Провадження № 1-кп/470/4/24
Справа № 470/602/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , секретаря судового засідання ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2021 року за № 0000245 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, військовозобов`язаного, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ,фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 класів), не одруженого, утриманців не маючого, військовозобов`язаного, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.125, ч.2 ст.146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2021 року близько 22 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вважаючи раніше їм не знайомого ОСОБА_4 , причетним до пошкодження вікон у будинку ОСОБА_8 , та маючи через це умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, на автомобілі ВАЗ 21063, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_13 , приїхали з с.Пришиб до с.Любомирівка Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області. Побачивши біля домоволодіння АДРЕСА_4 неповнолітнього ОСОБА_4 обвинувачені вийшли з автомобіля та почали наздоганяти потерпілого, який, побоюючись за своє життя та здоров`я, став від них тікати. Однак обвинувачений ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_4 та поштовхом в спину повалив на землю. Після падіння ОСОБА_4 спробував підвестись, однак до нього підійшов ОСОБА_9 та кулаком правої руки наніс один удар в область лівого ока. З метою самозахисту ОСОБА_4 ліг на правий бік, притиснув ноги до тулубу та прикрив руками обличчя, а обвинувачені стоячи біля нього, почергово нанесли не менше одного удару кожен, по голові та рукам якими прикривався потерпілий. Після цього ОСОБА_7 палицею, яку він заздалегідь підготував та весь час тримав при собі, наніс потерпілому ОСОБА_4 не менше двох ударів по лівому стегну. Після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 продовжили одночасно наносити ОСОБА_4 удари кулаками по голові, тулубу і ногам, завдавши не менше ніж по два удари кожен. Перебуваючи у вказаному місці, близько 22 год. 30 хв., у обвинуваченого ОСОБА_7 , виник злочинний умисел направлений на викрадення та незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_4 . Реалізуючи злочинний намір ОСОБА_7 вголос запропонував ОСОБА_8 і ОСОБА_9 помістити ОСОБА_4 до багажника легкового автомобіля та відвезти його за межі села Любомирівка. Після чого обвинувачені, діючи на попередньою змовою, групою осіб, взявши потерпілого за руки, ноги і тулуб, всупереч його волі, помістили до багажного відділу автомобіля марки ВАЗ 21063, з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Утримуючи неповнолітнього ОСОБА_14 в багажнику автомобіля, в умовах які позбавляли його зору та просторової орієнтації та тим самим створивши зовнішні перешкоди вільного пересування, обвинуваченні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 повезли потерпілого за межі с.Любомирівка Баштанського району, таким чином позбавивши його можливості вільно пересуватися та незаконно позбавили волі.

За межами с.Любомирівка Баштанського району, за вказівкою ОСОБА_7 , автомобіль було зупинено та обвинувачені дістали з багажника потерпілого ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_9 почав утримувати ОСОБА_4 рукою за шию та з`ясовуючи питання розбиття вікон, кулаком лівої руки наніс два удари в лівий бік тулубу ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_8 підійшов до потерпілого та кулаком правої руки наніс один удар в область лівої щелепи зліва. Після цього обвинувачені посадили потерпілого на заднє сидіння автомобіля ВАЗ 21063, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при цьому останній продовжив утримувати потерпілого рукою за шию, обмеживши у вільному пересуванні. З вказаного місця обвинувачені разом з потерпілим поїхали в с.Любомирівка Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області до домоволодіння знайомого потерпілого ОСОБА_15 . Під час руху автомобіля ОСОБА_9 утримуючи ОСОБА_4 за шию, кулаком лівої руки наніс йому один удар в ліву щоку, від удару потерпілий похилив голову та лівою рукою прикрив ліву частину обличчя, побачивши це ОСОБА_9 наніс потерпілому ще один удар кулаком правої руки в область голови зліва. В той же час ОСОБА_7 , який перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 21063, дерев`яною палицею наніс ОСОБА_4 один удар по лівому стегну. Приїхавши до домоволодіння АДРЕСА_5 , у якому проживає ОСОБА_16 , обвинувачені разом з потерпілим вийшли з автомобіля та почали кликати ОСОБА_17 . На їх оклики з будинку вийшли ОСОБА_16 та його батьки ОСОБА_18 і ОСОБА_19 з якими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 почали з`ясовувати обставини пошкодження вікон будинку ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_7 з метою підтвердження причетності ОСОБА_16 до розбиття вікон, підійшов до ОСОБА_4 , якого на той час продовжував утримувати ОСОБА_9 та вимагаючи підтвердити його слова наніс ОСОБА_4 долонею лівої руки один удар в праву частину голови та один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя. Внаслідок цього між обвинуваченими і родиною ОСОБА_17 виникла сварка, під час якої ОСОБА_9 припинив утримувати ОСОБА_4 , а той, скориставшись тим що обвинувачені відволіклись, втік через паркан у двір ОСОБА_18 .

Таким чином, обвинуваченні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 умисними, протиправними діями спричинили потерпілому ОСОБА_4 забій м`яких тканин тім`яної ділянки голови, лівої щоки, верхньої губи зліва, синець в ділянці лівого вуха, синець на правій вушній раковині, рани на верхній і нижній губі, садна на носі, садна на руках, садна і синці на лівому стегні, синець на спині, садна в ділянці правої ключиці, струс головного мозку, травматичний періодонтит другого верхнього зуба зліва, тобто легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень фактично визнав частково, цивільний позов потерпілого про відшкодування шкоди заподіяної злочином в частині відшкодування матеріальної школи в сумі 5976 грн. 80 коп. визнав повністю, а позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 30000 грн. Суду показав, що з потерпілим раніше знайомий не був, а обвинувачені доводяться йому двоюрідними братами. У серпні 2021 року ОСОБА_8 поскаржився що вночі невідомі побили вікна у його будинку. Щоб з`ясувати причетних до цього осіб він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали у с.Пришиб. Там біля клубу вони розпивали спиртне та зустріли ОСОБА_13 , який розповів, що вікна у будинку ОСОБА_8 побили мешканці с.Любомирівка ОСОБА_4 і ОСОБА_16 , та погодився відвезти його та братів ОСОБА_20 до них. Близько 22 години вони на автомобілі приїхали до с.Любомирівка, там на одній з вулиць побачили хлопця який йшов по дорозі, на якого ОСОБА_13 вказав що це ОСОБА_4 . Вийшовши з автомобіля він та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , нічого не пояснюючи, одразу почали бити потерпілого, при цьому кожен з них не більше двох разів ударив ОСОБА_21 долонею по обличчю. Від ударів потерпілий упав на землю, тоді вони взяли його за руки і ноги, поклали до багажника і вирушили до будинку ОСОБА_15 . За селом Любомирівка вони втрьох, витягли потерпілого з багажника, та посадили в салон автомобіля, на заднє пасажирське сидіння між Пакліними, він ( ОСОБА_7 ) сидів попереду біля водія. Коли вони діставали ОСОБА_4 з багажника у нього випав мобільний телефон, який він ( ОСОБА_22 ) забрав, але в подальшому віддав ОСОБА_13 , для повернення потерпілому. Приїхавши до будинку ОСОБА_16 у с.Любомирівка вони розмовляли з останнім та його батьками, під час цієї розмови ОСОБА_4 зайшов до подвір`я ОСОБА_16 та залишився там. Як саме та скільки ударів наніс потерпілому він та інші обвинувачені не пам`ятає, оскільки на початку воєнного стану був мобілізований до лав Збройних сил України, перебував у полоні, отримав контузію, однак не виключає що наявні у ОСОБА_4 тілесні ушкодження були спричинені ним та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 однак палицею він ударів потерпілому не наносив та при собі її не мав. У вчиненому розкаявся, відшкодував частину витрат на лікування потерпілого та під час судового розгляду неодноразово вибачився перед ним.

Під час слідчого експерименту 06 жовтня 2021 року обвинувачений ОСОБА_7 на місці вчинення кримінальних правопорушень показав та підтвердив обставини їх вчинення, а саме як на автомобілі під керуванням ОСОБА_13 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приїхали до с.Любомирівка, де на вулиці зустріли потерпілого та почергово нанесли йому удари по обличчю, від яких той упав на землю. Після цього погрузили його до багажника автомобіля та вивезли за межі села де з`ясовували обставини побиття вікон у ОСОБА_23 . Після цього посадили його до салону автомобіля між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та повезли до домоволодіння ОСОБА_24 ( т.3 а.п.80-82).

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень фактично не визнав, цивільний позов потерпілого про відшкодування шкоди завданої злочином в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди визнав повністю. Суду показав, що вранці 14 серпня 2021 року невідомі особи побили вінка у будинку за місцем його проживання та відірвали хвіртку. З`ясовуючи хто міг це зробити, він дізнався що це були хлопці з с.Любомирівка. Вдень він разом з ОСОБА_7 , і ОСОБА_25 пили пиво, а ввечері разом з ними та іншими знайомими поїхали до с.Пришиб, в клуб на дискотеку. Там перебував мешканець с.Любомирівка ОСОБА_26 , який і розповів що вікна у його будинку побили ОСОБА_27 і ОСОБА_4 , та погодився відвезти їх до місця проживання останнього. Він разом з ОСОБА_28 і ОСОБА_25 на автомобілі під керуванням ОСОБА_29 поїхали до с.Любомирівка. Там на одній з вулиць побачили хлопця на якого ОСОБА_26 вказав що це і є ОСОБА_4 , тому вони зупинилися, підійшли до нього та кожен вдарив долонею по обличчю. Від ударів ОСОБА_4 упав на землю, тоді вони підняли його за руки і ноги та поклали до багажника автомобіля. Як саме вони вивозили ОСОБА_30 за с.Любомирівка та деталі цієї події не пам`ятає, оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння, як і інші обвинуваченні. Після цього вони разом з потерпілим поїхали до будинку ОСОБА_24 , однак там він потерпілого не бив. Скільки та як саме він та інші обвинувачені заподіювали удари потерпілому та чи били палицею він не пам`ятає. Однак не заперечував, що завдавав удари потерпілому, у вчиненому розкаявся, відшкодував потерпілому частину витрат на лікування та неодноразово вибачався перед ним за вчинене.

Під час слідчого експерименту 05 жовтня 2021 року ОСОБА_8 на місці вчинення кримінальних правопорушень показав обставини за яких він спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження, після чого поза волею та згодою потерпілого, групою осіб помістили його до багажника, а в подальшому пересадили до салону автомобіля та перевезли до домоволодіння ОСОБА_24 (т.3 а.п.85-88).

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень фактично визнав частково, цивільний позов потерпілого про відшкодування шкоди заподіяної злочином, в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди - частково на суму 30000 грн. Суду показав, вдень він разом з братом ОСОБА_31 та іншими місцевими хлопцями шукали осіб які побили вікна у будинку брата. Після цього розпивали пиво, а ввечері пішли до клуба у с.Пришиб, де також були хлопці з с.Любомирівка, які сказали що знають хто побив вікна та можуть до них відвезти. Разом з ОСОБА_7 , який сів на переднє пасажирське сидіння та братом ОСОБА_8 з яким вони сіли на задні пасажирські сидіння на автомобілі ОСОБА_29 , вони поїхали у с.Любомирівка. Там ОСОБА_26 вказав їм як на ОСОБА_4 на хлопця який в той час йшов по дорозі, у напрямку назустріч автомобілю. Вийшовши з автомобіля вони не окликаючи, одразу почали наносити йому по декілька ударів кожен долонею по обличчю, також він ударив ОСОБА_4 кулаком в око, потерпілий у відповідь не бив та був наляканий. Чи падав потерпілий від ударів, та куди саме його били інші обвинувачені він не пам`ятає, однак удари палицею йому не наносили. Після цього вони поклали потерпілого до багажника, а за с.Любомирівка пересадили його до салону автомобіля на заднє сидіння між ним і братом ОСОБА_31 , та поїхали додому до друга потерпілого ОСОБА_15 . Там вони потерпілого не били, однак той втік, перескочивши через паркан у двір ОСОБА_17 . У вчиненому розкаявся, відшкодував потерпілому частину витрат на лікування та вибачився за вчинене.

Під час слідчого експерименту від 07 жовтня 2021 року обвинувачений надав аналогічні пояснення щодо обставин вчинення ним кримінальних правопорушень групою осіб з ОСОБА_8 і ОСОБА_7 внаслідок яких потерпілому ОСОБА_4 були спричиненні тілесні ушкодження та незаконно позбавлено волі ( т.3 а.п.98 - 101).

Незважаючи на те, що обвинувачені фактично не визнали вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень їх вина підтверджується іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який під час судового розгляду показав, що 14 серпня 2021 року після 22 год. йому зателефонував сусід ОСОБА_32 , та сказав іти до ОСОБА_15 . Коли він йшов по пров. Грушевського в с.Любомирівка, побачив що по дорозі їдуть два автомобіля, один з яких ОСОБА_13 . Коли автомобіль останнього зупинився, з пасажирських дверцят вийшло три хлопця, у одного з яких, одягненого у синю спортивну кофту, була палиця. Побачивши їх він почав бігти, однак вони наздогнали і поштовхом у спину повалили на землю, та без пояснень почали бити кулаками в обличчя та голову які він прикривав руками та декілька разів в живіт, хлопець у якого була палиця, вдарив його нею по нозі. Він намагався піднятися, однак обвинувачені взяли його за руки і ноги та поклали в багажник машини ОСОБА_13 . Коли автомобіль зупинився, обвинувачені витягли його з багажника та він побачив що вони знаходяться за с.Любомирівка. Там обвинувачені почали допитувати його з приводу розбиття вікон у будинку ОСОБА_8 , він пояснював що вікна не бив, однак вони продовжили його катувати. Після чого посадили на заднє сидіння автомобіля між ОСОБА_25 і ОСОБА_31 та поїхали до будинку ОСОБА_16 автомобілі ОСОБА_9 тримав його за шию, бив по обличчю та погрожував поламати ноги, ОСОБА_33 розірвав футболку, а ОСОБА_34 який сидів на передньому пасажирському сидінні, вдарив палицею по коліні. Біля будинку ОСОБА_15 . ОСОБА_34 ударив його кулаком у вухо, а потім у щелепу. Скориставшись тим що обвинувачені сварилися з родиною ОСОБА_17 та відволіклися, він перескочив через паркан у двір ОСОБА_15 . Перебуваючи у дворі, помітив в одного з обвинувачених свій телефон, який випав з кишені коли вони за селом діставали його з багажника, однак обвинувачені відмовилися його повернути. Коли обвинувачені поїхали, за ним приїхав батько та забрав додому, а наступного дня ОСОБА_13 повернув йому мобільний телефон. Обвинуваченні перебували в стані алкогольного сп`яніння та поводилися агресивно. Цивільний позов про відшкодування шкоди заподіяної злочином, підтримав у повному обсязі, пояснював що обвинувачених не вибачив та наполягав на їх суворому покаранні. Протоколом слідчого експерименту від 23 серпня 2021 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_14 показав та підтвердив обставини за яких обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебуваючи на вулиці с.Любомирівка повалили його на землю та спільно завдали ударів кулаками по голові, обличчю і тілу, та палицею по нозі, після чого всупереч його волі зачинили в багажнику автомобіля. В подальшому наносили удари за межами с.Любомирівка, в автомобілі де утримували на задньому пасажирському сидінні та біля будинку ОСОБА_24 (т.1 а.с.167-170).

Показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , яка під час судового розгляду показала, що близько 23 год. 14 серпня 2021 року їм зателефонував син та повідомив, що його побили невідомі особи. Коли чоловік привіз сина додому, вони побачили що він сильно побитий, він був в синцях і крові, шкутильгав на ногу, а його одяг був брудний та пошкоджений. У сина було набрякле лице, ліва сторона голови, вухо, синці на руках і спині та продовгуваті синці на нозі. Оскільки він потребував медичної допомоги вони звернулися до лікарні та поліції. На лікуванні син перебував близько десяти днів, оскільки мав струс головного мозку, пошкодження зубів. Через побиття був в стані стресу, подавлений і замкнутий, мав порушення сну. Він не знав осіб, які спричинили йому тілесні ушкодження, однак по прізвиськам вони дізналися що це були обвинувачені та звернулися до поліції. Цивільний позов про відшкодування шкоди заподіяної злочином підтримала у повному обсязі, наполягала на відшкодуванні моральної шкоди, оскільки її син зазнав психічної травми, після цих подій звертався за допомогою до психолога. Обвинувачені лише під час судового розгляду вибачилися та відшкодували витрати на лікування у повному обсязі.

Показаннями свідка ОСОБА_35 , який під час судового розгляду показав, що потерпілий ОСОБА_4 доводиться йому сином. 14 серпня 2021 року у вечірній час, син пішов до ОСОБА_24 , та вони тривалий час не могли йому дозвонитися. Чув що за селом їздять машини та відбуваються "розборки", однак не звернув на це уваги. Через деякий час син затефонував і сказав що його побили. Коли він повернувся додому, то був побитий, мав гематоми на голові і обличчі, тілесні ушкодження на кінцівках, перебував в стані шоку та погано балакав. Його одяг був розірваний та у крові. Розповідав що його побили, без будь - якого приводу, незнайомі, п`яні хлопці з с.Висунськ, які приїхали на двох машинах марки жигулі, за кермом одного з яких був їх сусід ОСОБА_13 . Спочатку його били на вулиці в с.Любомирівка, а потім кинули до багажника, забрали телефон та знов наносили тілесні ушкодження. Він намагався того вечора самостійно розшукати осіб, які побили сина, однак не знайшов їх, в подальшому вони дізналися що це були обвинувачені та звернулися до поліції. Мобільний телефон сина їм через ОСОБА_24 передав ОСОБА_13 .

Рапортом помічника чергового відділення поліції № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_36 за яким 15 серпня 2021 року о 09 год. 18 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» відповідно до якого 15 серпня 2021 року до лікаря звернувся мешканець с.Любомирівка ОСОБА_4 з забійною раною голови, лівого стегна, переломом щелепи, пояснивши що отримав їх 14 серпня 2021 року о 22 год. від невідомих осіб, які приїхали на двох автомобілях, один з яких під керуванням сусіда ОСОБА_29 , силоміць посадили до багажника, вивезли в поле де побили та забрали мобільний телефон (т.1 а.п.100).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15 серпня 2021 року та 07 жовтня 2021 року, відповідно до яких неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 просили притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які 14 серпня 2021 року в період часу з 22 до 23 год. перебуваючи в с.Любомирівка Баштанського району, шляхом нанесення ударів руками та трубою спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження та проти його волі помістили до багажника ( т.1 а.п.102).

Протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 від 16 серпня 2021 року, під час якого свідок на місці вчинення кримінальних правопорушень показав та підтвердив обставини їх вчинення, а саме що ввечері 14 серпня 2021 року, коли він із знайомими приїхав до с.Пришиб, мешканці с.Висунськ погрозами примусили відвезти їх в с.Любомирівка до ОСОБА_4 . По приїзду в с.Любомирівка обвинувачені зустріли ОСОБА_4 та вчинили щодо нього бійку, після чого зачинили в багажнику та наказали їхати на околицю с.Любомирівка. Там обвинувачені дістали ОСОБА_4 з багажника, розпитували його та наносили тілесні ушкодження. Після чого посадили на заднє сидіння автомобіля та наказали їхати до домоволодіння ОСОБА_15 . Біля домоволодіння ОСОБА_24 обвинувачені вчинили сварку з його батьками, під час якої ОСОБА_4 , якого вивели з автомобіля, втік та переліз через огорожу у двір ОСОБА_17 . Після чого він відвіз обвинувачених назад в с.Пришиб. (т.3 а.п.76-79).

Протоколом огляду місця події від 15 серпня 2021 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого ст. слідчим ОСОБА_37 було оглянуто ділянку місцевості розмірами 50м х30м розташовану навпроти домоволодіння АДРЕСА_4 . Під час огляду якої свідок ОСОБА_13 вказав на неї, як на місце де він зупинив автомобіль в салоні якого перебували обвинуваченні, які вийшли та почали наносити удари потерпілому ОСОБА_4 , після чого помістили його до багажника автомобіля (т.1 а.п.105-108).

Протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 15 серпня 2021 року, відповідно до якого старшим слідчим СВ ОСОБА_37 було оглянуто ділянку місцевості розміром 50мх50м, розташовану на ґрунтовій дорозі за межами с.Любомирівка Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області, щодо якої свідок ОСОБА_13 вказав, що саме там, за вказівкою обвинувачених, він зупинив автомобіль з багажного відділення якого обвинувачені витягли ОСОБА_4 та продовжили бити. Зліва на ґрунтовому насипу проїзної частини було виявлено пиловий слід відбитку шини, щодо якого свідок ОСОБА_13 пояснив, що він залишений протектором автомобіля ВАЗ 21063 яким він керував. Також на узбіччі зліва від розгалуження доріг, ОСОБА_13 вказав на місце де перебував інший автомобіль мешканців с.Висунськ Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області (т.1 а.п.109-113). Того ж дня ст.слідчим СВ ОСОБА_37 було оглянуто салон та багажник автомобіля марки ВАЗ -21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 бежевого кольору, задня частина якого частково чорного кольору, належний на праві власності ОСОБА_38 , законним володільцем якого є ОСОБА_13 (т.1 а.п.116-122).

Висновком судово - медичного експерта № 105 від 09 вересня 2021 року за яким у ОСОБА_4 малися тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови, лівої щоки, верхньої губи зліва, синці в ділянці лівого вуха та правій вушній раковині, рани на верхній і нижній губі, садна на носі і руках, синці та садно на лівому стегні, синець на спині, садно в ділянці лівої ключиці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, та могли бути спричиненні кулаками і ногами, при цьому синці на лівому стегні утворилися від дії продовгуватого предмета (труба, палиця і т.д. (т.1 а.п.131-132).

Висновком експерта № 117 від 13.09.2021 року додаткової судово- медичної експертизи за якою у ОСОБА_4 такі малися тілесні ушкодження: струс головного мозку та періодичний періодинтит які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Забої м`яких тканин тім`яної ділянки голови, лівої щоки, верхньої губи зліва, синець в ділянці лівого вуха, синець на правій вушній раковині, рани на верхній та нижній губі, садно на носі - ступінь тяжкості яких окремо не розцінювався, оскільки всі вони є місцем прикладення сили, яка спричинила струс головного мозку та травматичний періодонтит. Садна на руках, синці та садно на лівому стегні, синець на спині, садно в ділянці правої ключиці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, при цьому синець на лівому стегні утворився від дії продовгуватого предмета (труба, палиця, т.п.), а решта тілесних ушкоджень могли бути спричиненні кулаками, ногами, т.п. у час вказаний потерпілим, їх утворення в результаті падіння з положення стоячи, як самовільного так і з прискоренням - маловірогідне. Не виключена можливість їх утворення при умовах вказаних ОСОБА_4 і ОСОБА_13 під час слідчого експерименту ( т.1 а.п.150-151).

Протоколом огляду предмету від 17 серпня 2021 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого ст.слідчим СВ ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_37 було оглянуто футболку потерпілого чорного кольору з написами білого і сірого кольору, та виявлено що вона вкрита осипом ґрунту - пилу та має розрив тканини від нижньої частини до передплічного манжету рукава. Після огляду футболку було поміщено до спец. пакету №SUD 1111269 (т.1 а.п.155-157).

26 серпня 2021 року ст.слідчим СВ ОСОБА_37 було оглянуто мобільний телефон потерпілого сірого кольору в чохлі зеленого кольору марки «SAMSUNG А31», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 : ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ( т.1 а.п.162-164).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 серпня 2021 року за якими потерпілий за рисами обличчя на фотознімках № 2 і № 4 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , на фотознімках № 1 і № 3 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 та на фотознімку № 3 - обвинуваченого ОСОБА_8 ( т.1 а.п.171-189).

Показаннями свідка ОСОБА_39 , який під час судового розгляду показав, що в серпні 2021 року за пропозицією ОСОБА_9 їздив до с.Любомирівка, розшукувати хлопців які побили шибки в будинку ОСОБА_8 . Він, обвинувачені та їх знайомі тоді їздили до с.Любомирівка на двох машинах, за кермом однієї з яких був ОСОБА_13 .

Показаннями свідка ОСОБА_19 , яка під час судового розгляду суду показала, що влітку 2021 року, ввечері до її будинку приїздили незнайомі хлопці, які були в стані сп`яніння, вигукували її сина ОСОБА_24 для розмови про побиті вікна, намагалися зайти у двір, поводилися агресивно та неадекватно. В одного з них була дерев`яна палиця, а інший привів та утримував за голову ОСОБА_4 . Було видно що потерпілий побитий, має тілесні ушкодження, подряпини, а його одяг пошкоджений. Її чоловік просив відпустити ОСОБА_4 , однак хлопці відмовилися, а коли відволіклися - ОСОБА_40 втік та перескочив через паркан до них у двір. Він просив їх повернути йому мобільний телефон, але ці особи вимагали повернутися до них та не віддавали телефону.

Таким чином, суд доходить висновку що вина обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень є доведеною та кваліфікує їх дії, кожного окремо, за ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч.2 ст. 146 КК України як викрадення людини, незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 судом встановлено, що він не одружений, утриманців не має, за місцем проживання в с.Висунськ Баштанського району Миколаївської області характеризується позитивно, громадський порядок не порушує, до адміністративної відповідальності не притягався, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, військовозобов`язаний, призваний на військову службу по мобілізації, за досудовою доповіддю органу пробації має середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб (т.1 а.п.203-209).

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є щире каяття та його молодий вік, що відповідає положенням ст.66 КК України. Обставиною обтяжуючою покарання обвинуваченому є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 діянь, які відповідно до частин 2 і 4 ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку і нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, наявність як пом`якшуючих так і обтяжуючої його вину обставин, суд доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій інкримінованих йому статей, у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не є суспільно- небезпечною особою, позитивно характеризується за місцем проживання, його молодий вік, вперше притягається до кримінальної відповідальності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, а саме відшкодування потерпілому заподіяної матеріальної шкоди, суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків визначених статтею 76 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 судом встановлено, що він у зареєстрованому шлюбі не перебуває, однак має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання в с.Висунськ Баштанського району Миколаївської області характеризується позитивно, громадський порядок не порушує, до адміністративної відповідальності не притягався, в силу ст.89 КК України вважається раніше не судимою особою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, військовозобов`язаний, за досудовою доповіддю органу пробації має середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб ( т.1 а.п.210-220).

Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є щире каяття. Обставиною обтяжуючою покарання обвинуваченому є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 діянь, які відповідно до частин 2 і 4 ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку і нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, наявність як пом`якшуючої так і обтяжуючої його вину обставин, суд доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій інкримінованих йому статей, у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не є суспільно- небезпечною особою, вважається таким що не має судимості, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої вину обставин, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, а саме відшкодування потерпілому заподіяної матеріальної шкоди, суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків визначених статтею 76 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 судом встановлено, що він за місцем проживання в с.Висунськ Баштанського району Миколаївської області характеризується позитивно, громадський порядок не порушує, до адміністративної відповідальності не притягався, в силу ст.89 КК України вважається раніше не судимою особою, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 11 липня 2019 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість», за висновком судово- психіатричного експерта № 80 від 05.11.2021 року обвинувачений ОСОБА_9 на момент вчинення інкримінованого діяння та на даний час страждає на легку розумову відсталість без емоційно - вольової нестійкості, однак на момент вчинення інкримінованого діяння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, військовозобов`язаний, за досудовою доповіддю органу пробації має високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та середні ризики небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб (т.1 а.п.221-232, т.3 а.п.102-108).

Обставиною пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_9 є щире каяття. Обставиною обтяжуючою покарання обвинуваченому є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_9 діянь, які відповідно до частин 2 і 4 ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку і нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, наявність як пом`якшуючої так і обтяжуючої його вину обставин, суд доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій інкримінованих йому статей, у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який не є суспільно- небезпечною особою, вважається таким що не має судимості, позитивно характеризується за місцем проживання, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої вину обставин, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, а саме відшкодування потерпілому заподіяної матеріальної шкоди, суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_9 від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків визначених статтею 76 КК України.

Щодо цивільного позову ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної вчиненням кримінального правопорушення, суд доходить наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки під час розгляду справи ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 відшкодували ОСОБА_4 заподіяну йому матеріальну шкоду, в розмірі 5976 грн. 80 коп., яка є витратами які потерпілий зазнав у зв`язку з лікуванням, що визнається цивільним позивачем, суд доходить висновку, що в задоволенні цивільного позову в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди слід відмовити.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1190 ЦК України визначено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо( ч.1 ст.543 ЦК України).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з засад розумності, справедливості, враховує ступінь душевного болю і страждань які ОСОБА_4 зазнав через протиправну поведінку обвинувачених щодо нього, їх глибину і тривалість, погіршенням і зміною у зв`язку з цим способу його життя, та доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди стягнувши з цивільних відповідачів солідарно на користь цивільного позивача 24 000 грн. у відшкодування такої шкоди.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи до обвинувачених не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28 ч.2 ст.125, ч.2 ст.146 КК України і призначити покарання

-за ч.2 ст.27, ч.2 ст.28 ч.2 ст.125 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч.2 ст.146 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28 ч.2 ст.125, ч.2 ст.146 КК України і призначити покарання

-за ч.2 ст.27, ч.2 ст.28 ч.2 ст.125 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч.2 ст.146 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28 ч.2 ст.125, ч.2 ст.146 КК України і призначити покарання

-за ч.2 ст.27, ч.2 ст.28 ч.2 ст.125 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч.2 ст.146 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 24 (двадцять чотири тисячі) грн., на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В іншій частині цивільного позову - відмовити.

Речові докази по справі: пачку цигарок «Sobranie», футболку чорного кольору, які знаходяться в кімнаті речових доказів СД ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області - знищити, мобільний телефон марки «Samsung A315 F-DS» з сім картою, силіконовим чохлом зеленого кольору та презервативом - залишити законному представнику потерпілого ОСОБА_5 - як власниці, автомобіль марки ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_1 - залишити ОСОБА_13 як законному володільцю, автомобіль марки ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_4 сірого кольору, залишити ОСОБА_9 як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1