Справа № 308/6187/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника потерпілих - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заяву представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від розгляду об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 358 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2024 року представник потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_6 від розгляду об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 358 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 362 КК України.

Заява мотивована тим, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02 січня 2024 року у справі № 308/12637/22 скасовано ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 та встановлено упередженість, «необ`єктивність» та грубі порушення вимог процесуального закону під час розгляду скарги ОСОБА_3 та винесення слідчим суддею ОСОБА_6 незаконної ухвали суду першої інстанції 02 листопада 2023 року. Представник у заяві про відвід додатково звертає увагу на те, що слідча суддя ОСОБА_6 із 02.01.2024 по 23.01.2024 не виконала ухвалу Закарпатського апеляційного суду і не призначила до судового розгляду скаргу ОСОБА_3 у справі № 308/12637/22. Заявник стверджує, що у потерпілих виникли сумніви в неупередженості головуючої судді, так як головуюча відмовила у відстороненні обвинуваченого від посади, у накладенні арешту на його майно, суддя не провела підготовче судове засідання, незаконно приєднала до даної справи кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Представник потерпілих у судовому засіданні підтримав подану ним заяву, просив її задоволити. Зауважив, що це вже 10-а заява про недовіру судді ОСОБА_6 . Судді, які розглядали попередні відводи невірно виклали помилкові свідчення про згоду на передачу справи судді ОСОБА_6 від судді ОСОБА_9 . Потерпілі з початку розгляду заперечували щодо їх об`єднання. Звернув увагу на те, що за обвинуваченням ОСОБА_7 суддею ОСОБА_6 не проведено підготовчого судового засідання, не обрано запобіжного заходу, на застосовано інші заходи забезпечення кримінального провадження (арешти). На думку потерпілих, суддя приймає незаконні рішення за скаргами останніх. До даної справи причетний приватний нотаріус Кузьо, з яким у батька судді ОСОБА_6 особисті дружні відносини, що робить її упередженою.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник у судове засідання з розгляду заявленого відводу не з`явилися, однак, захисник подав заяву про проведення судового засідання без їх участі, просив у заявленому відводі відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Прокурор у судове засідання не з`явився, однак, подав письмові заперечення на заяву про відвід, у яких просить відмовити у задоволенні відводу. Покликається на необґрунтованість та невмотивованість заяви. Звертає увагу на те, що з таких же підстав суддями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виносились ухвали про відмову у задоволенні відводу. Судді констатували, що такі відводи не містять даних, які б свідчили про неупередженість судді ОСОБА_6 при розгляді вказаної об`єднаної судової справи. Посилання потерпілих на те, що у позасудовий спосіб були об`єднані судові справи щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спростовуються матеріалами справи.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши представника потерпілих, дослідивши матеріали справи в межах заявленого відводу, суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Підстави для відводу судді у кримінальному провадженні визначені ч. 1 ст. 75 КПК України.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Заява про відвід подана на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, тобто у зв`язку з наявністю інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Об`єктивний критерій визначається, серед інших аспектів, у тому, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Щодо об`єктивного критерію слід визначити, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя є небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Фактичною підставою для відводу заявник зазначає ту обставину, що ухвала судді ОСОБА_6 , як слідчого судді у кримінальному провадженні № 0000049, від 14.06.2022 про залишення без розгляду скарги представника ОСОБА_3 на постанову про закриття даного кримінального провадження, скасована ухвалою Закарпатського апеляційного суду як незаконна та необґрунтована. Заявник вважає, що даною ухвалою констатовано «упередженість» судді ОСОБА_6 . Окрім цього, заявник покликається на незаконність винесених слідчим суддею окремих рішень під час розгляду даного об`єднаного кримінального провадження.

Як вбачається з ухвали Закарпатського апеляційного суду від 02.01.2024, ухвала cлідчого судді ОСОБА_6 , що скасована, стосується безпосередньо представника потерпілих, а не самих потерпілих. До того ж незгода з процесуальними діями та рішеннями судді не є підставою для відводу, як і сам факт скасування рішення судді у іншій справі, не є свідченням його упередженості.

Суддя під час вирішення питання про відвід не здійснює оцінку законності чи незаконності процесуальних рішень судді.

У контексті ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Зазначений принцип кореспондується зі ст. 8 КПК України, яка встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006).

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів, для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Слід костатувати, що заявником не доведено наявність особистої заінтересованості головуючої судді ОСОБА_6 у результатах розгляду кримінального провадження, однак, оцінюючи у ході розгляду заяви про відвід наведені заявником фактичні дані та обставини справи та ставлення до них заявника, суддя прийшов до висновку про наявність суб`єктивного критерію, який виражається в повній недовірі заявника до судді ОСОБА_6 як головуючої в об`єднаному кримінальному провадженні.

Право сторін на справедливий суд закріплено в Конституції України та нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді даної заяви про відвід судді слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій судді. Так, якщо сторона має сумнів у безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського Суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

З огляду на викладене, з метою гарантування права на справведливий суд, забезпечення умов для усунення будь-яких підстав для сумнівів та недовіри з боку заявника щодо об`єктивності, неупередженості та безсторонності судового розгляду даного кримінального провадження, а також реалізації передбачених ст.ст. 2, 7 КПК України завдань та засад кримінального провадження, суддя прийшов до переконання, що заява про відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про відвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду об`єднаного кримінального провадження (єдиний унікальний номер судової справи 308/6187/20) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 358 КК Україн, та за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 362 КК України.

Передати матеріали судової справи № 308/6187/20 до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для проведення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 45 хв. 09 лютого 2024 року.

Суддя ОСОБА_1