СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/178/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

номер кримінального провадження 0002584, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, який не одружений, працює у торгівельній компанії «КНК», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він 27.05.2020 близько 12 год. 30 хв., прибувши в приміщення сервісу з прокату та ремонту велосипедів розташованого за адресою: м. Київ по вул. Олевська, 3-б помітив ОСОБА_11 , який є власником зазначеного сервісу та почав висловлювати йому потребу у поверненні грошових коштів, які його співмешканка ОСОБА_12 напередодні заплатила за ремонт її велосипеду, оскільки він знову був несправний. В ході розмови, потерпілий ОСОБА_11 відмовив у поверненні грошових коштів та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите викрадення велосипеду, сірого кольору, який не має назви.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 27.05.2020 близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні сервісу з прокату та ремонту велосипедів, що за адресою: м. Київ, вул. Олевська, 3-б взяв велосипед сірого кольору, який не має назви, вартістю 8000 гривень та направився до виходу з зазначеного приміщення. Після чого, ОСОБА_13 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_4 орган досудового розслідування кваліфікував як злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та показав, що на час подій був у відносинах з ОСОБА_12 , яка здала на ремонт свій велосипед у майстерню за адресою: м. Київ, вул. Олевська, 3-б. При цьому ремонт тривав декілька місяців і ОСОБА_12 попросила його допомогти забрати велосипед в тому стані в якому він є, оскільки ремонт дуже затягнувся. Вони разом з ОСОБА_12 поїхали в майстерню, де майстер по ремонту ОСОБА_11 повідомив, що ремонт майже завершений та через пару днів можна забрати велосипед. Але у визначений час велосипед знов не був готовий. Тоді він та ОСОБА_12 прийняли рішення їхати в майстерню, щоб забрати велосипед. Коли вони забрали начебто відремонтований велосипед та перевірили його в іншій майстерні, виявилось, що деталь, яку замінили в велосипеді є несправною. Тоді, 27.05.2022 року приблизно о 13 год. 00 хв. він та ОСОБА_12 приїхали в майстерню, що за адресою: м. Київ, вул. Олевська, 3-б для того, щоб повернути несправну деталь та повернути гроші, які вони за неї сплатили. Коли вони зайшли в середину майстерні, то в руках у ОСОБА_11 був пістолет. ОСОБА_11 себе зухвало, повертати гроші за деталь відмовився, повідомив що наразі в нього немає коштів. Під час конфлікту ОСОБА_11 кричав та виганяв їх з майстерні. Крім того останній вистрілив два рази з пістолету в бік ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_12 припинила конфлікт та всіх заспокоїла. В подальшому він запропонував ОСОБА_14 , що візьме велосипед з майстерні до того часу поки останній не поверне гроші, які ОСОБА_12 заплатила за ремонт велосипеда, на що ОСОБА_14 погодився. Тоді він, відповідно до вказаної домовленості, взяв велосипед з майстерні, та вийшов з ОСОБА_12 на вулицю, де вони ще деякий час постояли біля майстерні спілкуючись. Після цього він поклав велосипед в автомобіль , вони ще трохи прогулялись та він поїхав на роботу. Через деякий час йому подзвонила ОСОБА_12 та повідомила, що на нього написав заяву в поліцію ОСОБА_11 та потрібно терміново повернути велосипед. Тоді він повернувся до майстерні, хотів достати велосипед з автомобіля, на що поліцейські повідомили, що поки що не треба та вони проїхали у поліцію, це було приблизно о 17 годині того ж дня. Там він добровільно під відеофісацію віддав велосипед працівникам поліції у присутності понятих. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що право на захист йому не роз`яснювали, захисник приїхав до нього вже 28.05.2020.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що за місяць до події до нього в майстерню звернулась ОСОБА_12 з приводу ремонту велосипеду, на що він повідомив, що спробує його відремонтувати та залишив його на ремонт. За три дні до події вони домовились про зустріч аби повернути відремонтований велосипед. При цьому домовились на 7 годину ранку, але на той момент велосипед був ще не зовсім готовий, тобто потрібно було донастроїти дещо. ОСОБА_12 та її хлопець ОСОБА_4 забрали велосипед, заплативши за ремонт 1000 грн., хоча вартість ремонту була 3500 грн. 27.05.2020 ОСОБА_12 та ОСОБА_4 увірвались до майстерні і звинуватили його в тому, що він зламав велосипед та вимагали повернути 1000 грн. за несправну деталь. Він відмовився повертати кошти оскільки в нього на той момент не було грошей. Розпочалась сварка, під час якої в майстерні була клієнтка з дитиною, які прийшли відремонтувати самокат. Після того як останні вибігли з приміщення ОСОБА_4 почав його душити та погрожувати. В подальшому ОСОБА_4 взяв велосипед з його майстерні, який стояв в коридорі та сказав, що коли будуть гроші, тоді він поверне велосипед та направився до виходу. Для того щоб привернути увагу та зупинити ОСОБА_4 він зробив постріл з пістолету. На цей час ОСОБА_4 був вже в 10 метрах від нього на сходах. Після цього ОСОБА_4 вийшов з приміщення, а він вибіг за останнім на вулицю та кричав, намагаючись привернути увагу оточуючих. При цьому на вулиці була жінка, яка перед цим вийшла з майстерні, в якої він запитав, де поділись ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , на що вона повідомила, що не знає, але вказала на автомобіль, який був припаркований біля майстерні і зазначила що велосипед знаходиться у вказаному автомобілі. При цьому ОСОБА_14 повідомив, що працівників поліції він викликав не одразу після події, а пізніше, оскільки сподівався що ОСОБА_4 та ОСОБА_12 повернуть йому велосипед.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що влітку 2020 року, точної дати не пам`ятає, в першій половині дня вона прийшла в майстерню, що за адресою: АДРЕСА_2 віддати самокат сина в ремонт. В цей час в майстерню зайшли ОСОБА_4 з жінкою. ОСОБА_4 почав висловлювати претензії до ОСОБА_11 з приводу неякісно проведеного ремонту та вимагав повернути гроші. Між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 почався конфлікт під час якого вона вийшла на вулицю. Через деякий час на вулицю вийшов ОСОБА_4 з велосипедом та поклав його в багажник автомобіля. Після чого на вулицю вийшов ОСОБА_11 , та запитав чи не бачила вона чоловіка з велосипедом та жінку, на що вона відповіла, що де чоловік і жінка їй невідомо, а велосипед знаходиться у автомобілі, що припарковиний поряд з майстернею. Пістолета у ОСОБА_11 вона не бачила, звуки пострілів не чула.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що навесні 2020 року здала свій велосипед у ремонт до найближчої майстерні, що за адресою: м. Київ, вул. Олевська, 3-Б. ОСОБА_11 тривалий час ремонтував велосипед. Після того як вона зі своїм хлопцем ОСОБА_4 забрала велосипед виявилось, що останній перебуває у непридатному для використання стані, а встановлена на ньому запчастина є такою, що була у користуванні та абсолютно не підходить. 27.05.2020 року вона разом з ОСОБА_4 прийшли до майстерні щоб віддати деталь та повернути сплачені за неї кошти. Вони підійшли до дверей майстерні, подзвонили в двері, але їм ніхто не відкривав. Після чого вони почули вистріли та ОСОБА_11 спочатку через двері спитав хто це, а потім сказав щоб вони пішли. Через деякий час ОСОБА_11 все ж таки відчинив двері та вони зайшли майстерню, де на той час була ще незнайома їм дівчина. ОСОБА_14 був знервований, тримав пістолет в руці та вимагав від них покинути приміщення майстерні, казав що він буде стріляти, при цьому зробив декілька вистрілів в повітря, але потім наче заспокоївся. Вона просила ОСОБА_11 повернути кошти у розмірі 1000 грн. за деталь, яку останній встановив на велосипед, оскільки вона не підходить. При цьому ОСОБА_11 відмовився повертати гроші, оскільки він заплатив оренду і в нього їх немає. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_14 , що візьме велосипед, який стояв в прокаті на певний час та віддасть його назад, коли останній поверне гроші за деталь. Після чого ОСОБА_4 забрав з майстерні зазначений велосипед погрузив його в багажник свого автомобіля, який був припаркований біля майстерні. В подальшому ОСОБА_4 повернувся до неї та ОСОБА_11 , які стояли біля майстерні та спілкувались. Ще деякий час вони спілкувались з приводу ситуації яка склалась. Після цього вона і ОСОБА_4 поїхали на автомобілі, але майже одразу їх зупинила поліція та поїхали у відділ поліції та віддали велосипед, що фіксувалося відеозйомкою.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він очевидцем подій, які відбувалися 27.05.2020, не був. Працівники поліції попросили його бути понятим, на що він погодився. Під час проведення огляду місця події працівники поліції вилучили з багажника автомобіля ОСОБА_4 велосипед. При цьому автомобіль відкривав сам ОСОБА_4 , який стояв поряд з працівниками поліції, але був без кайданок. Свідок зазначив, що до протоколу він зауважень не мав. Також показав, що під час даної слідчої дії був ще один понятий. Підтвердив наявність його підписів у протоколі огляду місця події.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, які були надані в суді, суд приходить до висновку що вони в цілому узгоджуються між собою та з даними досліджених судом доказів. При цьому неможливо встановити чи дійсно обвинувачений ОСОБА_4 скоїв грабіж, оскільки свідок ОСОБА_15 не була присутня при відкритому заволодінні ОСОБА_4 по версії сторони обвинувачення майном потерпілого ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_17 забрав велосипед на виконання домовленостей між ним та ОСОБА_11 та мав в подальшому його повернути після того як останній поверне гроші за несправну деталь. При цьому версії обвинуваченого та потерпілого є протилежними.

В ході судового розгляду прокурор в порядку ст. 352 КПК України відмовився від допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , сторона захисту не наполягала на допиті вказаних свідків і відмова прийнята судом.

Судом також безпосередньо досліджені наступні документи та письмові докази, надані стороною обвинувачення:

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2020 відповідно до якого відомості про те, що 27.05.2020 приблизно о 13 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Олевська, 3-б, відкрито заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , а саме велосипедом вартістю 8000 грн. були внесені до ЄРДР 27.05.2020 о 19 год. 07 хв. (а.п. 45);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.05.2020 з якого вбачається, що у ОСОБА_11 27.05.2020 о 16 год. 00 хв. було прийнято заяву про те, що 27.05.2020 близько 13 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Олевська, 3-б в приміщенні ФОП « ОСОБА_23 » невідома особа відкрито із застосуванням фізичної сили заволоділа велосипедом «Кастом» сірого кольору (а.п. 46-47);

- рапорт про реєстрацію кримінального правопорушення, відповідно до якого 27.05.2020 о 14.53 надійшло повідомлення від бригади 890 швидкої допомоги, про те, що потерпілий ОСОБА_11 звернувся з скаргами на посттравматичний шийний міозит. Зі слів його придушив наглядно знайомий ОСОБА_24 через конфлікт з приводу велосипеда (а.п. 48);

- протокол огляду місця події від 27.05.2020 з фототаблицею та схемою, відповідно до якого огляд проведений слідчим Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_25 в період часу з 16 год. 10 хв. до 16 год. 35 хв. в присутності понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та за участі потерпілого ОСОБА_11 . Об`єктом огляду єприміщення загального коридору підвального приміщення, що за адресою АДРЕСА_2 . За результатами огляду вилучено предмет, схожий на гільзу з маркування Терен-3 9 мм, металева деталь до велосипеда, три сліди папілярних узорів (а.п . 49-59);

- заява ОСОБА_4 про те, що він добровільно видав велосипед, який взяв за адресою: м. Київ, вул. Олевська 3-б за невиконану роботу майстра та неповернені гроші, а також за завданий моральний та фінансовий збиток (а.п. 60);

- протокол огляду місця події від 27.05.2020 з фототабицею та відео відповідно до якого огляд проведено слідчим Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_25 в період часу з 17 години 56 хвилин по 18 годину 10 хвилин в присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , за участю ОСОБА_4 . Об`єктом огляду є ділянка місцевості за адресою м. Київ. вул. Чорнобильська 13-б на якій знаходиться автомобіль «Skoda Yeti», належний ОСОБА_4 . В ході огляду ОСОБА_4 добровільно видав з вказаного автомобіля велосипед сірого кольору (а. п. 61-68);

- постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 28.05.2020, 03.06.2020, 05.06.2020, 25.06.2020, 07.07.2020, 11.07.2020 та квитанції о прийомі на зберігання речових доказів № 1146 від 11.07.2020 та № 491 від 11.07.2020 (а.п. 64-82);

- протокол огляду місця події від 03.06.2020, відповідно до якого огляд проведено слідчим Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_28 в період часу з 13 год. 05 хв. до 13 год. 15 хв. в присутності понятих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , за участю ОСОБА_11 відповіднодо якого ОСОБА_11 в приміщенні Святошинського УП надав для огляду та вилучення пістолет, з кого він здійснив постріл (а.п. 83-85);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 27.05.2020 та додаток до нього диск DVD-R, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 у присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 з чотирьох осіб, які пред`явлені для впізнання, впізнав особу під № 3 з ліва на право як чоловіка, який назвався ОСОБА_31 , по обличчю та по очам. Під № 3 був розмішений ОСОБА_4 (а.п. 99-101);

- протокол проведення слідчого експерименту від 09.07.2020 та додаток до нього диск DVD-R, який проведено за участю підозрювало ОСОБА_4 та відповідно до якого останній розповів на місці як саме відбулася подія за адресою: АДРЕСА_2 в сервісі по ремонту велосипедів. На час проведення слідчого експерименту вхід до безпосередньо приміщення сервісу увійти не надалось можливим. Однак слідчий експеримент відбувся безпосередньо на місці вчинення події (а.п. 102-104);

- висновок балістичної експертизи № 8-2/614 від 02.07.2020 відповідно до якої наданий на дослідження пістолет є самозарядним сигнально-шумовим пістолетом, який справний та придатний до стрільби, наданий на дослідження патрон є пістолетним шумовим (холостим) патроном калібру 9 мм, надана на дослідження гільза була стріляна з наданого на дослідження пістолету (а.п. 109-117);

- висновок товарознавчої експертизи №13-1/1153 від 10.07.2020 відповідно до якої встановлено ринкову вартість деталей велосипеду (а.п. 122-134);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2020 відповідно до якого ОСОБА_4 затримано 27.05.2020 о 17 год. 00 хв. В приміщенні Святошинського УП ГУНП у м. Києві в порядку ст. 208 КПК України. Протокол складено о 22 год. 20 хв. у присутності захисника ОСОБА_32 та понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . При цьому, Регіональний центр безоплатної вторинної правової допомоги для призначення адвоката було повідомлено лише о 21 год. 05 хв. Під час обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_1 від 01.10.2013 автомобіля «Skoda Yeti» державний номерний знак НОМЕР_2 білого кольору та ключ від зазначеного автомобіля (а.п.135-140 );

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження документи та докази, які були надані стороною обвинувачення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ст. 237 КПК України огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводять слідчий, прокурор з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. При цьому, положеннями вказаної статті КПК України не передбачено проведення огляду особи та її особистих речей.

Так, досліджений судом протокол прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 27.05.2020 року від ОСОБА_11 (а.с. 46-47) не є належним доказом, оскільки констатує лише факт версії подій потерпілого. Крім того, вказаний доказ є недопустимим, оскільки у вказаному протоколі відсутній підпис потерпілого про попередження його про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України, що суперечить вимогам кримінального процесуального кодексу.

Досліджений судом протокол огляду місця події від 27.05.2020 подвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , який був проведений слідчим в присутності понятих та потерпілого ОСОБА_11 , під час якого було вилучено пістолет, гільзу, металеву деталь від велосипеду та три сліди капілярних узорів, як і постанови про визнання вказаних предметів речовими доказами, не доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні грабежу.

Крім того, судовому засіданні достовірно встановлено і стороною обвинувачення не спростовано те, що саме під час огляду місця події 27 травня 2020 року, яким була ділянка місцевості, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 13-б в м. Києві, де знаходився ОСОБА_4 , фактично проводився обшук автомобіля «Skoda Yeti» державний номерний знак НОМЕР_2 білого кольору, з якого ОСОБА_4 добровільно видав велосипед. Суд не бере до уваги письмову заяву ОСОБА_17 від 27 травня 2020 року про те, що він надав добровільно велосипед, зважаючи на те, що впродовж усього часу ОСОБА_4 залишався поруч з працівниками поліції і не міг вільно пересуватися, оскільки відповідно до даних протоколу затримання ОСОБА_4 останній фактично був затриманий 27.05.2020 о 17 год. 00 хв. При цьому, лише о 21.05 слідчий повідомив Регіональний центр безоплатної вторинної допомоги про затримання ОСОБА_4 для призначення йому адвоката з метою захисту затриманого. Також, враховуючи зміст роз`яснення прав підозрюваної особи та права на захист від 27.05. 2020 (а.п. 139), права та обов`язки ОСОБА_4 були роз`яснені лише о 21.30.

Зазначений огляд місця події було здійснено слідчим без роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_4 , без участі захисника, без роз`яснення у якому саме процесуальному статусі він приймає участь у слідчій дії, що підтверджується дослідженим у ході судового розгляду відеозаписом, істотно порушивши тим самим його право на захист.

За таких обставин, суд відповідно до положень ст. 86, 87 КПК України визнає недопустимим доказом: протокол огляду місця події від 27 травня 2020 року, оскільки даний доказ отримано з порушенням порядку, встановленого КПК України.

Як наслідок вказаного також судом визнається недопустимими доказами висновок експерта № 13-1/1153 від 10 липня 2020 року та постанова про визнання велосипеду речовим доказом.

Не доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні грабежу скриншоти повідомлень месенджеру «Вайбер» та аудіозаписи розмов, наданих потерпілим ОСОБА_11 під час допиту в якості потерпілого як і постанова про визнання їх речовими доказами.

Крім того, неналежним відповідно до положень ст. 85 КК України є протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.05.2020 оскільки констатує лише факт версії подій потерпілого.

Оцінюючи дані дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту від 09.07.2020 проведеного за участю понятих та підозрюваного ОСОБА_4 суд приходить до наступних висновків. Показання обвинуваченого, надані у судовому засіданні, та протокол проведення слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК України.

Так, при проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного не може виявлятися виключно у формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження. Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин подій, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватись як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на положення ч. 4 ст. 95 КПК.

Із безпосередньо дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 09.07.2020 та додатку до нього - диску із відеозаписом вбачається, що слідчий експеримент містить виключно покази підозрюваного ОСОБА_4 та визнання ним факту того, що він взяв велосипед. При цьому, самого відтворення грабежу підозрюваним ОСОБА_4 відеозапис не містить. Окремо слід зазначити, що слідчий експеримент проводився не у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де відбувалися події, а поряд з вказаним приміщенням, про що зазначено у протоколі. Таким чином, проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки події, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, суд розцінює як допит, а відповідно до положень ч. 4 ст. 95 КПК суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

На підставі вище наведеного, суд визнає протокол слідчого експерименту від 28.09.2020 недопустимим доказом.

Відтак, стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів та не доведено поза розумним сумнівом причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

За таких обставин, ОСОБА_4 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та виправдати у зв`язку з не доведенням того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 17, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України визнати невинуватим та виправдати згідно п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

Речові докази:

-гільзу, спеціальні пакети - знищити;

-пістолет «Ретей» з магазином та боєприпасам, велосипед - повернути за належністю ОСОБА_11 ;

-металеву деталь - повернути за належністю власнику;

-CD-R-диски, скриншоти з телефону, аудіо записи - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням прокурору та обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1