Справа № 579/182/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2024 року м. Кролевець

Кролевецький районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 16.11.2023 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працює в TOB «Армапром» на посаді підсобного робітника, раніше судимого: 22.03.2023 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн, 10.05.2023 штраф сплачено; 15.01.2024 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу 17000 грн,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 04 січня 2024 року разом з своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебував у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 , де в кухні розпивали спиртне. Близько 14 год. цього ж дня до домогосподарства за вищевказаною адресою повернулась ОСОБА_5 , яка почала сварку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з приводу їхнього розпиття спиртних напоїв. ОСОБА_3 , який в цей час відпочивав в спальній кімнаті, почув сварку між останніми, зайшов до кухні і почав виганяти з будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який в цей час штовхнув його та останній впав на підлогу. Коли ОСОБА_3 встав з підлоги, до нього підійшов ОСОБА_2 , відвів його до спальної кімнати та положив на диван.

В подальшому між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спальній кімнаті виникла розмова, яка переросла в сварку, в ході якої ОСОБА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, наблизився до ОСОБА_3 , який лежав на дивані та наніс два удари кулаками рук в область грудної клітини, чим завдав останньому фізичний біль та не спричинив тілесних ушкоджень.

Після нанесення ударів ОСОБА_2 припинив свої протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями, які виразилися в умисному завданні удару, яке завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 126 КК України.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_2 за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, надав згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, - умисному завданні удару, яке завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає скоєння кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт в межах санкції статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1