Справа № 127/1042/23
Провадження № 1-в/127/503/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання провідного інспектора Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області про заміну несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання провідного інспектора Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області про заміну несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_5 . Подання мотивоване тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2023 року ОСОБА_5 був засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі 1800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 30600,00 гривень. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2023 року розстрочено ОСОБА_5 виплату несплаченої суми штрафу рівними частками, тобто по 3060,00 гривень строком на 10 місяців. Оскільки станом на 02.08.2023 року не отримано від засудженого документи про сплату штрафу, провідний інспектор Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області просила суд розглянути питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

Представник пробації підтримала клопотання та просила замінити ОСОБА_5 несплачену суму штрафу на покарання у виді громадських робіт.

Прокурор просив задовольнити клопотання.

У судові засідання, призначені на 26.09.2023 року та 22.11.2023 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду подання повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення смс-повідомлень. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_5 не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання, дійшов висновку про недоцільність заміни несплаченої ОСОБА_5 штрафу в сумі 30600,00 гривень на громадські роботи.

З матеріалів подання вбачається, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2023 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 30600,00 гривень.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2023 року ОСОБА_5 розстрочено виплату несплаченої суми штрафу рівними частками, тобто по 3060,00 гривень строком на 10 місяців. Станом на 02.08.2023 року штраф ОСОБА_5 не сплачено.

Крім цього, представником органу пробації повідомлено суду, що станом на дату розгляду подання, штраф не сплачений.

Згідно ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Згідно ч. 1 ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Статтею 36 КВК передбачено, що покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу.

Вказана норма, а також суть вказаного покарання свідчить про те, що для його виконання особа має бути залучена до суспільно корисної праці на визначених органами місцевого самоврядування підприємствах, установах та організації за місцем проживання засудженого.

Суд враховує, що для виконання вказаного стягнення особу слід залучати фактично до роботи на визначених органами місцевого самоврядування підприємствах, установах та організаціях.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_5 є військовозобов`язаним, приймає участь у захисті України під час війни, в тому числі приймає участь у активних бойових діях. На даний час ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом у відповідній військовій частині у зв`язку з введенням воєнного стану та протистоїть збройній агресії, що не дає підстав стверджувати, що у останнього є дійсно вільний від роботи час, протягом якого він зможе виконувати громадські роботи.

Умови воєнного стану передбачають, що ОСОБА_5 може бути звільнений з військової служби під час дії воєнного стану лише з визначених статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підстав.

Разом з тим, будь-яких законних підстав для звільнення військовослужбовця ОСОБА_5 від виконання ним конституційного обов`язку на даний час не має.

Крім того, дані про дохід ОСОБА_5 у зв`язку з проходження ним військової служби за контрактом з урахуванням здійсненої судом розстрочки, переконують суд у можливості останнього сплати призначений вироком суду штрафу.

Окремо суд зазначає, що формальне рішення суду про задоволення подання призведе до того, що дане рішення суду залишиться не виконаним.

Очевидним є те, що засуджений не відбуде такого покарання, про яке просить орган пробації, оскільки в Україні не оголошувалась демобілізація військовослужбовців, а отже ОСОБА_5 виконує свої обов`язки як військовослужбовець, що унеможливить його присутність у населеному пункті за місцем проживання та виконання ним визначених органом місцевої влади певних видів робіт.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

З урахуванням наведеного, заміна ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу на громадські роботи не відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, а саме обов`язковості судових рішень, оскільки ухвала про заміну покарання фактично не буде виконана.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення подання органу пробації про заміну ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 26, 36 КВК України, ст. 53, 56 КК України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання провідного інспектора Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області про заміну несплаченої суми штрафу засудженому ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя :