Справа № 570/4979/23
номер провадження 1-кп/570/396/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродж., реєстр. та прож. АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працювала швачкою в ТОВ "Т-СТИЛЬ", навчається на І курсі внз, неодруженої, несудимої,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

26 червня 2023 року, приблизно о 18:00 год., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки Mazda 5, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась автомобільною дорогою 0-181513 «Бармаки-Городище-/М-06/», зі сторони с. Бармаки Рівненського району Рівненської області в напрямку с. Городище Рівненського району Рівненської області, під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя з автомобільною дорогою Н-25 «Городище-Рівне-Старокостянтинів», яка є головною, проявила неуважність до дорожньої обстановки, не переконалась, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дала дорогу транспортному засобу Mercedes-Benz Actros, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по головній автомобільній дорозі Н-25 «Городище-Рівне-Старокостянтинів» зі сторони м. Сарни у напрямку м. Рівне, та допустила зіткнення з ним.

Такими діями ОСОБА_5 порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) - "на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху ", що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків та вимоги доржього знаку 2.1 "Дати дорогу" ПДР,, відповідно до якого водій повинен дпати дорогу транспотним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

У результаті ДТП пасажир автомобіля Mazda 5, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку важкого ступеня з субарахноїдально- паренхіматозним крововиливом та проривом в шлуночкову систему поєднана із зовнішніми ушкодженнями (забоєм м`яких тканин голови); закрита хребетна травма (перелом 2-го шийного (С2) хребця); закрита тупа травма живота у вигляді розриву селезінки ускладнена внутрішньочеревною кровотечою, крововтратою середнього ступеня важкості; дрібні різані рани та забої верхніх та нижніх кінцівок, - які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні визнавала свою вину у вчиненні вказаного злочину. Пояснив, що за вказаних обставин через власну неуважність виїхала із другорядної дороги на перехрестя, не надавши перевагу в русі вантажному автомобілю, що рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП пасажир її автомобіля ОСОБА_4 (з якою підтримують дружні відносини) отримала тілесні ушкодження та перебувала у лікрані. Із потерплою вона примирилась, відшкодувала заподіяну внаслідок злочину шкоду. У вчиненому щиро розкаялася. Просила суворо її не карати.

Крім визнання вини обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила щодо вказаних обставин події, зазначивши також, що внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження, пребувала на стаціронарному лікуванні близько 2 тижнів. Наданий час стан її здоров`я покращується. Підтвердила щодо примирення із обвинуваченою, та відшкодування їй заподіяної внаслідок злочину шкоди. Пртензій до обвинуваченої не пред`явила, із позовом не зверталася. Просила обвинвувачену суворо не карати.

Також судом досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема:

З висновку судово-медичної експертизи від 20.07.2023 р. № 569 (а.с. к.п. 63-65) , вбачається що у гр. ОСОБА_4 встановлено тілесні ушкодження: акрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку важкого ступеня з субарахноїдально- паренхіматозним крововиливом та проривом в шлуночкову систему поєднана із зовнішніми ушкодженнями (забоєм м`яких тканин голови); закрита хребетна травма (перелом 2-го шийного (С2) хребця); закрита тупа травма живота у вигляді розриву селезінки ускладнена внутрішньочеревною кровотечою, крововтратою середнього ступеня важкості; дрібні різані рани та забої верхніх та нижніх кінцівок, - які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

З висновку судово-медичної токсикологічної експертизи від 25.07.2023 р. № 903 (а.с. к.п. 53-54) у наданій на дослідження крові ОСОБА_5 , відібрані 26.06.2023 р. етиловий спирт не виявлено.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи від № СЕ-19/118-23/7555-ІТ від 21.07.2023 року щодо дослідження обставин та механізму ДТП (а.с. к.п. 106-112) вбачається, що в зазначеній дорожній обстановці водій автомобіля, Mazda 5, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 для забезпечення безпеки дорожнього руху з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності до вимог п.п.2.1; 16.11 ПДР.

При заданому комплексі вихідних даних, в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Mazda 5, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 2.1; 16.11 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності, та згідно ч. 3 ст. 349 КПК України.

При розгляді даної справи, суд забезпечив усім учасникам провадження належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Враховуючи наведене, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині повністю доведена. Дії обвинуваченої ОСОБА_5 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання обвинувачена ОСОБА_5 характеризуються позитивно.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, добровільне часткове відшкодування потерпілій визначеної нею суми заподіяної внаслідок злочину шкоди суд враховаує як обставину, яка пом`якшує його покарання, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не виявлено.

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, настання наслідків, у вигдляді заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, данні про особу винної, яка характеризується позитивно, працездатна, продовжує навчання, раніше не судима та не притягалась до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, наявність права керування транспортиними засобами (посвідчення водія а.с. к.п. 28), стан її здоров`я, те, що на обліку у лікаів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, часткове відшкодування потерпілій заподіяної шкоди, вибачення перед потерпілою, із урахуванням позиції потерпілої, аргументів прокурора, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 необхіднообрати покарання у виді позбавлення волі та в межах строку, згідно санкції за якою він притягується до відповідальності, із позбавлення права керувати транспортними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України.

Додаткове покарання має на меті недопущення вчинення даною особою в подальшому злочинів в результаті використання права керувати транспортними засобами, та у конкретному випадку призначено з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також зазначене про обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання (додатково: Постанова ККС ВС у справі № 686/3244/20 (провадження № 51-4031км20) https://reyestr.court.gov.ua/Review/93014978).

Між тим, відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При судовому розгляді встановлено, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин, за який її засуджено, відноситься до категорії тяжких, але неумисних злочинів, підсудна позитивно характеризуються, має міцні соціальні зв`язки, родину, обтяжуючі покарання обставини відсутні, як і будь-які негативні дані щодо їх поведінки протягом з моменту вчиненого, що не заперечується прокурором.

За таких обставин, на думку суду, щодо ОСОБА_5 можливо застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, встановленим законом, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства, в умовах проживання в сім`ї та здійснення за нею контролю з боку органу пробації.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини. Залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових експертиз під час досудового розслідування в загальній сумі 6 тис. 692 грн.

Скасувати арешт транспортних засобів (а.с. к.п. 35), а саме автомобіля Mazda 5 реєстр.номер НОМЕР_3 , та автомобіля Mercedes-Benz Actros реєстр. номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 р. у справі № 570/3427/23.

Речові докази (а.с. к.п. 31-32):

- автомобіль Mazda 5, реєстр. номер НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- автомобіль Mercedes-Benz Actros реєстр. номер НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення, згідно ч. 2 ст. 394, ст 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1