г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3360/23
Номер провадження 1-кс/213/533/23
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2023 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження №0000295, за ознаками ч. 2 ст. 121 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Тихий Став Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, пенсіонер, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням погодженим з прокурором про продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що продовжують існувати ризики передбачені п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та вважає що обрання більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, зазначили, що підозрюваний похилого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання. Просили обрати запобіжний захід у вигляді застваи.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, Слідчим відділенням ВП №6 поліції Криворізького районного управління поліції за процесуального керівництва Криворізької південної окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000295 від 13.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

14.08.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, що підтверджується: протоколом огляду від 13.08.2023р., протоколом слідчого експерименту від 13.08.2023р., протоколами допиту свідків, допиту підозрюваного, протоколом затримання, повідомленням про підозру, висновком експерта.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 121 ч.2 КК України строк від 7 років позбавлення волі. Злочин відноситься до тяжких злочинів. Підозрюваний не одружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, пенсіонер. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, що є пенсіонером, раніше не судимий. Характеризується посередньо. Підтверджень наявності захворювань суду не надано, інформацію про перебування на обліках у психіатра та нарколога суду не надано, підтверджень наявності судимостей не надано. Стороною захисту продемонстровано медичну карту, з вказівкою про наявність хвороб у підозрюваного, але доказів наявності захворювань, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою суду не надано. Вказано, що в умовах слідчого ізолятора не надається належним чином медична допомога підозрюваному, але суду не підтверджено звернень підозрюваного до медичної частини КУВП №3, та відмов або неможливості надання медичної допомоги підозрюваному. Суд вважає необхідним звернутись до КУВП №3 з вказаного приводу, чи може за станом здоров`я утримуватись під вартою та чи мається можливість надання підозрюваному медичної допомоги в умовах КУВП №3.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, може незаконно впливати на свідків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній міцних соціальних зв`язків не має, за місцем реєстрації не проживав, проживав разом з донькою в її квартирі, побоюючись його засудження до реального терміну покарання, може переховуватись від органів розслідування та суду, що посилюється тим, що в країні війна.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний проживає в одному селищі зі свідками. Злочин було вчинено із застосуванням насильства, що підтверджує наявність ризику незаконного впливу на свідків, оскільки зможе здійснювати як фізичний так і психологічний тиск з метою зміни їх показань. В той же час суд зазначає, що досудове слідство вже триває 2 місяці, та значна кількість слідчих дій, в тому числі допити свідків проведено, що зменшує даний ризик.

Ризик вчинити нове кримінальне правопорушення, який вказано у клопотанні, суду не доведений.

Стороною захисту не спростовано вказані ризики. Стороною захисту вказано, що підозрюваний фактично проживав зі своєю донькою в м. Кривому Розі, в її квартирі, надано додаткові характеристики на підозрюваного та акт про проживання з донькою. Також зазначено, що донька бажає внести заставу за підозрюваного в разі прийняття судом відповідного рішення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню. Враховуючи тривалий час досудового слідства, особу підозрюваного, суд вважає можливим визначити альтернативний запобіжний захід заставу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000295, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» строком на 30 (тридцять) днів.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 03.11.2023р.

Визначити розмір застави 107360 гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_4 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора, суду; з,являтись на виклики суду та слідчого, прокурора; утриматися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Виконання ухвали покласти на ВП № 6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1