УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023 Справа №607/11413/23

провадження №1-кп/607/1750/2023

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0000881 від 11 квітня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, заявлені раніше ризики не зменшилися та подальше тримання під вартою обвинуваченого є виправданим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування таких вимог вказав на недоведеність прокурором у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та послався як на наявність в обвинуваченого постійного місця проживання в місті Тернопіль, так і на погіршення стану його здоров`я під час перебування під вартою, на підтвердження чого надав відповідні документи, що в сукупності, на його думку, свідчить про існування підстав для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора, підтримав клопотання свого захисника та посилаючись на вкрай незадовільний стан свого здоров`я та потребу у додатковому лікуванні, що неможливо в умовах слідчого ізолятора, просив змінити раніше застосований щодо нього запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Представник потерпілого КНП «ТОКЛ» ТОР ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо вирішення клопотань сторін кримінального провадження про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 та зміну останньому застосованого відносно нього запобіжного заходу на більш м`який, поклалася на розсуд суду.

Дослідивши клопотання, заслухавши доводи прокурора, заперечення обвинуваченого та його захисника, а також думку представника потерпілого, суд приходить до наступного висновку.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий.

На думку суду, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з статтею 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є раніше неодноразово судимим, його сімейного стану, соціальних зв`язків обвинуваченого, характеру вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, суд вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведене свідчить про те, що заявлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися та те, що вказані обставини згідно ч.3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому доводи захисника ОСОБА_5 про достатність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд вважає такими, що не спростовують існування доведених у судовому засіданні стороною обвинувачення обставин та ризиків. Так, жодних доказів на підтвердження того, що ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України або взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, здатний їм запобігти, стороною захисту не надано, а тому підстав для зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як про це просили обвинувачений та його захисник у судовому засіданні, суд не вбачає.

Посилання обвинуваченого та його захисника на незадовільний стан здоров`я та потребу у додатковому лікуванні, надання якої неможливе в умовах слідчого ізолятора також були предметом розгляду суду. Так, судом враховано наявні у матеріалах даного кримінального провадження документи, із яких вбачається встановлення ОСОБА_4 діагнозу: залізодефіцитна анемія важкого ступеня, хронічний гастродуоденіт (фаза нестійкої ремісії), ГЕРХ, ерозивний езофагіт, вірусний гепатит «С» та метаболічна кардіоміопатія СН-0 ст., втім, аналіз змісту вказаних документів не свідчить про неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою, оскільки належного медичного висновку, який би засвідчував факт неможливості тримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, суду стороною захисту не надано. Більше того, на переконання суду, варто зазначити, що надані захисником медичні документи про стан здоров`я обвинуваченого, а саме виписки з медичних карт хворого №09361 та №10469, датуються 2017-2018 роками, тобто за спливом тривалого проміжку часу до даного судового засідання.

Таким чином, дані, що свідчать про наявність у ОСОБА_4 будь-яких тяжких захворювань, що перешкоджають триманню його в слідчому ізоляторі, у матеріалах кримінального провадження відсутні та стороною захисту під час судового розгляду не надані, а будь-які обставини, які б перешкоджали триманню обвинуваченого під вартою, в судовому засіданні не встановлені.

Також судом взято до уваги наявність в обвинуваченого ОСОБА_4 постійного місця проживання у місті Тернопіль, втім, за наявності прямо передбачених ст.177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, на думку суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.

Окрім цього, судом враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

З огляду на вищевикладені встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , тому слід задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу.

Поряд з цим, враховуючи доводи обвинуваченого та його захисника у судовому засіданні щодо стану здоров`я обвинуваченого та надані захисником відомості про стан здоров`я ОСОБА_4 , суд вважає, що слід доручити керівнику установи попереднього ув`язнення забезпечити обвинуваченому ОСОБА_4 кваліфіковану медичну допомогу на час перебування під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - продовжити до 00 год. 00 хв. 25 вересня 2023 року.

Встановити строк дії ухвали у частині продовження строку тримання під вартою - до 00 год. 00 хв. 25 вересня 2023 року.

Доручити керівнику установи попереднього ув`язнення забезпечити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковану медичну допомогу на час перебування під вартою.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду у частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1