Єдиний унікальний номер 741/1752/23
Провадження № 1-кп/741/104/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 15 листопада 2023 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого, його захисника - адвоката ОСОБА_4

та потерпілої,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000274 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Приморського району Запорізької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який на утриманні нікого не має, раніше не судимого,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

встановив:

2 березня 2023 року о 20 годині ОСОБА_5 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «PEUGEOT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності громадянці ОСОБА_6 , рухався по вул. Мринський Шлях у м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області від вул. Центральна у м. Носівка в напрямку с. Мрин Ніжинського району Чернігівської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами), діючи необережно, проявив кримінальну протиправну недбалість, не передбачив настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не зреагував на її зміну, а саме при виникненні перешкоди для руху не вжив негайних заходів до зменшення швидкості руху та зупинки керованого ним автомобіля, внаслідок чого навпроти господарства АДРЕСА_3 керований ним автомобіль марки «PEUGEOT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась у попутному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної події, велосипедист ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку; забійної рани лобної області голови; закритого осколкового перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків; осадніння лівого коліна. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударної дії тупих предметів і в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж на 21 добу, відповідно до п.п. 2.2.1в, 2.2.2. та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6 «Про розвиток та вдосконалення судової медичної служби України», відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

- п. 1.3 - яким визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил;

- п. 1.5 - яким передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б) - який зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.9 (а) - який забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- п. 12.3 - який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_5 зазначених вимог Правил дорожнього руху стали причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України.

12 вересня 2023 року між обвинуваченим та потерпілою у відповідності до вимог ст. 471 КПК України було укладено угоду про примирення.

Відповідно до цієї угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_7 дійшли згоди щодо фактичних обставин справи, міри покарання та відшкодування понесених потерпілою витрат на лікування. Сторони угоди дійшли згоди на призначення покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на п`ять місяців з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_7 також розуміє наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_7 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. Миколи Галицького» Ніжинської міської ради 20 316,70 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 .

У матеріалах кримінального провадження містяться дві довідки КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. Миколи Галицького» Ніжинської міської ради відповідно до яких:

- ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з ліжками для медичної реабілітації у період з 3 по 22 березня 2023 року, закладом охорони здоров`я витрачено 20 316,70 грн. (а.с. 66). Ця довідка не містить обов`язкових реквізитів, а саме дати та номера;

- ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з ліжками для медичної реабілітації у період з 3 по 22 березня 2023 року, закладом охорони здоров`я витрачено (без врахування заробітної плати та нарахування на заробітну плату) 5 561,36 грн. (довідка № 01-08/1850 від 13 вересня 2023 року а.с. 46).

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Обвинувачений визнав частково цивільний позов прокурора, а саме на суму 5 561,36 грн., та добровільно сплатив кошти у вказаному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Суд визнає недопустимим доказом довідку КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. Миколи Галицького» Ніжинської міської ради (без дати та номера), яка міститься в матеріалах справи на аркуші 66, оскільки вона не містить обов`язкових реквізитів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що цивільний позов прокурора є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати в розмірі 6796,08 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

У зв`язку з тим, що відпала потреба в арешті, який був накладений на автомобіль марки «PEUGEOT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , він підлягає зняттю.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду від 12 вересня 2023 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, і з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Речовий доказ, а саме автомобіль марки «PEUGEOT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , синього кольору, - повернути законному володільцю для розпорядження.

У задоволенні цивільного позову прокурора про стягнення з ОСОБА_5 на користь КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. Миколи Галицького» Ніжинської міської ради 20 316,70 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 - відмовити.

Зняти арешт з автомобіля марки «PEUGEOT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 6 796 (шість тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 08 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілій - надіслати.

Суддя ОСОБА_1