Справа № 369/1387/24
Провадження №1-кс/369/395/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004814 від 24.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004814 від 24.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004814 від 24.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_5 , який перебуває на програмі замісної терапії та отримує в лікувальному закладі в установленому законом порядку відповідно до призначення лікаря медичні препарати в таблетованій формі, який містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), виник кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконний збут частини вказаного наркотичного засобу.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадону), ОСОБА_5 28.12.2023 об 11 годині 11 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 18 по вул. Дружби в смт. Бородянці Бучанського району Київської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збуту наркотичного засобу, всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів, в порушення вимог ст. ст. 7, 17, 27, 36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», Постанови Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 року, якими затверджено порядок провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, незаконно збув, а саме продав за 300 гривень ОСОБА_7 (особі, дійсні анкетні дані якої змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») три таблетки «МЕТАДОН ЗН», що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою метадону (фенадону) в трьох таблетках 0,066 г., які ОСОБА_7 28.12.2023 видав працівникам поліції.

Крім цього, ОСОБА_5 25.01.2024 о 15 годині 52 хвилини, перебуваючи поблизу будинку № 18 по вул. Дружби в смт. Бородянці Бучанського району Київської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збуту наркотичного засобу, всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів, в порушення вимог ст. ст. 7, 17, 27, 36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», Постанови Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 року, якими затверджено порядок провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, повторно незаконно збув, а саме продав за 300 гривень ОСОБА_7 (особі, дійсні анкетні дані якої змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») три таблетки, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), які ОСОБА_7 25.01.2024 видав працівникам поліції.

25.01.2024 о 18 годині 16 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

25.01.2024 слідчим слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нова Гребля Бородянського району Київської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, непрацюючому, неодруженому, відповідно до ст. 89 КК України судимостей немає, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті наркотичного засобу та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, за вказаних вище обставин.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання, а саме:

- протоколом огляду та видачі грошових купюр від 28.12.2023;

- протоколом огляду покупця та вручення грошових купюр від 28.12.2023;

- протоколом огляду від 28.12.2023 в ході якого ОСОБА_7 добровільно видав три таблетки «МЕТАДОН ЗН», які придбав у ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 28.12.2023;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 від 28.12.2023;

-висновком експерта № СЕ-19/111-24/71 НЗПРАП від 04.01.2024 відповідно до якого у наданих на дослідження 3 (трьох) таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) у трьох таблетках складає 0,066 г;

-речовими доказами - трьома таблетками «МЕТАДОН ЗН», що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,066 г;

- протоколом огляду та видачі грошових купюр від 25.01.2024;

- протоколом огляду покупця та вручення грошових купюр від 25.01.2024;

- протоколом огляду від 25.01.2024 в ході якого ОСОБА_7 добровільно видав три таблетки, що містять метадон, які придбав у ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25.01.2024;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 25.01.2024;

-протоколом обшуку від 25.01.2024, проведеного за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено: грошові кошти, які використовувались в ході оперативної закупівлі наркотичного засобу - метадону у ОСОБА_5 , таблетки «Метафіну», «Димедролу», пластикову ємність з речовиною білого кольору, мобільний телефон.

-речовими доказами - трьома таблетками, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), грошовими купюрами номіналом 100 гривень № УЙ 9658438; 100 гривень № АГ 4911361; 20 гривень № АЛ 5729783;20 гривень № ЮА 2331349; 20 гривень № ЕБ 7278999; 20 гривень № ГК 2445736;20 гривень № АП 5992884, які використовувались для закупівлі наркотичного засобу метадону у ОСОБА_5 ;

-та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному збуті наркотичних засобів, та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави органу досудового розслідування звернутися з клопотанням до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкиим злочинами та у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а оскільки за місцем проживання у підозрюваного ОСОБА_5 відсутні тісні соціальні зв`язки, а саме відсутність роботи, родини, що вказує на можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України є те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може продовжувати свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним збутом наркотичних засобів, яка є джерелом його доходу, оскільки ніде не працює та немає іншого джерела заробітку.

Також, існують ризики, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки у разі обирання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме враховуючи той факт, що у вказаному кримінальному провадженні не виконанні всі слідчі дії спрямовані на отримання та перевірку доказів, не в повному обсязі проведенні необхідні слідчі (розшукові) дії, що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, які мешкають в одному населеному пункті з ним, з метою зміни показань, наданих ними в ході досудового розслідування та вчиняти ряд дій, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вище викладене, аналізуючи зібрані в сукупності докази, особу підозрюваного, який не має постійного місця роботи, та стійких соціальний зв`язків, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, слідча просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в «Київському слідчому ізоляторі № 13» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його.

Підозрюваний та захисник проти вимог клопотання заперечували, просили суд відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004814 від 24.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

25.01.2024 слідчим слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті наркотичного засобу та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Досліджуючи матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суддя вважає, що клопотання не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази, надавши оцінку встановленим фактам щодо особи підозрюваного, наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що запобіжний захід на застосуванні якого наполягає сторона обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 107, 176, 177, 178, 179, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Гребля Бородянського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строків досудового розслідування, а саме до 24 березня 2024 року, включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати підозрюваного:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України визначити строком до 24 березня 2024 року, включно в межах строків досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 29 січня 2024 року о 11:00 год.

Слідчий суддя Наталія ПІНКЕВИЧ