Справа № 573/1842/23
Номер провадження 1-кп/573/200/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 03 лютого 2023 року за №0000067, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді лікаря ортопеда-травматолога хірургічного відділення та поліклінічного відділення КНП Білопільської міської ради «Білопільська міська лікарня», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у 1989 році закінчив Сумський державний медичний університет і отримав спеціальність «Лікувальна справа».

На підставі наказу КНП Білопільської міської ради «Білопільська міська лікарня»№2-к від 04.01.2022 ОСОБА_4 з 01.01.2022 переведено на посаду лікаря ортопеда-травматолога хірургічного відділення та поліклінічного відділення.

Згідно з посадовою Інструкцією №24 лікаря ортопеда-травматолога поліклінічного відділення, затвердженою 18.01.2022 головним лікарем КНП «Білопільська міська лікарня»: 1. ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ: 1.5. Метою діяльності лікаря ортопеда-травматолога поліклінічного відділення КНП «Білопільська міська лікарня» є надання спеціалізованої медичної допомоги (послуг) пацієнтам ортопедо-травматологічного профілю. 2. ЗАВДАННЯ ТА ОБОВ`ЯЗКИ: 2.9. надає швидку і невідкладну медичну допомогу при виникненні такої потреби; 2.10. здійснює нагляд за побічними діями лікарських засобів при лікуванні пацієнтів. 4. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ: Лікар ортопед-травматолог несе відповідальність за: 4.1. несумлінну роботу і помилкові дії, а також бездіяльність і неприйняття рішень, які входять до його обов`язків і компетенції. Види персональної відповідальності визначаються відповідно до чинного законодавства України; 4.9. правопорушення, скоєні у процесі своєї професійної діяльності, у межах, встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України».

03.02.2023, близько 11:00-11:30 год, в будинку, де проживали військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також інші військовослужбовці, які несли службу в АДРЕСА_2 , між останніми виник словесний конфлікт, який в подальшому перейшов у штовханину.

У результаті штовханини ОСОБА_5 впав між ліжками, після чого одразу почав скаржитися на біль в ребрах. Піднявшись з підлоги, він попросив ОСОБА_7 відвезти його до фельдшерського пункту ВЧ НОМЕР_1 .

У подальшому, близько 12:30 год, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 приїхали до фельдшера ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 , який після огляду ОСОБА_5 прийняв рішення відвезти його до КНП Білопільської міської ради «Білопільська міська лікарня», яке розташоване за адресою: м. Білопілля, вул. Казимира Малевича, 27, щоб зробити рентгенологічне дослідження.

По прибуттю до лікарні близько 12:45 год ОСОБА_5 був оглянутий лікарем ортопедом-травматологом ОСОБА_4 , який неналежно виконуючи свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, всупереч вимог наказу МОЗ України №110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», не оформив форму первинної облікової документації №025/о медична карта амбулаторного хворого №_, після чого направив хворого ОСОБА_5 на рентгенографію. Після проведення рентгенологічного огляду у ОСОБА_5 було виявлено переломи 8,9,10 ребер зліва по задніх краях без суттєвого зміщення. В подальшому ОСОБА_5 повернувся до кабінету №31, в якому знаходився лікар ортопед-травматолог ОСОБА_4 .

Після повернення ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , отримавши результати рентгенологічного дослідження, близько 13:00 год, проявляючи свою злочинну недбалість, продовжуючи неналежно виконувати свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, з метою швидкого покращення самопочуття ОСОБА_5 прийняв рішення про проведення місцевої анастезії (блокади) грудної клітини зліва (ділянка переломів), при цьому не зробивши спеціальної проби на медичний препарат «Лідокаїн», яка проводиться за допомогою підшкірного введення на внутрішній частині передпліччя 0,1 мл лідокаїну або на передпліччя наноситься декілька подряпин, куди капають препарат та проводиться спостереження за алергічною реакцією на протязі 20-30 хвилин, ввів хворому 10,0 мл розчину лідокаїну 2%, при показаній оптимальній концентрація лідокаїну - 1%.

У зв`язку з цим, близько 13:04 год, стан ОСОБА_5 різко погіршився, у нього почалися судоми і він втратив свідомість. Після чого ОСОБА_4 , порушуючи вимоги уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Медикаментозна алергія, включаючи анафілаксію», затвердженого наказом МОЗ України від 30.12.2015 №916, допустив ряд порушень, а саме: не оцінив функції дихальних шляхів, дихання, кровообігу, внаслідок чого не був запідозрений анафілактичний шок на ін`єкцію лідокаїну, а також не розпочав негайну протишокову терапію (введення епінефрину/адреналіну).

Надання медичної допомоги лікарем ортопед-травматологом ОСОБА_4 не було задокументовано в медичній документації відповідно до вимог чинного законодавства.

О 13:06 год в екстреному порядку для надання медичної допомоги ОСОБА_5 був викликаний лікар-анестезіолог КНП БМР «Білопільська міська лікарня» ОСОБА_9 та о 13:09 год вони разом розпочали реанімаційні заходи (згідно записів лікарів, оформлених неналежним чином), а саме: непрямий масаж серця, штучна вентиляція легень мішком Амбу.

Після 13:11 год допомога ОСОБА_5 надавалася лікарем анестезіологом ОСОБА_9 .

О 13:40 год 03.02.2023, незважаючи на проведені реанімаційні заходи, було констатовано біологічну смерть ОСОБА_5 та реанімаційні заходи зупинені.

Отже, лікар ортопед-травматолог хірургічного відділення та поліклінічного відділення КНП Білопільської міської ради «Білопільська міська лікарня» ОСОБА_4 допустив неналежне виконання своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що виразилось в байдужому, без належної старанності їх виконанні, що призвело в подальшому до смерті хворого - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка настала внаслідок анафілактичного шоку, зумовленого дією медичного препарату «Лідокаїну», що підтверджується медичними даними (проведення знеболення лідокаїном, раптова втрата свідомості, судоми, порушення серцево-легеневої діяльності) та даними судово-медичної експертизи (велика кількість крові без згортків в правих порожнинах серця, ліва без крові, підвищене кровонаповнення м`язу серця, помірний набряк гортані в ділянці голосової щілини, помірна кількість пухирчатої піни білого кольору в просвіті трахеї, легені місцями роздуті, емфізематозні, повнокрів`я внутрішніх органів); даними судово-гістологічного дослідження (емфізема легень, бронхо-бронхіоло спазм, лейкостази в судинах; гостре порушення кровообігу: нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів, порушення проникності судинних стінок, порушення реологічних властивостей крові; набряк головного мозку, дистрофічні зміни внутрішніх органів, фрагментація та хвилеподібна деформація м`язових волокон); даними судово-токсикологічного дослідження (при судово-токсикологічному дослідженні крові виявлено лідокаїн).

Під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 у нього виявлені такі тілесні ушкодження: крапкові крововиливи поперекової ділянки зліва, оточених синцем; переломи ребер (непрямі) справа 4-5 ребер по передньопахвовій лінії, зліва - 3-5 ребер по середньоключичній лінії з крововиливами в м`які тканини; прямі переломи 8, 9, 10 ребер зліва по середньо-паховій лінії з крововиливами в м`які тканини; крововилив в м`які тканини в ділянці грудини. Рентгенологічно переломи 4, 5 ребер по передньо-пахвинній лінії зліва є консолідованими, тобто спричинені більше 21 дня, і мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Переломи 8, 9, 10 ребер мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень, утворилися внаслідок дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, незадовго до настання смерті.

Локалізація та характер переломів 3, 4, 5 ребер по середньо-ключичній лінії зліва та крововилив в ділянці грудини, можуть вказувати на їх утворення під час проведення реанімаційних заходів - непрямого масажу серця.

Достовірно встановити механізм утворення 12 крапкових крововиливів та синця в поперековій ділянці зліва за описанням їх судово-медичним експертом не можливо. Враховуючи їх локалізацію та характер, не можна категорично виключити можливість його спричинення і при проведенні медичної маніпуляції.

Тілесні ушкодження не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_5 .

При зверненні до лікаря ортопеда травматолога КНП БМР «Білопільська міська лікарня» ОСОБА_5 був оглянутий, враховуючи анамнез, скарги, біль в проекції ребер, запідозрені їх переломи і для об`єктивного підтвердження, хворого направлено на рентгенологічне дослідження органів грудної клітки.

При рентгенологічному дослідженні та підтвердженні переломів 8, 9, 10 ребер лікарем ортопедом-травматологом ОСОБА_4 прийняте рішення проведення місцевого знеболення (у записах лікаря відсутнє описання техніки проведення та вид знеболення).

За записами огляду лікаря ортопеда-травматолога ОСОБА_10 у хворого зібраний алергічний анамнез, зі слів хворого неодноразово отримував ін`єкції лідокаїну, побічних реакцій не було. О 12:20 год проведено внутрішкірна проба - 0,1 мл 0,2% розчину лідокаїну - спостерігали 20 хвилин, о 12:40 год реакції не було та о 12:45 год проведено знеболення больових точок шкіри. Введено 10,0 мл розчину лідокаїну 2%. Проводилося накладання ортезу.

Спеціальна проба на лідокаїн проводиться за допомогою підшкірного введення на внутрішній частині передпліччя 0,1 мл лідокаїну або на передпліччя наноситься декілька подряпин, куди капають препарат, однак при судово-медичному дослідженні трупа не виявлено слідів проведення даної проби. У записах журналів амбулаторного прийому та реєстрації амбулаторних пацієнтів ортопедо-травматологічного кабінету відсутні записи про проведення проби (назва препарату, точний час, концентрацію введення лідокаїну та відсутні дані за контроль).

Результат внутрішкірного тесту інтерпретується через 20-30 хвилин, що відповідає запису лікаря ортопеда-травматолога тривалості проведення проби.

Однак, враховуючи орієнтовний час отримання травми 11:30 год, звернення в медпункт о 12:30 год, транспортування до лікарні, прибуття до медичного закладу близько 12:45 год, огляд лікарем, проведення рентгенологічного дослідження, ОСОБА_5 не міг оглядатися лікарем о 12:10 год, як зазначено в записі огляду. Час початку огляду, вказаний лікарем (12:10 год), не співпадає з часом, зазначеним в журналі реєстрації амбулаторних пацієнтів (13:10 год). Враховуючи вищевикладене, відсутні об`єктивні дані, які б підтверджували проведення проби ОСОБА_5 .

Лікарем ортопедом-травматологом не оформлена форма первинної облікової документації №025/о - медична карта амбулаторного хворого №_, затверджена наказом МОЗ України №110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування». Дана форма є основним первинним медичним документом хворого, який лікується амбулаторно і заповнюється на всіх хворих при зверненні у заклад охорони здоров`я, який надає амбулаторно-поліклінічну допомогу. У КНП БМР «Білопільська міська лікарня» відсутня медична документація щодо надання допомоги хворому ОСОБА_11 . Надання медичної допомоги останньому лікарями ортопедом-травматологом та анестезіологом не оформлені належним чином, а написані на аркушах паперу.

З метою швидкого (за декілька хвили) покращення самопочуття при сильному болю, застосовується блокада ділянки перелому, міжреберних нервів або паравертебрально при ізольований або подвійних переломах. При переломі одного-двох ребер у місце перелому вводять до 5 мл 0,5-1% розчину лідокаїну. Можна використовувати провідникову блокаду міжреберних нервів. З цією метою в область нижнього краю кожного ребра по лопаточній лінії вводять місцевий анальгетик у відповідній дозі. При багаточисленних переломах ребер проводиться паравертебральна блокада. Лідокаїн має швидший початок дії (1-3 хв.), більшу тривалість (не менше 3 годин). Оптимальна концентрація - 1%. Лікарем ортопедом-травматологом ОСОБА_4 вказано на введення 2% розчином лідокаїну в кількості 10 мл. Чим більша концентрація та доза, тим більше проявляється токсична дія препарату. Лікарем не вказано техніку проведення блокади, у зв`язку з чим не можливо встановити її вид (ділянки перелому, міжреберних нервів, паравертебральна).

Медикаментозна алергія - патологічна реакція на лікарські засоби, в основі якої лежать імунологічні механізми. Анафілактичний шок - це алергічна реакція організму на введений препарат (в тому числі і анестетики, до яких належить «Лідокаїн»), яка характеризується станом підвищеної чутливості організму. Швидкість реакції - від кількох секунд до 5 годин від початку контакту зі збудником. Ця реакція небезпечна ризиком летального випадку за відсутності надання негайної медичної допомоги.

Згідно з Уніфікованим клінічним протоколом екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Медикаментозна алергія, включаючи анафілаксію», затвердженого наказом МОЗ України від 30.12.2015 №916, екстрена медична допомога при анафілаксії: у пацієнтів з анафілаксією слід негайно оцінити функції дихальних шляхів, дихання, кровообігу. Смерть настає в результаті ураження верхніх, нижніх дихальних шляхів та/або внаслідок серцево-судинних порушень. Рекомендується перша лінія лікування з епінефрином (адреналін) внутрішньом`язово. При зупинці серця має бути негайно призначена серцево-легенева реанімація. Друга лінія лікування: укладання хворого на спину з піднятими нижніми кінцівками, введення високої концентрації кисню, інфузійна підтримка.

Якщо анафілактичний шок розвивається після ін`єкції препарату - 0,15 - 0,3 мл, також вводять 0,1% розчин адреналіну і в місце введення алергену.

Враховуючи раптове погіршення стану з втратою свідомості, у ОСОБА_5 мав місце гемодинамічний варіант медикаментозного анафілактичного шоку, який характеризується блискавичним перебігом. Стан хворого потребував проведення негайної протишовокої терапії (введення епінефрину/адреналіну). Однак, після різкого погіршення стану лікарем ортопедом-травматологом ОСОБА_4 не був запідозрений анафілактичний шок на ін`єкцію лідокаїну, проведену безпосередньо перед цим, і негайно не введено адреналін. При прибутті в кабінет амбулаторного прийому, лікарем анестезіологом також не введено адреналін, згідно із записами проведено непрямий масаж серця та штучна вентиляція легень мішком Амбу. Хворого було транспортовано до хірургічного відділення (тобто мала місце затримка в проведені протишовокої терапії).

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 після розвитку анафілактичного шоку не була надана негайна медична допомога, реанімаційні заходи розпочаті з значним запізнення, що безпосередньо вплинуло на настання смерті хворого.

Не виключено, що за умови проведення негайної протишокової терапії, смерті ОСОБА_5 можна було уникнути.

Під час проведення експертизи комісією експертів виявлено ознаки невиконання та неналежного виконання свої професійних обов`язків, порушення нормативних документів лікарями ортопедом травматологом та анестезіологом КНП «Білопільська міська лікарня» при наданні медичної допомоги ОСОБА_5 (не проведена спеціальна проба на «Лідокаїн», недооцінка стану хворого при розвитку ускладнення, не надана негайна невідкладна допомога - введення адреналіну, затримка в проведенні реанімаційних заходів), які знаходяться у прямому причинному зв`язку з розвитком ускладнень та настанням його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що працює лікарем ортопедом-травматологом в КНП «Білопільська міська лікарня». 03.02.2023, десь в обідню пору, до нього на прийом прибув військовий у супроводі ще двох військових із скаргами на болі в області ребер. Потім пізніше дізнався, що прізвище цього військового ОСОБА_5 . Він сказав, що впав на вулиці. ОСОБА_4 його оглянув і рекомендував зробити рентген. Після рентгену він виявив, що у ОСОБА_5 зламані декілька ребер, вже зараз не пам`ятає які саме. Щоб зменшити біль він запропоновував хворому в області грудної клітки провести місцеву анестезію за допомогою препарату лідокаїн та накласти ортез. Він запитав у ОСОБА_5 чи не були у нього раніше протипоказання на лідокаїн. Той відповів, що ні. Після цього ОСОБА_4 , не роблячи проб хворому на цей препарат, одразу вколов йому 10 мл 2% лідокаїну та став накладати ортез на грудну клітку. Але через декілька хвилин у ОСОБА_5 почалися дуже сильні судоми. Він намагався розчепити йому щелепи, щоб він міг дихати. Спочатку думав, що у нього почалися епілептичні судоми. А потім зрозумів, що це був анафілактичний шок на лідокаїн. Протишокових препаратів він йому не ввів. Спасти хворого не вдалося і він помер. Дуже жалкує про те, що недбало поставився до своїх обов`язків і не зробив пробу хворому, що привело до смерті останнього.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 140 КК України, оскільки він вчинив неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки - смерть хворого ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує таке.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, не інвалід, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він повністю визнав свою винуватість, критично оцінив вчинене ним кримінальне правопорушення; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, бо він правдиво повідомив про обставини його вчинення; вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для обвинуваченого суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також суд враховує і думку потерпілої ОСОБА_12 , яка просила суворо не карати обвинуваченого та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді виправних робіт, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, і призначити йому покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік із відрахуванням з його заробітку 10 (десяти) відсотків в доход держави.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя