Справа № 761/1656/24
Провадження № 1-кс/761/1772/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 незаконне утримання, в порядку ст.206 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 12 січня 2024 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне утримання, в порядку ст.206 КПК України, згідно якої ОСОБА_3 , на думку адвоката ОСОБА_2 , незаконно утримується в умовах попереднього ув`язнення в приміщенні Шевченківського УП ГУНП в м. Києві.

15 січня 2024 року матеріали вказаної скарги були передані слідчому судді ОСОБА_1 з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду м. Києва

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновків про відсутність підстав, передбачених ст.206 КПК України, для негайної доставки ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, у відповідь на запит Шевченківського районного суду м. Києва, 15 січня 2024 року на офіційну електронну пошту суду від слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, надійшов лист, в якому слідча зазначає, що станом на 15.01.2024 року підозрюваний ОСОБА_3 в приміщенні Шевченківського УП ГУНП в м. Києві не утримується. Крім того слідча повідомила, що 11 січня 2024 року, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду (справа № 761/1385/24, провадження № 1-ксв/761/1644/2024) відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 березня 2024 року включно, у зв`язку з чим, останній на даний час утримується під вартою, на підтвердження вказаних обставин слідча долучилафотокопію відповідної ухвали судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Отже, з наданої слідчому судді інформації вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі утримується під вартою на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2024 року, згідно з якою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 березня 2024 року.

Тобто, наведене не дає підстав для висновку про існування відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що ОСОБА_3 станом на 15 січня 2024 року утримується під вартою за відсутності судового рішення, а тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для негайної доставки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Крім того, зі змісту наданих слідчим відомостей вбачається, що 11.01.2024 року слідчим суддею розглядалось питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , під час розгляду якого сторона захисту не була позбавлена права поставити перед слідчим суддею питання про правомірність дій працівників поліції, які мали місце 09.01.2024 року.

Верховний суд у своєму рішенні від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17 вказував, що положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що оцінка та перевірка законності судового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2024 не входить до повноважень слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а може бути здійснена виключно Київським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на таке рішення у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається, що підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011 року, у відповідності до якої оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Таким чином, на час надходження до Шевченківського районного суду м. Києва скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне утримання, в порядку ст.206 КПК України, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що останній утримується під вартою без відповідних на те підстав, рішення суду, та підлягає доставці до суду і звільненню з-під варти саме в порядку ст. 206 КПК України, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Матеріали скарги повернути адвокату ОСОБА_2 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1