Справа № 385/1824/23
Провадження № 1-кп/385/165/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000152 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луполове, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку, не є депутатом, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.02.2015 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений на підставі ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2018 року умовно-достроково з невідбутим строком 4 місяці 14 днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

24 липня 2023 року приблизно о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_4 проходив біля домоволодіння № 38 по вул. Центральній в м. Гайворон Голованівського району Кіровоградської області, де біля магазину «ТДК Маркет» побачив ОСОБА_6 , який спав за столом, так як перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, поруч з ОСОБА_6 виявив мобільний телефон марки «Redmi 9», синього кольору. У цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел на таємне викрадення вказаного телефона, належного ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 діючи невідкладно, а саме 24 липня 2023 року близько 19 години 55 хвилин, під час дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, який неодноразово продовжено,в останнє Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись в тому, що власник внаслідок стану алкогольного сп`яніння та сну, не спостерігає за його протиправними діями та у відсутності сторонніх осіб, перебуваючи поблизу магазину «ТДК Маркет», що за адресою: будинок №38по вулиці Центральна в м. Гайворон Голованівського району Кіровоградської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi 9», синього кольору, вартістю станом на 24.07.2023 3400 (три тисячі чотириста) гривень з сім карткою «Київстар», вартістю станом на 24.07.2023 175 (сто сімдесят п`ять) гривень, належних ОСОБА_6 .

Маючи можливість вільно розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_4 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на загальну суму 3575 гривень, що становить вартість викраденого майна згідно висновку товарознавчої експертизи від 24.07.2023.

Крім того 18 серпня 2023 року о 16 годині 30 хвилини, ОСОБА_4 перебував в приміщенні торгової зали магазину «Продукти 826», належного ТОВ «АТБ Маркет», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, пл. Героїв Майдану 1/18, де у нього виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, належного ТОВ «АТБ Маркет».

Невідкладно реалізуючи свій корисливий злочинний умисел ОСОБА_4 , 18 серпня 2023 року о 16 годині 33 хвилини, під час дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, який неодноразово продовжено,в останнє Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року,діючи повторно,умисно та цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, підійшов до відкритих полиць торгової зали магазину «Продукти 826» ТОВ «АТБ-Маркет», та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, належне ТОВ «АТБ Маркет»,а саме: пляшку алкогольного напою з ромом «Shipmaster 0,5 л.», вартістю 147,28 гривень та пляшку віскі «Hankey Bannister 0,7 л.», вартістю 465 гривень, та помістив їх до сумки, з якою прийшов.

Одержавши можливість вільно розпоряджатись викраденим майном ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «АТБ Маркет» майнової шкоди на загальну суму 612,28 гривень, що становить середньо-ринкову вартість викраденого майна згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини їх вчинення. Пояснив, що щиро розкаюється у скоєному, обіцяє виправитись та більше не вчиняти такого.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосування іспитового строку згідно ст. 75 КК України на 3 роки.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення такого, подав письмову заяву, в якій зокрема зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, додатково вказав, що просить притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, вид та міру покарання залишає на розсуд суду.

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення такого, подав письмову заяву, в якій зокрема зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, додатково вказав, що просить притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, вид та міру покарання залишає на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно непрацевлаштований, перебуває на обліку в лікаря нарколога, на обліку лікаря психіатра не перебуває та за допомогою не звертався, за місцем проживання характеризується задовільно, має непогашену судимість.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Щодо зазначеної в обвинувальному акті обтяжуючої покарання обставини у виді рецидиву злочинів суд зазначає наступне.

Як вбачається з вироку від 23.04.2020 Ульяновського районного суду Кіровоградської області, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, покарання відбуте та з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України така судимість вважається погашеною.

Однак, вчинивши кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 притягнуто до кримінальної відповідальності вироком від 23.04.2020, він перервав строк погашення судимості за вироком Гайворонського районного суду від 10.02.2015, яким його визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до 3 років 9 місяців позбавлення волі і в подальшому звільнено на підставі ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2018 умовно-достроково з невідбутим строком 4 місяці 14 днів. Відповідно строк погашення судимості за вироком від 10.02.2015 перервано, що, згідно положення ч. 5 ст. 90 КК України передбачає його обчислення заново. Враховуючи санкцію ч 3 ст. 185 КК України, та строк погашення судимості за тяжкий злочин відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 89 та ч. 3 ст. 90 КК України 6 років з дня дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже ОСОБА_4 має одну непогашену судимість за ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Гайворонського районного суду від 10.02.2015.

Однією з кваліфікуючих ознак щодо обидвох епізодів інкримінованих йому кримінальних правопорушень вказано повторність.

При цьому, в якості обтяжуючої покарання обставини, в обвинувальному акті вказано рецидив злочинів щодо обох епізодів.

Однією з обставин, що обтяжує покарання п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України встановлює рецидив злочинів.

Статтею 34 КК України визначено, що рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин (загальний рецидив).

Тобто такий рецидив охоплює різнорідні злочини і не впливає на кваліфікацію злочину, а береться до уваги судом як обставина, що обтяжує покарання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Відповідно до п. 3, 15, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року № 7, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то як повторність так і рецидив злочинів не може бути враховані ще раз при призначенні покарання як обставина, що його обтяжує.

З огляду на те, що ОСОБА_4 є особою, котра має незняту й непогашену в установленому законом порядку судимість за ч. 3 ст. 185 КК України, і така врахована, як кваліфікуюча ознака в пред`явленому йому обвинуваченні - повторність, то суд доходить до висновку про неможливість повторного врахування даної обставини в якості такої, що обтяжує покарання рецидиву злочинів та виключення такої з обвинувачення.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який вчинив тяжкий злочин, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, те, що завдана шкода не є значною, потерпілі претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не мають. Також суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин та позицію потерпілих щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Гайворонського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого, при цьому суд вважає, що в розумінні ст. 314, 314-1 КПК досудова доповідь представника персоналу органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує засудженого, а також прийняття судового рішення про розмір покарання та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може врахувати виходячи із своїх дискреційних повноважень.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції відповідної частини статті на мінімальний строк, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, однак зважаючи на вчинення обвинуваченим двох епізодів кримінального правопорушення, з встановленням максимального іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi 9», синього кольору, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити йому за належністю;

-порожню пляшку «Shipmaster 0,5 л.», яку запаковано до спец пакету № PSР6108338 та передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1

Дата документу 05.12.2023