Справа № 147/65/24
Провадження № 1-кп/147/38/24
В И Р О К

іменем України

19 січня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 04.01.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, курсанта ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №367 від 19.12.2023 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини.

Солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, відповідно до вимог статтей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Згідно зі статтями 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» протидію незаконному обігу наркотичних засобів здійснюють, окрім іншого, Національна поліція, Офіс Генерального прокурора.

Статтею 6 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, окрім іншого, що відповідно до цього Закону, міжнародних договорів України на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних речовин, що передбачають визначення основних умов, вимог, правил і системи заходів, пов`язаних із обігом наркотичних засобів в Україні, ліцензування відповідних видів діяльності з обігу наркотичних засобів, запровадження системи дозволів у сфері обігу наркотичних засобів та контролю за дотриманням дозвільних документів, застосування заборон та обмежень щодо обігу окремих наркотичних засобів, відпуск фізичним особам наркотичних засобів лише за рецептом лікаря та відповідно до медичних показань, встановлення обмежень, пов`язаних з виконанням окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) у сфері обігу наркотичних засобів, запровадження відповідальності за порушення законодавства про наркотичні засоби, інші заходи, передбачені цим Законом та міжнародними договорами України.

Також, згідно зі ст. 12 указаного вище Закону, окрім іншого, обіг наркотичних речовин, включених до таблиць II і III Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Статтею 25 цього ж Закону передбачено, окрім іншого, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України курсант ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин:

ОСОБА_3 03.01.2024 о 18 год. 00 хв. біля магазину « Продукти », що за адресою: Вінницька область Гайсинський район Ободівської територіальної громади с. Козинці, вул. Миру, на землі знайшов поліетиленовий пакет із вмістом кристалізованої речовини. Будучи особою, яка вживає наркотичні засоби, та розуміючи, що у поліетиленовому пакеті може міститися психотропна речовина, ОСОБА_3 забрав її собі та помістив до лівої внутрішньої кишені кофти, в яку він був одягнений, і таким чином незаконно придбав психотропну речовину - PVP, якe в подальшому незаконно зберігав при собі до 13 год. 19 хв. 04.01.2024 для власного вживання без мети збуту, тобто до часу його вилучення працівниками відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Так, 04.01.2024 о 12 год. 00 хв. командиром навчальної ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 під час стройового огляду на території військової частини НОМЕР_1 у солдата ОСОБА_3 було виявлено у лівій кишені кофти психотропну речовину - PVP.

04.01.2024 о 13 год. 19 хв. на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 був затриманий уповноваженою службовою особою відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області за вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про що 04.01.2024 складено протокол про затримання особи.

У подальшому, 04.01.2024 в період часу з 13 год. 25 хв. по 13 год. 32 хв., відповідно до статтей 401, 104, 131, 132, 208-210, 213, 2982 КПК України, в присутності понятих, було проведено обшук затриманої особи ОСОБА_3 , в ході якого у лівій внутрішній кишені кофти, в яку був одягнений останній, виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини - PVP масою 0,7185г.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та правильної кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, є кримінальним проступком.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з приводу захворювання не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога в психо-наркологічному диспансерному відділенні КНП «ПЦМБЛ» не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 варто призначити покарання у виді штрафу в розмірі мінімальної межі санкції ч.1 ст. 309 КК України, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ухвалюючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Вважаю за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Суд наголошує, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, на думку суду, визначений захід примусу є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винного, та зможе забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні. Винагорода викривачу не пропонувалась.

Діями ОСОБА_3 шкоди не завдано. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 3029,12 грн, відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Згідно із ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб немає.

Необхідності застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 100, 124, 174, 374, 381, 382 КПК України, ч.1 ст. 309 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 05 січня 2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: кристалізовану речовину, яка поміщена до спеціального пакету Національна поліція України Слідче управління PSP 1108854, та знаходиться в камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (порядковий номер 324) - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1