УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого-криміналіста Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 12.05.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 20.04.2023 у кримінальному провадженні №0001116

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого-криміналіста Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 12.05.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 20.04.2023 у кримінальному провадженні №0001116.

ОСОБА_3 , у своїй скарзі зазначає, що 20.04.2023 року до центрального апарату ДБР подано звернення щодо не проведення розслідування у кримінальному провадженні та з черговим клопотанням про визнання ОСОБА_3 та його підзахисного потерпілим, вказане звернення 03.05.23 було перенаправлене до ТУ ДБР м. Києва, від якого відповіді не отримано. 22 липня 2023 року, мною у конверті від 19.07.2023 року було отримано відповідь, датовану 13.07.2023 року від старшого слідчого криміналіста другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_5 - про те, що він «повторно повідомляє», що 12.05.2023 року він розглянув клопотання від 20.04.2023 року та прийняв процесуальне рішення у вигляді постанови. Також повідомив, що копію цієї постанови від 12.05.2023 року про відмову у задоволенні клопотання була нібито направлена на адресу ОСОБА_3 листом від 17.05.2023 року, до вказаної відповіді від 13.07.2023 року дійсно була додана копія супровідного листа до постанови про відмову у задоволенні клопотання на 3 арк., датованого 17.05.23 року.

Заявник зазначає, що постанова слідчого від 12.05.2023 про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим є незаконною, у зв`язку з чим просить поновити строк на оскарження постанови датованої 12.05.2023, оскільки про її снування йому стало відомо після направлення 19.07.2023 на адресу ОСОБА_3 повідомлення, а зміст постанови не відомий та скасувати постанову від 12.05.2023 старшого слідчого-криміналіста другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0001116 про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 потерпілим.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , скаргу підтримав в повному обсязі з підстав в ній наведених та просив задовольнити, а також долучив доповнення до скарги, зазначив, що наразі кримінальне провадження не закрито.

Уповноважений слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні № 0001116, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився, заяв або клопотань на адресу суду направлено не було, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою розгляду скарги.

Слідча суддя дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, документи, що долучено в судовому засіданні, заслухавши думку ОСОБА_3 , дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Нормою ст.26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до вимог ст.38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють слідчі одноособово або слідчою групою.

Згідно ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як зазначено у ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч.1 ч.3 ст.110 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст.94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів скарги Територіальним управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001116.

Постановою страшого слідчого слідчого криміналіста Другого слідчогоо відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.05.2023 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 20.04.2023 залучення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до кримінального провадження як потерпілих у кримінальному провадженні №0001116 від 03.11.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 397, ч.1 ст. 365 КК України.

В подальшому, ОСОБА_3 за супровідним листом від 17.05.2023 страшого слідчого слідчого криміналіста Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.05.2023 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 20.04.2023, про яку останньому стало відомо згідно листа від 13.07.2023, якого ОСОБА_3 отримав 19.17.2023.

Як встановлено слідчою суддею, рішення слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.05.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 20.04.2023 прийнято у формі постанови, перевіривши зміст якої, слідча суддя встановила, що вона містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення. Наведені слідчим у постанові мотиви і обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вважає достатніми для її винесення. Крім того, слідчою суддею встановлено, що вказана постанова була складена і вручена без порушення вимог триденного строку розгляду клопотань сторони захисту, поданих на підставі ст. 220 КПК України.

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку про дотримання слідчим процесуального порядку розгляду клопотання ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя вважає, що постанова старшого слідчого-криміналіста Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.05.2023 якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 20.04.2023 є обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, тобто є законною, а тому слідчою суддею не вбачається підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 24, 110, 220, 303, 304, 395 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого-криміналіста Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 12.05.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 20.04.2023 у кримінальному провадженні №0001116.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1