Справа № 496/2738/23
Провадження № 1-кп/496/31/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9 , яка приймає участь в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Бовтишка, Олександрівського району, Кіровоградської області, громадянки України, з середньою освітою, без місця реєстрації та постійного місця проживання, не одруженої, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.01.2023 року, приблизно о 12.00 год., більш точний час судом не встановлено, перебуваючи на пізньому терміні вагітності, не перебуваючи на відповідному обліку у медичному закладі у лікарів, знаходячись протягом певного періоду часу на території вагового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно, у непристосованому для пологів приміщенні зазначеного комплексу народила життєздатну дитину чоловічої статі ( ОСОБА_10 ), у дійсному стані життя та здоров`я якої не пересвідчилась, не перебуваючи в обумовленому пологами фізіологічному стані, переслідуючи злочинний умисел, направлений на залишення дитини в небезпеці, з метою приховання від сторонніх осіб факту народження дитини та її стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, будучи матір`ю новонародженої дитини і зобов`язаною про неї піклуватися, розуміючи, що дитина перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, маючи реальну можливість надати їй допомогу, жодних заходів для цього не вжила, загорнула дитину у ковдру темного кольору та залишила її у вищевказаному холодному приміщенні, тобто завідомо залишила власну новонароджену дитину без допомоги, внаслідок чого настала її смерть від загального переохолодження тіла. З урахуванням характеру причини смерті, немовля після пологів прожило короткий проміжок часу, який обчислюється десятками хвилин. Враховуючи окремі ознаки незрілості внутрішніх органів та головного мозку, термін гестації складає близько 34-36 тижнів.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України, за ознаками: завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, вчинене матір`ю стосовно новонародженої дитини, якщо матір не перебувала в обумовленому пологами стані, якщо вони спричинили смерть особи.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 визнала себе винуватою та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, що 10.01.2023 року, приблизно о 12.00 год., знаходячись протягом певного періоду часу на території комплексу, народила дитину, злякалася, що дитина не плаче, загорнула дитину у ковдру темного кольору та залишила її у вищевказаному приміщенні.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі та кваліфікує її дії за ч.3 ст. 135 КК України, а саме: завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, вчинене матір`ю стосовно новонародженої дитини, якщо матір не перебувала в обумовленому пологами стані, якщо вони спричинили смерть особи.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, сукупність усіх обставин у справі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України - відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, враховує її відношення до вчиненого - визнання своєї вини, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, не має міцних соціальних зв`язків, без місця реєстрації та постійного місця проживання, не одружена, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше не судима, тому враховуючи, зазначене вище, суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, та необхідно призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті за якою кваліфіковані її дії.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її фактичного затримання, а саме з 22.02.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній - тримання під вартою.

Арешт, накладений Біляївським районним судом Одеської області від 30.01.2023 року на: жіночі х/б штани червоного кольору на яких мається речовина бурого кольору, які поміщено до паперового спец.пакет МВС та жіночу х/б футболку білого кольору, на якій мається бірка «ilane» та речовина бурого кольору, які вилучені в закинутому напівзруйнованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Речові докази:

- жіночі х/б штани червоного кольору на яких мається речовина бурого кольору, які поміщено до паперового спец.пакет МВС та жіночу х/б футболку білого кольору, на якій мається бірка «ilane» та речовина бурого кольору, які вилучені в закинутому напівзруйнованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1