Справа № 303/2895/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/802/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 із доповненнями першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000196 від 09.07.2019р. про обвинувачення за ч.3 ст.307 КК України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

з участю: прокурора ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_16 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 09.07.2019 року за № 0000196.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 09.07.2019 року за № 0000196, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

На вказану ухвалу суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а матеріали провадження скерувати до суду першої інстанції на новий розгляд із стадії підготовчого судового засідання.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається на незаконність оскаржуваної ухвали.

У доповненнях до апеляційної скарги перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_17 покликається, що ухвала не відповідає об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам кримінального провадження, дослідженим під час підготовчого судового засідання і є невмотивованою, оскільки судом не наведено належних і достатніх мотивів та підстав для ухвалення такого рішення. Заперечує висновок місцевого суду щодо закінчення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Наголошує, що із сукупного аналізу положень ст. 3 Конституції України, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Конвенції про психотропні речовини від 1971р., яка ратифікована Україною у 1978 році, Конвенції ООН «Про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин», яка ратифікована Постановою ВР від 25.04.1991 № 1000-ХІІ, «Порядку проведення моніторингу наркотичної та алкогольної ситуації в Україні», затвердженого постановою КМУ № 689 від 10.07.2019р., а також практики ЄСПЛ можна зробити висновок про те, що спільною ознакою кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення є їх суспільна небезпечність, котра виражається у спричиненні чи загрозі спричинення великої (підвищеної) небезпеки для здоров`я населення.

Звертає увагу, що злочини, пов`язані з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами і прекурсорами, знаходяться у розділі XIII Особливої частини Кримінального кодексу України «Кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення», а тому законодавець розподілив статті у межах структурних елементів Особливої частини КК України за родовим об`єктом, а у назві розділу законодавець вказує на специфічні ознаки такого об`єкта. Вказівка законодавця на предмет посягання в якості структурного елемента родового об`єкта дає можливість зробити висновок про віднесення наркотичних засобів саме до об`єкта злочину, більш того, розглядати їх як вирішальну ознаку елемента цього складу злочину.

Вказує, що родовим об`єктом злочинів, предметом яких виступають наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги або прекурсори, виступає об`єктивно сформована система суспільних відносин, яка відображає реальний психічний або фізичний стан людей і виступає підставою збільшення довготривалості людського активного життя і його відновлення в суспільстві, повноцінного буття і благополуччя, сприяє більш повному задоволенню матеріальних і духовних потреб членів суспільства і створює умови для подальшого прогресу суспільства в цілому. Отже, здоров`я населення, як родовий об`єкт кримінально-правової охорони, розглядається у вигляді певного стану суспільства, яке нормально існує та функціонує опосередковано через здоров`я кожного з членів цього суспільства.

Таким чином, всі імперативні норми щодо обмеженості обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, які закріплені у відповідних нормативно-правових актах, безпосередньо пов`язані із підвищеною небезпечністю таких речовин та їх пагубним впливом на здоров`я населення.

Прокурор вказує, що з огляду на санкції частин ст. 307 КК України такі, згідно вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, а отже положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України до таких кримінальних проваджень не можуть бути застосовані.

Також прокурор покликається на правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13.02.2023р. (справа № 932/8842/20), згідно якого викладене у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК поняття злочину проти життя та здоров`я особи охоплює не тільки протиправні діяння, передбачені в розділі II Особливої частини КК, а також включає інші склади злочинів, у яких додатковим об`єктом посягання є життя та здоров`я особи.

Вирішуючи питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, необхідно виходити з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та враховувати положення ст. 12 КК, згідно з якими визначається тяжкість відповідного злочину, об`єктом посягання (основним або додатковим) якого є життя та здоров`я особи.

Якщо з огляду на приписи ст. 12 КК та санкцію відповідної кримінально - правової норми злочин із додатковим об`єктом посягання у вигляді життя та здоров`я особи є тяжким чи особливо тяжким, то він для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України охоплюється поняттям тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав подану апеляційну скаргу із доповненнями, навівши у судовому засіданні аналогічні мотиви, та просив таку задоволити.

Обвинувачені та захисники заперечили апеляційну скаргу сторони обвинувачення, з огляду на безпідставність такої, зазначивши про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не дотримані.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_16 і кримінальне провадження № 0000196 від 09.07.2019р. про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.3 ст.307 КК України закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Згідно з вимогами ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених КПК.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п.10 ч.1 ст.284 КПК).

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність у даному кримінальному провадженні підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000196 від 09.07.2019р. про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.3 ст.307 КК України, надійшов до суду після закінчення строку досудового розслідування.

Однак, колегією суддів встановлено, що згідно мотивувальної частини оскаржуваної ухвали місцевий суд не з`ясував та не встановив усіх обставин, які мають значення для обрахування строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Так, згідно оскаржуваної ухвали місцевий суд встановив, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2020 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 24 травня 2020 року.

Також встановлено, що у подальшому вказаний строк досудового розслідування продовжено не було.

Отже, врахувавши наведене, а також те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000196 від 09.07.2019р. про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 307 КК України з прокуратури Закарпатської області із супровідним листом від 04 червня 2020 року надійшов до Мукачівського міськрайонного суду 05 червня 2020 року, тобто після закінчення строку досудового розслідування вказаного кримінального провадження, місцевий суд прийняв рішення про закриття цього кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Водночас, покликавшись у своєму рішенні на положення ч.5 ст.219 КПК України, а саме те, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, місцевий суд не навів жодних даних про обставини та часові періоди у які обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також їх захисники знайомились з матеріалами досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України.

При цьому, у своєму клопотанні про закриття цього кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке було задоволено місцевим судом, захисник ОСОБА_16 , яка здійснювала захист обвинуваченого ОСОБА_10 , вказувала на те, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисником відбулось 19 травня 2020 року.

Крім цього, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування цього кримінального провадження 19 травня 2020 року з матеріалами досудового розслідування ознайомились обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 20 травня 2020 року з матеріалами досудового розслідування ознайомився обвинувачений ОСОБА_9 27 травня 2020 року з матеріалами досудового розслідування ознайомився обвинувачений ОСОБА_8 .

Крім цього, згідно цього ж реєстру матеріалів досудового розслідування 21 травня 2020 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду постановлено ухвалу про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21 травня 2020 року (справа № 308/9706/19) задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_18 та встановлено для захисника підозрюваних ОСОБА_12 і ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_19 та підозрюваного ОСОБА_8 строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000196 тривалістю по 08 червня 2020 року включно.

Оскільки строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК Кодексу, не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України, то встановлення таких строків має суттєве значення для визначення строків досудового розслідування.

Водночас у мотивах прийнятої місцевим судом ухвали щодо закриття згаданого кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України не наведено жодних висновків суду щодо строків ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

Більше того, колегія суддів визнає обґрунтованим апеляційні доводи прокурора про неможливість закриття кримінального провадження, де особі повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Так, положення п.10 ч.1 ст.284 КПК України містить заборону закривати кримінальні провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Колегія суддів враховує правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, викладений у постанові від 13.02.2023 року у справі № 932/8842/20, згідно якого слід враховувати, що викладене у п.10 ч.1 ст.284 КПК поняття «злочину проти життя та здоров`я особи» охоплює не тільки злочини, передбачені в розділі II Особливої частини КК, а також включає й інші склади злочинів, у яких додатковим об`єктом посягання є життя та здоров`я особи.

Як зазначено Верховним судом при вирішенні питання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК необхідно виходити з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та враховувати, з огляду на положення ст.12 КК, тяжкість відповідного злочину, об`єктом посягання (основним або додатковим) якого є життя та здоров`я особи.

Якщо з огляду на приписи ст.12 КК та санкцію відповідної кримінально-правової норми злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я особи є тяжким чи особливо тяжким, то він для застосування положень п.10 ч.1 ст.284 КПК охоплюється поняттям «тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи».

Згідно санкції ч.3 ст.307 КК України, за вчинення даного злочину передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а відтак згідно ст.12 КК України цей злочин класифікується як особливо тяжкий.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.307 КК України згідно чинного КК України, є кримінальним правопорушенням у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення (Розділ ХІІІ Особливої частини КК України).

Родовим об`єктом злочинів цієї категоріє є здоров`я населення.

З урахуванням наведеного, підстави для закриття кримінального провадження № 0000196 від 09.07.2019р. про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 307 КК України на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України відсутні.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000196 від 09.07.2019р. про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.3 ст.307 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а тому на підставі п. 6 ч.1 ст.407 КПК України вказану ухвалу слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 із доповненнями задоволити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2021 року про закриття на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження № 0000196 від 09.07.2019р. про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.3 ст.307 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: