Справа №:755/1372/21
Провадження №: 1-кп/755/692/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні №0004356 від 07.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004356, по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 17 лютого 2021 року до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 17 квітня 2021 року (включно).

Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні було обговорено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки судове провадження, з урахуванням визначеного судом обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні, неможливо завершити до закінчення строку обраного щодо останнього запобіжного заходу.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на відсутність ризиків, крім того, зазначив, що на утриманні у обвинуваченого знаходяться родичі похилого віку, які потребують його допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що, на йому думку, немає сенсу тримати його під вартою.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з даних обвинувального акту ОСОБА_5 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, за вчинення якого передбачене покарання лише у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Враховуючи ступінь тяжкості вищезазначеного злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину, суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченого, які офіційно не працював, не має соціальних зв`язків, неодноразово судимий, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_5 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 місяці, тобто по 13 червня 2021 року (включно).

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, тобто по 13 червня 2021 року (включно).

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні немає.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 16.04.2021 року о 12 годині 40 хвилин.

Суддя: