Справа № 314/2470/23
Провадження № 1-кп/314/383/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000279 від 07 березня 2017 року стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, освіта базова середня, не одружений, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

1)22.12.2015 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

2)31.07.2017 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 229, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі та штрафу у розмірі 51000,00 грн. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22.12.2015 та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу у розмірі 51000,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29.11.2017 вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 в частині призначеного покарання змінено. За ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 229 КК України, залишити покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом складання призначених покарань (з урахуванням вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року), призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. За ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, залишено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, залишено остаточне покарання, призначене судом першої інстанції із застосуванням принципу часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року, у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. В решті вирок залишено без змін. 04.11.2021 ОСОБА_3 звільнений з ДУ «Біленківська виправна колонія (№ 99)» по відбуттю строку покарання (покарання відбув повністю),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

у вечірній час доби, 06.12.2016, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особами матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, на автомобілі ВАЗ 2101 бежевого кольору д.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та на той час перебував у користуванні особи матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, приїхали до дачного будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де особа матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, таємно проник до території вказаного домоволодіння, шляхом подолання металевого паркану, що слугував огорожею. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, останній направився до будинку, де за допомогою металевої пластини пошкодив віконний отвір з північної сторони, та у подальшому проник до середини приміщення. Далі, особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження відчинив зсередини накладний замок на вхідних дверях, після чого до будинку увійшли ОСОБА_3 та інша особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, звідки останні таємно викрали наступне майно: дриль «BOSCH- GBM 6RE», у корпусі синього кольору вартістю 2500 гривень; магнітофон «SONY» в корпусі сірого кольору, вартістю 300 гривень; набір викруток чорно-жовтого кольору, вартістю 800 гривень; набір металевих ключів, розміщених у пластмасовому чемодані сірого кольору з написом «ВАНСО», вартістю 1300 гривень; болгарка «BOSCH- gws 230», у корпусі синього кольору, вартістю 3000 гривень; будівельний фен «Metabo- h 16-500», у корпусі зеленого кольору, вартістю 1000 гривень;

будівельний фен «Makita- HG5012K», у корпусі синього кольору, вартістю 1000 гривень; наждачний верстат, у корпусі зеленого кольору, вартістю 400 гривень; рулон прозорої плівки, висотою 1.5 м, довжиною 30 м, вартістю 20 гривень за 1 м, загальною вартістю 600 гривень, що належить ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_9 , разом з особами матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, винесли викрадене майно з території домоволодіння та завантажили його до багажника автомобіля, після чого покинули місце вчинення злочину, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10900 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю речей, якими він, за попередньою змовою групою осіб, заволодів шляхом їх таємного викрадення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Умисні дії обвинуваченого за фактом таємного викрадення майна, яке мало у вечірній час доби, 06.12.2016, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення та відповідно до розділу Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти власності.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він має базову середню освіту, не одружений, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, територіальним центром комплектування та соціальної підтримки під час мобілізації не призивався та на обліку не знаходиться, раніше судимий.

При призначенні виду покарання обвинуваченій, суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, з врахуванням особи обвинуваченого, враховуючи характер кримінальних правопорушень, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкціями ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, також при призначенні покарання суд враховує, що штраф за попереднім вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 - не сплачений.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 на суму 4900 грн залишити без розгляду, у зв`язку з його неявкою у судові засідання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження відносно обвинуваченого не застосовувався.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного місяця) позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком 31.07.2017 Комунарського районного суду м. Запоріжжя та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29.11.2017 якою вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 змінено в частині призначеного покарання, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 - у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

У строк покарання зарахувати покарання відбуте ОСОБА_3 повністю за вироком 31.07.2017 Комунарського районного суду м. Запоріжжя та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29.11.2017 - 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_10

01.12.2023