Справа № 361/1070/24
Провадження № 1-кс/361/136/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 25 січня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

встановив:

30 січня 2024 року до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області поштовим зв`язком надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 від 26 січня 2024 року про арешт майна, з якого вбачається, що СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 25 січня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Із клопотання вбачається, що близько 18 год. 10 хв. 24 січня 2024 року невстановлений водій, керуючи невстановленим автомобілем та рухаючись по вул. Ялинковій в с. Княжичі Броварського району Київської області в напрямку від автодороги «Київ-Чернігів» до вул. Стогнія, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку по правому узбіччю відносно напрямку руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижнього кінця променевої кістки.

Після проведення 25 січня 2024 року огляду місця ДТП слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 належний згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 автомобіль марки «FORD» моделі «Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на кузові якого є сліди вчинення кримінального правопорушення, вилучено й поміщено на майданчик тимчасового утримування транспортних засобів по АДРЕСА_1 . Відомості за вказаним фактом 25 січня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У кримінальному провадженні № 0000251 СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 від 26 січня 2024 року автомобіль марки «FORD» моделі «Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом.

Враховуючи, що автомобіль марки «FORD» моделі «Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та 26 січня 2024 року слідчим у кримінальному провадженні призначено судову інженерно-технічну експертизу, для проведення якої експертам необхідно надати об`єкт дослідження у вигляді, який він мав на момент дорожньо-транспортної пригоди та відразу після неї, уповноважена особа наступного робочого дня після 25 січня 2024, яким є 26 січня 2024 року, поштовим зв`язком звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в порядку ст. 170 КПК України.

У судовому засіданні прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання з огляду на його необґрунтованість і недоведеність причетності належного ОСОБА_4 автомобіля до наїзду на потерпілого ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши інші документи, якими прокурор обґрунтовував клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно зі ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При розгляді даного клопотання встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000251 від 25 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, здійснюється за фактом, повідомлення про підозру нікому не вручено, тобто на даний час підозрюваного або обвинуваченого не має, цивільний позов у даному кримінальному провадженні також ніким не заявлено, що свідчить про відсутність правових підстав у накладенні арешту на майно.

Оскільки слідчим суддею встановлено, що зазначений в клопотанні автомобіль марки «FORD» моделі «Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не підпадає під критерії знаряддя кримінального правопорушення, предмету, що зберіг на собі його сліди, об`єктів злочинних дій, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України, так як будь-які докази цього в матеріалах клопотання відсутні, тому підстави накладення арешту на це майно відсутні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні, оскільки воно не відповідає вимогам глави 17 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова в задоволенні клопотання про арешт майна зумовлює негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000251 від 25 січня 2024 року відмовити.

Автомобіль марки «FORD» моделі «Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , негайно повернути ОСОБА_4 , дозволивши розпоряджатися вказаним майном.

Копії ухвали вручити прокурору, представнику власника майна.

Ухвала виконується негайно прокурором. На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1