Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2420/23
Провадження №: 1-кп/332/68/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 25.10.2022 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середня спеціальна, санітарного інструктора медичного пункту 111 окремого батальйону НОМЕР_1 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », молодшого сержанта, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.07.2023 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.186, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.4 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі, рнокпп НОМЕР_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

встановив:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 №133 від 19.06.2022 молодшого сержанта ОСОБА_4 було призначено на посаду санітарного інструктора медичного пункту 111 окремого батальйону НОМЕР_1 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управлення територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 15.08.2022 №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 №207 від 01 вересня 2022 року, ОСОБА_4 було надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою тривалістю 30 діб, з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року.

У невстановлений час, але не пізніше 01 жовтня 2022 року, молодший сержант ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив ухилитись від проходження військової служби та не з`являтися з відпустки на службу.

Реалізуючи свій умисел, молодший сержант ОСОБА_4 , перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи умисно, маючи на меті ухилитись від військової служби, в порушення статутних вимог, 01 жовтня 2022 року не з`явився з відпустки на службу, а саме: тимчасове розташування військової частини НОМЕР_3 , яка дислокувалась в АДРЕСА_2 , таким чином ухилився від військової служби.

З 01 жовтня 2022 року молодший сержант ОСОБА_4 , обов`язки військової служби не виконував, до місця служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд. При цьому, ОСОБА_4 , не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 01 жовтня 2022 року молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст.ст.11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, не з`явився з відпустки на службу, а саме: тимчасове розташування військової частини НОМЕР_3 , яка дислокувалась в АДРЕСА_2 та ухилився від військової служби, тобто вчинив дезертирство.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, та погодився із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому обвинуваченні, оскільки восені 2022 року після закінчення відпустки не прибув до військової частини для подальшого проходження служби, в умовах воєнного стану. У вчиненому розкаявся і висловив жаль з приводу вчиненого, просив суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів.

Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 липня 2023 року, відповідно до довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗМР за №1153-дпв від 08.03.2023, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у 2014 був оглянутий лікарем-психіатром. В 2022 двічі перебував на стаціонарному лікуванні, востаннє з 31.05.2022 по 28.06.2022.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України, суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, що було висловлено у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченомувідповідно до ст.67 КК України,судом не встановлені.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, відносно ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд, виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.408 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення 06 липня 2023 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вироку, який набрав законної сили та яким його засуджено за ч.3 ст.186, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.4 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі, то покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався і підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Речові докази, судові витрати, у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,366-371,373-376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням за цим вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 липня 2023 року, - позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення даного вироку до виконання, зарахувавши до нього строк покарання, відбутого ОСОБА_4 за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 липня 2023 року з 29.03.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1