ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/6232/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/370/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.537, 539 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Харківського апеляційного суду судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.185 ч.3, 289 ч.2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 11.02.2020 року вирок Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2019 року в частині призначеного покарання - скасовано. Призначено ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 , ч.2 289 , ч.1 ст.70 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту фактичного виконання вироку. В решті вирок районного суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.05.2021 року вирок Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2019 року в порядку ст. 433 КПК України та вирок Харківського апеляційного суду від 11.02.2020 року змінено. Перекваліфіковано дії з ч.2 ст.289 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України. За ч.3 ст. 185 КК України призначено покарання до 4 років позбавлення волі. Виключено з вироків Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2019 року та Харківського апеляційного суду від 11.02.2020 року застосування ст. 70 КК України при призначенні покарання. В іншій частині вироки судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

Початок строку: 02.04.2020 року.

Кінець строку: 02.04.2024 року.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.04.2020 року. З 17.04.2020 року відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)»..

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування клопотання засудженим ОСОБА_7 зазначено, що за час відбування покарання вимоги режиму тримання під вартою він не порушував, стягнень не має, був працевлаштований та має заохочення.

Оскаржуваною ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 11.10.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 11.10.2023 року та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу засуджений вказує на те, що за весь час відбування покарання своєю поведінкою довів своє виправлення, характеризується позитивно, виконував усі покладені на нього обов`язки, працевлаштований, але судом необґрунтовано відмовлено йому у застосуванні положень ст. 81 КК України.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить провадити за його відсутності.

Захисник ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату, місце та час апеляційного розгляду, про що свідчить його особистий підпис у зворотному повідомленні про отримання повідомлення апеляційного суду 01.12.2023 року, але в судове засідання не зявився та клопотань про відкладення апеляційного розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд, з урахуванням клопотання засудженого та думки прокурора, визнав за можливе, на підставі ст. 405 КК України, проводити апеляційний розгляд цього судового провадження за відсутності засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , з урахуванням доводів апеляційної скарги засудженого та наявних відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та відомості особової справи засудженого, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та наданих з виправної колонії матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.04.2020 року.

З 17.04.2020 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». За час відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не зрушував, дисциплінарних стягнень немає, адміністрацією установи заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. По відношенню до представників адміністрації ввічливий. Норм санітарії та особистої гігієни намагається дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. До праці ставиться посередньо, намагається виконання доручену роботу у повному обсязі. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться добре.

Відповідно до ст.ст. 110, 113 КВК України, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.

Відповідно до ст. 126 КВК України, прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.

Відповідно до ст.127 КВК України, не бере участі у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисної активності в організації їх роботи. До складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває

Судові витрати на залучення експерта для проведення судових товарознавчих експертиз № 5884 від 19.03.2019 року у розмірі 942,00 гривні, № 6375 від 22.03.2019 року у розмірі 1256,00 гривен, № 4053 від 26.02.2019 року у розмірі 1430,00 гривень, а всього у розмірі 3628,00 гривень стягнути на користь держави.

За час відбування покарання характеризується посередньо.

Відповідно до відомостей довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_7 , останній за весь час відбування покарання має 2 заохочення, стягнень немає (арк.31).

Вказані відомості ніким не оспорюються та не спростовані під час апеляційного розгляду.

Колегія суддів бере до уваги, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно п.п.2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_7 раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, вже відбував покарання у виді позбавлення волі, але належни[ висновків не зробив, на шлях виправлення не став та, згідно вироку Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2019 року, з урахуванням Постанови Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.05.2021 року, вчинив декілька злочинів проти власності, в тому числі тяжкий злочин.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що починаю з 02.04.2020 року, тобто з початку відбуття покарання, засуджений ОСОБА_7 має лише 2 заохочення, які він отримав в 2021 та 2022 році за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки, а не внаслідок ним працевлаштування на виробництві та поставлених перед ним цілей.

Колегія суддів зазначає про те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.9 КВК України є обов`язком засудженого, в тому числі, шляхом виконування встановлених законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

Таким чином, на переконання колегії суддів, докази того, що поведінка ОСОБА_7 зазнала суттєвих змін, відомості особової справи не містять, як й доказів доведення його виправлення ставленням до праці.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 заслуговують на увагу, про те не спростовують висновків суду першої інстанції, з урахуванням вищенаведених відомостей про засудженого, який за весь час відбування покарання своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення, а тому незрозуміло якою буде його поведінка у разі умовно-дострокового звільнення.

Отже, внаслідок оцінки вищезазначених обставин, суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх передбачених умов, передбачених положеннями ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та недоцільності звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, він відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, але майже через три місяці після відбування покарання за попереднім вироком вчинив декілька умисних злочинів проти власності, в тому числі тяжкий злочин, за фактичних обставин, які встановлені вироком Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2019 року, а тому, в даному випадку, умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання не буде ефективним.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відсутності беззаперечних та переконливих підстав, на підставі яких можна зробити висновок про виправлення засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді