Справа № 450/3899/23 Провадження № 1-кс/450/993/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2023 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 ,, при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання представника користувача майна ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 286 КК України, внесене до ЄРДР за № 0000481 від 09.08.2023 року,-

в с т а н о в и в :

суб`єкт звернення просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області, у межах кримінального провадження від 09.08.2023 року, на автомобіль Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання мотивує тим, що старшим слідчим СВ ВП №3ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000481 від 09 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставинами дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09 серпня 2023 року на перехресті вул. Львівська - вул. Шевченка, що в с. Басівка, Львівського району Львівської області, за участі автомобіля Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та мотоцикла. В рамках даного кримінального провадження 10 серпня 2023 року слідчою було проведено слідчу дію на місці ДТП, а саме відтворення обстановки і обставин події за участю водія ОСОБА_3 . 09.08.2023 року органом досудового розслідування Відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області за вказаним фактом зареєстровано кримінальне провадження № 0000481 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час проведення огляду місця події 09.08.2023 року виявлено та вилучено транспортні засоби учасники пригоди, - автомобіля марки "Volkswagen " моделі "Golf" д.н.з. НОМЕР_2 та мотоцикла "МТ-10" без реєстраційного номеру із номером на двигуні « НОМЕР_3 ». Постановою від 09.08.2023 року, автомобіль марки "Volkswagen " моделі "Golf" д.н.з. НОМЕР_2 та мотоцикл "МТ-10" без реєстраційного номеру із номером на двигуні « НОМЕР_3 », визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Постановою слідчого від 03.10.2023 року призначено в кримінальному провадженні повторну судово-автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобуавтомобіль марки "Volkswagen " моделі "Golf" д.н.з. НОМЕР_2 . Також, слідчим суддею Пустомитівського районного суду Львівської області було накладено арешт на транспортний засіб Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яким на законних підставах володіє та користується ОСОБА_3 . 06 вересня 2023 року експертом НДКЦ було оглянуто транспортні засоби та зафіксовані усі механічні ушкодження, про що в подальшому було складено відповідний експертний висновок щодо технічного стану транспортних засобів. Крім цього, як вбачається з ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.10.2023 року: "На даний час у вказаному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування, існує необхідність та проведенні повторної судової автотехнічної експертизи по автомобілю марки "Volkswagen" моделі "Golf" д.н.з. НОМЕР_2 , для чого буде необхідно провести огляд відповідного транспортного засобу із залученням експерта". Повідомляю Суд про те, що на даний час повторна автотехнічна експертиза вже проведена, а оскільки це була однією єдиною підставою для винесення ухвали про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту від 04.10.2023 року, то на даний час є очевидна підстава для задоволення клопотання в повному обсязі.

Представник користувача майна ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляду клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить таке задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак прокурор подав заперечення на клопотання про скасування арешту, просив в задоволенні такого відмовити та розгляд клопотання проводити у його відсутності. Заперечення мотивує тим, що 29.09.2023 року ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Автомобіль з якого заявники просять скасувати арешт є речовим доказом в кримінальному провадженні. Вказаний автомобіль містить на собі характерні механічні пошкодження від зіткнення з мотоциклом «МТ-10» без реєстраційного номеру із номером на двигуні НОМЕР_4 , які являються слідами кримінального правопорушення та незмінним доказом обставин та механізму взаємного контактування, технічного стану. Вказані сліди кримінального правопорушення, механічні пошкодження, які наявні на автомобілі, є незамінними доказом, який підтверджує вину підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення. На даний час підозрюваний ОСОБА_3 , на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати будь-які покази у даному провадженні. Таким чином скасування арешту з автомобіля створить ризики знищення вказаного речового доказу підозрюваним, що негативно вплине на подальше досудове розслідування. Крім цього, скасування арешту та повернення автомобіля у володіння ОСОБА_3 , позбавить суд, який буде розглядати обвинувальний акт по суті можливості дослідити вказаний речовий доказ та за потреби провести повторні судові експертизи.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання, слід задоволити частково.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду від 11.08.2023 року клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про арешт майна в кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 286 КК України, внесене до ЄРДР за № 0000481 від 09.08.2023 року,- задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 09.08.2023 року, а саме на автомобіль марки "Volkswagen " моделі "Golf" д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл "МТ-10" без реєстраційного номеру із номером на двигуні « НОМЕР_4 ».

Підставою накладення арешту на вказане майно стало те, що воно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні може бути приховуване, пошкоджене, відчужене, знищене, перероблене, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, окрім того з метою недопущення знищення слідів кримінального правопорушення на ньому, в тому числі шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт, що в подальшому унеможливить здійснення усіх необхідних в рамках кримінально провадження слідчих дій, зокрема проведення необхідних судових експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підставами для скасування арешту майна є доведення заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

В ході розгляду клопотання про скасування арешту, прокурором повідомлено, що ОСОБА_3 є підозрюваною особою в межах кримінального провадження, та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази.

Приписами ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені вище міжнародні гарантії недоторканості права власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст. 2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

Так, положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами до ч.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалося на порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Крім цього, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (заява №31107/96, п. 58).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, п. 42 та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, п.п. 49 62 від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69, 73, та інші). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50).

При встановлених обставинах та вивчивши клопотання про скасування арешту та заперечення прокурора, щодо скасування такого, слідчий суддя вважає, що потреба в арешті майна в частині позбавлення права користування автомобілем, однак із забороною проведення будь-яких ремонтно відновлювальних робіт відпала, тому арешт накладений ухвалою слідчого судді в частині користування транспортним засобом марки Volkswagen " моделі "Golf" д.н.з. НОМЕР_1 , однак із забороною проведення будь-яких ремонтно відновлювальних робіт, слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання представника користувача майна ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 286 КК України, внесене до ЄРДР за № 0000481 від 09.08.2023 року,- задоволити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.08.2023 року, в частині заборони користування транспортним засобом марки Volkswagen " моделі "Golf" д.н.з. НОМЕР_1 , однак із забороною проведення будь-яких ремонтно відновлювальних робіт..

В іншій частині клопотання,- відмовити.

Попередити ОСОБА_3 , що за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, передбачено кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1