слід заначити, що вказаний слідчий експеримент проведений у відповідності до вимог КПК України при умовах максимально наближених до тих, які були на момент ДТП, з використанням автомобіля марки «Volkswagen Passat» з включеним ближнім світлом фар, з використанням підводи з двома кіньми темного кольору з білим забарвленням на носі, як у тих які були при ДТП. Також, при проведені слідчого експерименту на автомийці, яка знаходиться поряд з місцем ДТП горить світло, як і в момент ДТП (фото №9, 10 т.2 ст.25). Крім цього, КПК України не зобов`язує слідчого, під час проведенні слідчого експерименту залучати до його участі також обвинуваченого. А тому доводи захисту, щодо недопустимості цього доказу є необґрунтованими та безпідставними.

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 зі схемою та фототаблицею, в ході якого останній повідомив відомі йому обставини ДТП (т. 2 а.с.60-66);

- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 15.03.2023 року зі схемою та фото таблицею, в ході якого останній повідомив відомі йому обставини ДТП (т.2 а.с. 80-88);

При цьому слід заначити, що протокол слідчого експерименту був проведений у присутності адвоката ОСОБА_4 , після проведення слідчого експерименту протокол був підписаний ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_20 , жодних клопотань, зауважень, тощо в протоколі не було заначено. Крім цього, слідчий експеримент та показання свідка є різними процесуальними доказам. А тому доводи сторони захисту з приводу того, що даний прокол є неналежним доказом в силу п.1 ч.3 ст.87 КПК України, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 27.03.2023 № СЕ-19/126-23/2535-ІТ, згідно якого водію гужової підводи ОСОБА_21 необхідно було керуватися вимогами п. 7.3, 7.8 та 10.1 ПДР. В діях водія гужової поводи ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 7.3 та 10.1 ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Також відповідного до даного висновку в даній дорожньо-транспортній обстановці, водію автомобіля «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 необхідно було діяти згідно із вимогами п.п. 12.2, 12.3 та 12.4 ПДР. При цьому в діях водія ОСОБА_6 при умові руху непозначеної на проїзній частині дороги гужової підводи, та швидкості руху автомобіля як при фактичній так і при допустимій в межах населеного пункту не вбачається невідповідностей вимог пунктів ПДР, що з технічної точки зору, могли б перебувати у причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

В судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_22 повністю підтримав свій висновок.

Наведені докази суд вважає достатніми для ухвалення обвинувального вироку. Досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Необхідно заначити, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У даній постанові роз`яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Судом враховується, що відповідно до положень пункту 1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Обвинувачений ОСОБА_4 в своїх показах не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та підтвердив, що підводу, якої він керував не було обладнано ліхтарями в темну пору доби, як того вимагає п. 7.3 ПДР, а також вказав, що маючи намір здійснити маневр - повернути на ліво та заїхати у прилеглу вулицю, він побачив світло фар автомобіля, який рухався назустріч, при цьому вважав, що встигне та розпочав маневр. Тобто обвинувачений ОСОБА_4 виявивши зустрічний транспортний засіб, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить даному транспортному засобу перешкод або небезпеки, прояв легковажність та самовпевненість у своїх діях, чим допустив також порушення п.10.1 ПДР, які перебувають у причинному зав`язку з фактом настання ДТП.

Таким чином судом встановлено, що першочергове порушення правил дорожнього руху, яке перебуває у причинному зв`язку із настанням ДТП є саме порушення правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_4 .

Правова оцінка фактичної та юридичної підстав кваліфікації діяння, інкримінованих стороною обвинувачення злочину, дають підстави дійти висновку про наявність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ст.291 КК України.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 291 КК України, тобто порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а саме вимог п.п. 7.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило тяжкі наслідки, а саме загибель неповнолітнього ОСОБА_8 та отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості неповнолітнім ОСОБА_23 .

Суд відхиляє висновок автотехнічної експертизи від 26 червня 2023 року №КСЕ-19126-23/3999 проведений експертами Чернівецького НДЕКЦ, який наданий сторонню захисту на підтвердження відсутності причинного зв`язку між діями обвинуваченого ОСОБА_4 та фактом настання ДТП, виходячи із того, що вони проведені виходячи із спотворених вихідних даних. Зокрема, перед експертом поставлено перше питання, який час минає з моменту який зображений на наданій експерту ілюстрації до моменту зіткнення, а відповіді на подальші питання корелюються з відповіддю на перше питання. При цьому ініціатором експертизи свідомо надано експерту ілюстрацію (т.3 а.с. 130) де підвода вже здійснює маневр (час на зображенні 20:12:44), проте це не є початком зміни напрямку руху, оскільки зміна напрямку руху відповідно до висновку судової фототехнічної експертизи від 28.12.2023 року № СЕ-19/126-22/8975-ФП зафіксовано на зображенні №5 та №6 (т.1 а.с. 113) час на зображенні 20:12:41. Крім цього, при відповіді на питання №6 експерт враховує, що автомобіль у загальмованому стані проїхав до місця зіткнення 2-4 метри, проте така обставина не була встановлена під час досудового слідства та судового розгляду. Навпаки в ході розгляду справи встановлено, що гальмування перед зіткнення не було.

Крім цього, в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 вказав, що він складав відповідь тільки, щодо фото-технічної частини (питання 1-4), при цьому першочерговий параметр це зображення на фото №1.

Експерт ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що вихідні дані щодо руху автомобіля в загальмованому стані до місця зіткнення 2-4 метри були надані по клопотанню ініціатором експертизи, тобто стороною захисту. Пояснив також, що експертиза проводилась за умов необмеженої видимості, видимість з робочого місця водія взагалі не враховувалась. При цьому експерт повідомив, що якщо б була врахована видимість то висновки щодо можливості водієм автомобіля уникнути зіткнення були б іншими.

Разом з тим в судовому засіданні було встановлено, що на момент ДТП видимість була обмежена, був туман.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.

Так, при призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ст.291 КК України, є нетяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який характеризується необережністю та карається штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до п`яти років.

У роз`ясненнях, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при призначенні покарання, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З огляду на зазначені вище положення, суд не може залишити поза увагою дії водія «Volkswagen Passat», свідка ОСОБА_6 . Зокрема, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 27.03.2023 № СЕ-19/126-23/2535-ІТ водію автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 необхідно було діяти згідно із вимогами п.п. 12.2, 12.3 та 12.4 ПДР. При цьому в діях водія ОСОБА_6 встановлена невідповідність вимогам п.12.2 ПДР України, а саме в даній дорожній обстановці величина безпечної швидкості руху керованого ОСОБА_6 транспортного засобу визначена не більше 67.9 (72.7) км/год.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, працює, одружений, раніше не судимий, його вік, а саме ту обставину, що він досяг пенсійного віку, стан здоров`я, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання та роботи позитивно.

Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_4 , ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства є низьким. На думку органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства (т.3 а.с. 47-48).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння у розкритті злочину та добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Суд при призначенні покарання також, враховує визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, при цьому вважає за необхідне заначити, що позиція захисника обвинуваченого, яка не може бути відмінною від позиції обвинуваченого та була спрямована на доведеність відсутності складу злочину в діях ОСОБА_4 в ході судового розгляду не спростовує факту визнання вини самим обвинуваченим, про що він особисто неодноразово висловлювалось в судових засіданнях. Разом з тим, така форма визнання вини на думку суду, не може бути визнана такою, що пом`якшує покарання згідно вимог ст.66 КК України.

Суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, як щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Так, розкаяння передбачає крім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, що відповідно має проявлятися одразу після скоєного. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. При цьому, з показів потерпілого ОСОБА_26 вбачається, що обвинувачений після ДТП до нього не навідувався та не цікавився станом його здоров`я. В ході судового розгляду обвинувачений так і не попросив пробачення у даного потерпілого. Крім цього, в підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 повідомила, що до початку судового розгляду вона обвинуваченого не бачила, він до неї не приходив та не просив пробачення у неї, не намагався відшкодувати завдану шкоду. При цьому шкода була відшкодована частково тільки після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами. З огляду на викладене, ознак щирого каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні суд не встановив.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що в крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в кількості 3.68%, що відповідає ступеню тяжкого алкогольного сп`яніння. Керуючи гужовим транспортом - підводою у такому стані, обвинувачений порушив Правила дорожнього руху та на думку суду не міг реально та адекватно оцінити дорожню обстановку, що призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті молодої людини та нанесення тілесних ушкоджень іншому потерпілому.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Переходячи до питання обрання конкретного покарання, суд враховуючи обставини правопорушення та особу обвинуваченого, наявність обставин які пом`якшують та обтяжують покарання, часткове відшкодування завданої шкоди, позицію потерпілих, які не наполягали на призначенні суворої міри покарання, ту обставину, що обвинувачений вчинив хоч і не тяжкий необережний злочин, проте його наслідком стала смерть однієї молодої людини та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень іншій людини, а тому вважає за необхідним в даному випадку призначити покарання у вигляді позбавлення волі, ближче до мінімальної межі встановленою санкцією статті.

Разом з тим, враховуючи невідворотність наслідків, які настали у вигляді загибелі молодої людини, вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння, що підвищує суспільну небезпечність скоєного, суд в даному конкретному випадку не знаходить підстав для застосування вимог ст.75 КК України при призначенні покарання.

Призначення вказаного виду покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Стосовно позовних вимог потерпілої ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 349 920 гривень, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Отже, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, про що було роз`яснено в п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Слід звернути увагу, що моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При оцінці обґрунтованості вимог у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди, слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Потерпіла ОСОБА_12 внаслідок ДТП, без сумніву зазнала непоправної втрати, сильного душевного та фізичного болю, моральних страждань внаслідок загибелі її неповнолітнього сина. Вказана подія безумовно повністю вплинуло та змінило життя потерпілої та її родини.

Понесені моральні страждання потерпілою перебувають у прямому причино-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 09.12.2022 за участю обвинуваченого ОСОБА_4 . Разом з тим, суд вважає за необхідне заначити, що будь яка сума грошових коштів не може бути відповідним еквівалентом та виразником понесених потерпілою моральних страждань, проте суд зобов`язаний вирішити позовні вимоги потерпілої, заявлені в грошовій формі.

А тому, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги матеріальний стан обвинуваченого, часткове відшкодування ним моральної шкоди, суд вважає за необхідне частково задовольнити уточнені позовні вимоги ОСОБА_12 та стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 250 000 гривень.

Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого в ході судового розгляду, суд не вбачає підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_27 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Взнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін, із покладенням на обвинуваченого наступних обов`язків:

- не залишати житло по місцю проживання та реєстрації ( АДРЕСА_1 ) в період часу з 22.00 год. до 06.00 год без дозволу прокурора чи суду;

- не відлучатись за межі території Чернівецького району Чернівецької області без дозволу прокурора чи суду;

- прибувати до працівників поліції, прокурора чи суду за кожною вимогою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 12 081 (дванадцять тисяч вісімдесят одна) гривні 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_3 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) моральної шкоди.

Речові докази по справі, а саме:

- транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований у м. Чернівці по вул. Комунальників, 4 В, повернути власнику - ОСОБА_15 , скасувавши арешт, який накладений на вказаний автомобіль ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.12.2022 року;

- гужовий віз, який переданий на зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований у м. Чернівці по вул. Комунальників, 4 В, повернути власнику - ОСОБА_4 , скасувавши арешт, який накладений на гужовий віз ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.12.2022 року.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

СУДДЯ: