В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000246 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бережнівка, Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, не заміжньої, має на утриманні трьох дітей, освіта неповна середня, не працевлаштованої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30.11.2023 близько 09 год (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Мільйонній в м. Кобеляки, поблизу магазину «Єва», діючи умисно та з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи довірою ОСОБА_3 , з яким була попередньо знайомою, завідомо не маючи наміру повернути майно власнику, попрохала останнього надати їй у тимчасове короткострокове користування належний йому мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «А53» 4/64 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , зазначивши, що поверне його в найкоротші строки.

Після цього ОСОБА_3 , перебуваючи на вказаній місцевості, будучи впевненим в доброчесності дій ОСОБА_4 та довіряючи їй в силу сформованих під час знайомства відносин, добровільно передав їй мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «А53» 4/64 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати майно власнику, покинула місце вчинення кримінального проступку та того ж дня віддала під заставу в ломбард мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «А53» 4/64 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою заволоділа майном потерпілого ОСОБА_3 , а саме мобільним телефоном марки «ОРРО» моделі «А53» 4/64 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , згідно висновку експерта вартістю 3145 грн., чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

21 грудня 2023 року, тобто під час досудового розслідування, з ініціативи підозрюваної ОСОБА_4 , укладено угоду про примирення підозрюваної з потерпілим.

Згідно з угодою ОСОБА_4 визнала себе винуватою, активно сприяла у розкритті та щиро розкаялася у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Розглядаючи питання затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За змістом частин 1, 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Діяння, передбачене частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до категорії кримінальних проступків. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, не пов`язане з домашнім насильством.

Потерпілий ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді підтвердив свою згоду на укладення угоди, будь-яких вимог майнового чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 з цього приводу не має.

Обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, і погоджується на призначення узгодженого покарання, стверджувала, що об`єктивно спроможна виконати умови угоди.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.

Судом встановлено, що обвинувачена і потерпілий цілком розуміють положення частин 1, 2 статті 473 та частини 5 статті 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена об`єктивно може виконати взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 190 КК України, заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до статті 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Обставини, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт судом не встановлено.

Таким чином, узгоджене сторонами угоди покарання визначене у межах санкцій ч. 1 ст. 190 КК України та відповідає межам, визначеним ст. 56 цього Кодексу.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства та вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим.

Судові витрати у цьому провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався й підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення між підозрюваною та потерпілим, укладену 21 грудня 2023 року по кримінальному провадженню № 0000246 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Речові докази:

- індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту та застави № на 1 арк. - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «А53» 4/64 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , темно-синього кольору, в якому знаходилися сім-картки мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ України» та картка пам`яті micro SD 8Gb повернути за належністю ОСОБА_3 ;

- копію індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту та застави № від 30.11.2023 на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк. та копія листа ПОВНЕ ТОВАРИСТВО «НІКІТІЧ І КОМПАНІЯ «ЛОМБАРД КАПІТАЛ» від 15.12.2023 № 10579/23 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя