Справа № 373/1480/23
Номер провадження 1-кп/373/179/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

сторін провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000268 від 08.06.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

18 листопада 2019 року призовник за мобілізацією ОСОБА_4 , пройшов військово-лікарську комісію, яка визнала його здоровим та придатним до військової служби.

На всій території України з 05:30 год. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (затверджено Законом №2102-ІХ від 24.02.2022) був запроваджений воєнний стан на строк 30 діб, тобто до 05:30 год. 26.03.2022, який в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022 (затверджено Законом №2119-ІХ від 15.03.2022) на 30 діб, тобто до 05:30 год. 25.04.2022; № 259/2022 від 18.04.2022 (затверджено Законом №2212-ІХ від 21.04.2022) ще на 30 діб, тобто до 05:30 год. 25.05.2022; №341/2022 від 17.05.2022 (затвердженого Законом №2212-ІХ від 21.04.2022) ще на 90 діб, тобто до 05:30 год. 23.08.2022 та в чергове продовжено Указом Президента №573/2022 від 12.08.2022 (затвердженого Законом №2500-ІХ від 15.08.2022) ще на 90 діб, тобто до 05:30 год. 21.11.2022 та продовжено до 19 лютого 2023 року, відповідним Законом від 16.11.2022 № 2738-ІХ який набрав чинності 18 листопада 2022 року, а також продовжено Указом Президента України №59/2023 від 06.02.2023 з 19.02.2023 на 90 діб та продовжено Указом Президента України №255/23 від 01.05.2023 на 90 діб.

03.06.2023 ОСОБА_4 , працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 вручено повістку, про необхідність прибуття до зазначеного відділу 06.06.2023.

Про отримання вказаної вище повістки ОСОБА_4 розписався особисто, тобто був ознайомлений із змістом повістки про виклик.

06.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 не з`явився.

Поважних причин неприбуття та права на відстрочку від призову ОСОБА_4 не надав.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Розгляд кримінального провадження здійснювався в загальному порядку за участі сторін.

Судом при вирішенні питання визначення порядку та обсягу дослідження доказів, було вирішено дослідити докази надані сторонами, заслухати свідків обвинувачення та свідків захисту, допитати обвинуваченого.

Прокурором надані суду наступні письмові докази.

Повідомлення від ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про вчинення ОСОБА_4 злочину передбаченого ст. 336 КК України (а.с. 60-64);

Довідка військово-лікарської комісії №142 від 20.04.2023 про те, що на підставі рішення протоколу ВЛК №115, ОСОБА_4 придатний до військової служби. Медичний огляд ВЛК проводився 18.11.2019. (а.с.65);

Придатність ОСОБА_4 до військової служби підтверджена також фотокопією картки обстеження та медичного огляду від 18.11.2019 та витягом з книги протоколів ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.73, 76);

Відповідь на запит начальника ВП№1 Бориспільського РУП ГУНП у Київській області №2936 від 15.06.2023 від Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 про те, що медичний огляд військовозобов`язаних які перебувають у запасі і раніше були визнані придатними до військової служби проводиться один раз на п`ять років (Наказ МОУ №402 від 14.08.2008 яким затверджено «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»). У зв`язку із зверненням ОСОБА_4 про погіршення стану здоров`я, його було направлено на повторний медичний огляд. ОСОБА_4 медичних заключень та повторного висновку не надав, що на переконання ОСОБА_7 , є спробою введення в оману працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку із чим рішення протоколу ВЛК №115 від 18.11.2019 вважається дійсним (а.с.66);

З фотокопій книги протоколів засідань ВЛК Переяслав-Хмельницького ОМВК убачається, що ОСОБА_4 проходив огляд 18.11.2019 (а.с.67-68);

Припис солдату ОСОБА_4 міститься на аркуші справи 69;

Військовозобов`язаний ОСОБА_4 (замість військового квитка) отримав тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.70);

Фотокопія розписки ОСОБА_4 , яка містить його особистий підпис, із зазначенням дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 свідчить про особисте отримання ОСОБА_4 повістки (а.с.71);

ОСОБА_4 був особисто попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, в підтвердження чого надано фотокопію попередження із підписом обвинуваченого від 03.06.2023 (а.с.72);

З фотокопії журналу реєстрації направлень на проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що ОСОБА_4 20.09.2022 та 01.12.2022 отримував направлення на проходження ВЛК (а.с.74-75);

З довідки отриманої на вимогу про судимість вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с.77);

У лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_4 на обліку не перебуває, що підтверджено довідками КНП «Переяславська БЛІЛ» (а.с.78).

Стороною захисту надано наступні письмові докази.

Медична документація ОСОБА_4 : скан судин голови та шиї (ультрозвукова діагностика) від 11.01.2022, консультативне заключення лікаря-невролога КОКЛ від 06.07.2023, роздруківку консультації хірурга КОКЛ від 21.06.2023 (а.с. 86-91), виписку медичної карти №410/45 яка, зокрема, вказує період перебування ОСОБА_4 на лікуванні 09.01.2022 по 14.01.2022, направлення Переяслав Хмельницького військового комісара № 379, № 257, № 260, №380 для стаціонарного обстеження ОСОБА_4 до обласної поліклініки №1, які видавались обвинуваченому Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стороною захисту заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Подані стороною захисту документи, на думку адвоката, підтверджують поважність причин неявки ОСОБА_4 до військкомату 06.06.2023 у зв`язку із станом здоров`я та необхідністю медичного обстеження і, як наслідок - відсутність в його діях ухилення від призову на військову службу як складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України.

До того ж, ОСОБА_5 звернув увагу на те, що повістка про виклик ОСОБА_4 не містить часу та подана в копії, а не в оригіналі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 . 02.06.2023 з мобілізаційного відділу військкомату йому надали дані ОСОБА_4 , який ухилявся від призову за мобілізацією, а саме не прибував до військкомату і не відповідав на телефонні дзвінки. Свідок додатково перевірив надану інформацію в контексті придатності ОСОБА_4 до несення служби. В наданій справі був наявний чинний висновок ВЛК від 2019 року де зазначено що ОСОБА_4 є придатним для несення військової служби. Для вручення повісток, ОСОБА_8 03.06.2023 зранку направився за адресою проживання ОСОБА_4 .

Оскільки ОСОБА_8 не був включений до наказу військового коменданта, як такий кому надано право на вручення повісток, з ним були присутні працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який був уповноважений на вручення повісток відповідно до Порядку затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 №1456 та наказу військового коменданта.

Прибувши за адресою проживання ОСОБА_4 (Миру 20, в с. Веселе) вони застали його вдома і ОСОБА_10 вручив ОСОБА_4 під підпис дві повістки для явки до РТЦК та СП на 05.06.2023 та на 06.06.2023. 05.06.2023 призовник повинен пройти у райвідділі РТЦК співбесіду із психологом а 06.06.2023 прибути о 06:00 для відправку до місця несення служби.

Під час вручення повісток 03.06.2023, ОСОБА_4 були роз`яснені його права і обов`язки, а також попереджено про кримінальну відповідальність. Зауважень від призовника не надійшло.

05.06.2023 свідок заступив на чергування у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 08:00 05.06.2023 по 08:00 06.06.2023 і бачив ОСОБА_4 , який прийшов на співбесіду до психолога. Коли обвинувачений виходив із військкомату свідок додатково нагадав про обов`язковість явки 06.06.2023.

Свідок показав, що ОСОБА_4 не повідомляв а ні 03.06.2023 під час вручення повісток, а ні 05.06.2023 під час візиту до військкомату про проходження ним лікарського дообстеження.

На запитання суду, свідок пояснив що проходження медичного огляду для визначення придатності призовника за станом здоров`я до військової служби регулюється Положенням про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженим Постановою КМУ № 402. Призовник отримує у військкоматі направлення для проходження ВЛК по завершенню якого комісією складається висновок про придатність або ж непридатність людини до несення військової служби.

У разі, якщо призовнику потрібно пройти дообстеження у іншого лікаря (прибути до іншого лікувального закладу), направлення до такого лікаря із рекомендаціями він надає в РТЦК та СП, що є підставою для продовження строку на обстеження і, в разі якщо виписувалась «бойова повістка» - анулювання (скасування) такої повістки.

У випадку ж з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 пояснив, що він отримував направлення для проходження ВЛК, яку так і не пройшов. Двічі. За висновком ВЛК з особової справи ОСОБА_4 , він є придатним до несення військової служби. Строк дії висновку не сплинув. Про необхідність дообстеження ОСОБА_4 не повідомляв. Повідомлений про мобілізацію і необхідність прибуття особисто, втім до ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений у повістці день та час не прибув.

Все це стало підставою для складення подання відповідному органу для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке зараз розглядається судом.

Свідок ОСОБА_10 повідомив що працює у взводі охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до повноважень наданих йому наказом військового коменданта, він має право на вручення повісток. На початку червня 2023 року (точної дати свідок не пригадує) він із службовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , прибули до ОСОБА_4 для вручення повісток. Повісток було 2. На які саме дати вони були видані він не пам`ятає, лише пригадує що виїздили в п`ятницю, перша повістка була на понеділок, а друга на вівторок після вихідних.

ОСОБА_4 отримав повістки особисто і розписався в отриманні. Проблем під час вручення не було. Права і обов`язки ОСОБА_4 роз`яснили і про кримінальну відповідальність за ухилення від призову попередили. Про неможливість прибуття до військкомату під час вручення повісток - ОСОБА_4 не повідомляв. Чи з`являвся в подальшому ОСОБА_4 до РТЦК та СП чи ні - свідку не відомо. Інформацією про призов обвинуваченого, ОСОБА_10 не цікавився. Його завданням було лише вручити повістки, що він і виконав.

Обвинувачений ОСОБА_4 своєї провини в інкримінованому діянні не визнав і пояснив суду, що в 2015 році він мав проблеми із здоров`ям і переніс хірургічне втручання на кібці. У 2017 році ці ж самі проблеми зумовили звернення до лікаря, який пояснив, що ця проблема із здоров`ям буде мати постійний характер. Перед проходженням ВЛК у 2019 році він переніс інсульт, але військово-лікарську комісію проходив. Його декілька разів відправляли для проходження військово лікарської комісії у 2022 році, однак він її не пройшов, оскільки були великі черги, а деяких лікарів через відсутність коштів, оскільки медичні послуги платні, а у нього не було коштів. Направлення надавались до Київської обласної лікарні.

На запитання прокурора про те, в який саме із чотирьох разів направлення ОСОБА_4 на протязі року, йому завадили пройти медичне обстеження черги і до якого саме лікаря, обвинувачений відповів: «Недопройшов востаннє кардіолога, а черги були до всіх лікарів».

На запитання прокурора про те, медичне обстеження у якого саме лікаря він не пройшов через брак коштів, ОСОБА_4 дати чіткої відповіді не зміг.

На запитання державного обвинувача про те, чому ОСОБА_4 , маючи різні стадії триваючих хвороб, погодився і не оскаржив висновок ВЛК Переяслав-Хмельницького ОМВК від 18.11.2019, за яким його визнано здоровим і придатним до несення військової служби, обвинувачений повідомив, що «не обізнаний із зазначеним висновком».

На запитання прокурора, чи мав станом на 06.06.2023 або на день вручення повістки ОСОБА_4 такі підстави, які були б поважними для неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.06.2023, і чому ж все таки не прибув у зазначену дату, обвинувачений пояснив, що 05.06.2023 під час його перебування у військкоматі, час його прибуття декілька разів змінювали, про що йому доводили в усній формі і він заплутався.

Висновки суду.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачає серед інших, такий вид військової служби як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 2022 (затверджено Законом №2102-ІХ від 24.02.2022) на всій території України був запроваджений воєнний стан, який з моменту введення безперервно продовжувався Указами Президента України, зокрема Указом №255/23 від 01.05.2023 на 90 діб.

В період дії воєнного стану проходить загальна мобілізація.

Мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави ч. 1 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Призову на військову службу підлягають придатні за станом здоров`я до військової служби громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старших осіб, які не досягли 60-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на військову службу.

Відповідно до частини третьої статті 22 зазначеного Закону, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах: мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.

В період виклику ОСОБА_4 до пункту територіального центру комплектування та соціальної підтримки діяв воєнний стан.

ОСОБА_4 на момент призову за станом здоров`я, був придатним для проходження військової служби, відповідно до медичного висновку ВЛК №115 від 18.11.2019. Зазначений висновок ОСОБА_11 не оскаржувався у встановленому Законом порядку.

На момент призову ОСОБА_4 досяг 18-річного віку та не мав права на звільнення або відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією.

06.06.2023 до збірного пункту до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 не прибув, тобто ухилився від призову на військову службу за мобілізацією.

Такими діями ОСОБА_4 порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення визначеного ст. 336 КК України, характеризується прямим умислом.

Об`єктивна сторона злочину визначеного ст. 336 КК України, проявляється в ухиленні від призову на військову службу шляхом дії або так званої змішаної бездіяльності (ухилення від виконання певного обов`язку вчинюється шляхом вчинення певних дій). Ухилення від призову за мобілізацією у формі бездіяльності полягає у неявці до місця, визначеного у повістці або наказі військового комісара, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для відправлення до військової частини.

Кримінальне правопорушення є закінченим з моменту неявки військовозобов`язаного до такого місця.

Отже, ОСОБА_4 був обізнаний про мобілізацію та повідомлений про свій обов`язок прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу, але не бажав виконувати свій обов`язок.

Відповідно до п. 2.8.1. Положенням про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженим Постановою КМУ № 402 (далі за текстом Положення) ВЛК ТЦК та СП створюється у районному (міському) ТЦК та СП.

Згідно із п. 3.3 Положення, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

За правилом п. 2.4.10. Положення, постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

З змістом п. 2.9 Положення За результатами проведеного медичного огляду призовників ВЛК ТЦК та СП приймає одну із постанов:

1) придатний до військової служби;

2) тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування у (вказується заклад охорони здоров`я (установу) та орієнтовний строк лікування);

3) потребує направлення на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (зазначається дата проведення медичного огляду);

4) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час;

5) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. Постанова ВЛК вноситься лікарем - членом призовної комісії до облікової карти призовника (картки медичного огляду призовника на збірному пункті).

Оцінюючи доводи сторони захисту суд констатує наступне.

ОСОБА_4 не оскаржував у встановленому Законом порядку висновок (рішення) ВЛК №115 про його стан здоров`я і придатність до військової служби.

ОСОБА_4 не надавав працівникам ТЦК та СП довідку ВЛК про направлення на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду, а просто не з`явився у день та час вказаний у повістці (06.06.2023) для відправлення до місця проходження військової служби, чим порушив вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Мотиви, які наводить обвинувачений та його захисник, не вказують на підстави, що унеможливлюють дотримання ОСОБА_4 вимог ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в контексті неможливості виконання обвинуваченим обов`язку прибути за викликом на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки вказані у повістці. Також в судовому засіданні не встановлено і обставин про які вказувала сторона захисту, в контексті потреби ОСОБА_4 у направленні на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (Довідки (Постанови) ВЛК про це суду не надавалось).

Надані суду стороною захисту направлення ІНФОРМАЦІЯ_9 , № 257, № 260, №380 для стаціонарного обстеження ОСОБА_4 до обласної поліклініки №1 видавались ОСОБА_4 у вересні та грудні 2022 року і дають підтвердження того, що ОСОБА_4 звертався із питанням про надання йому можливості пройти додаткове медичне обстеження і військовим комісаром йому не було відмовлено.

Втім, причини неможливості завершити додаткове медичне обстеження протягом року, які навів в судовому засіданні ОСОБА_4 (черги та відсутність коштів) не є такими, що заслуговують на увагу з урахуванням їх тривалості (на протязі року). Незавершення проходження медичного дообстеження, в кожному випадку мало наслідком нове звернення ОСОБА_4 з цим же питанням, яке так і не мало логічного завершення.

Та нарешті, доводи про неявку ОСОБА_4 06.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_10 з причин необхідності дослідження його стану здоров`я не наводять поважності причин неприбуття ОСОБА_4 за викликом, оскільки на цю дату він не мав направлення до лікаря для проходження медичного огляду (дообстеження), не перебував на лікарняному та не мав інших об`єктивних причин для неявки за викликом, які підтверджені доказами.

Щодо того, що повістка про виклик ОСОБА_4 до військкомату подана суду у виді копії, і не містить часу прибуття призовника, то повістка, як документ засвідчує факт повідомлення особи про виклик до органу (РТЦК та СП). Сам факт вручення повістки стороною захисту не заперечувався. Клопотань про визнання цього доказу недопустимим, стороною захисту не заявлялось. Крім цього, самим обвинуваченим під час виступу в суді вказано, що спочатку його викликали на 06:00 ранку 06.06.2023, але 05.06.2023 у військкоматі цю дату змінювали, про що йому доводилось в усному порядку.

Отже, обставини зазначені стороною захисту не мають значення для кваліфікації, а доводи обвинуваченого і його захисника про невинуватість ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Мотиви призначення покарання.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Обставин які пом`якшують покарання в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, оскільки дії вчинені ОСОБА_4 у найбільш несприятливий для суспільства час, а тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство полегшило вчинення кримінального правопорушення в контексті тривалого ігнорування обвинуваченим своїх обов`язків визначених у ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (зочину), який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у не визнанні своєї вини і не усвідомленні вчиненого; характеристику на обвинуваченого за місцем проживання згідно якої він характеризується з позитивного боку, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має двох неповнолітнії дітей, не працює, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Із змісту досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , складеної уповноваженою особою органу пробації наданої суду, убачається що ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони, проживає з родиною: дружиною та двома неповнолітніми дітьми. Ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства оцінюються, як «середні». За висновком досудової доповіді, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення нагляду за його поведінкою (покладення обов`язків за умови звільнення його від відбування покарання) (а.с.94-97).

Відтак, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити у межах, установлених у санкції ст. 336 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Разом з тим, призначаючи покарання суд, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей. Також судом береться до уваги зміст досудової доповіді, з якої вбачається, що ОСОБА_4 має «середній» рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та «середній» рівень ризику небезпеки для суспільства. Виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільсьтва, і в його випадку за умови здійснення з боку органу пробації нагляду за його поведінкою та комплексом профілактичних заходів заходів.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання, з встановленням іспитового строку, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , відповідатиме його меті визначеній у ст. 50 КК України, а також принципам гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1