Ухвала

03 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 521/17997/19

провадження № 51 - 5835 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 червня 2023 року,

встановив:

Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Згідно положень ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення.

Натомість у поданій скарзі захисник, не погоджуючись із висновками судів нижчих інстанцій, зазначає про неправильну оцінку наявних у матеріалах кримінального провадження доказів з точки зору їх належності та достовірності, надає їм власну оцінку, ставить під сумнів доведеність факту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 Кримінального кодексу України, за яке його засуджено. Ці доводи захисника у касаційній скарзі зводяться здебільшого до неповноти судового розгляду (ст. 410 КПК) та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК), що відповідно до положень статей 433, 438 КПК, не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Водночас захисник ОСОБА_4 , вказуючи на недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК, усупереч законодавчим приписам не наводить обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм матеріального та процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали, на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 404, 412, 413, 419, 433 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, а також з урахуванням установлених у справі фактів.

Які конкретно доводи апеляційної скарги цей суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, що істотно позначилося на законності та обґрунтованості постановлено ним судового рішення захисник у касаційній скарзі також не зазначив.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка сторони захисту щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 червня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3