В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1944/23

09 січня 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 за участю: прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Богородчани обвинувальний акт у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 13 грудня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного (перебуває на обліку в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу по мобілізації не призивався), раніше судимого: вироком Богородчанського районного суду від 06 березня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 грн); ухвалою Богородчанського районного суду від 22 червня 2023 року, замінено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на покарання у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України,

в с т а н о в и в :

Вироком Богородчанського районного суду від 06 березня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 22 червня 2023 року ОСОБА_4 замінено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, призначеного вироком Богородчанського районного суду від 06 березня 2023 року на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Начальником Івано-Франківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в області 25 серпня 2023 року, засудженому ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також під розписку попереджено про відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання.

ОСОБА_4 25 серпня 2023 року вручено під розписку направлення в Солотвинську селищну раду Івано-Франківського району для відбування покарання у виді громадських робіт.

На підставі вищевказаного направлення, розпорядженням голови Солотвинської селищної ради № 175 від 28 серпня 2023 року, ОСОБА_4 прийнято для відбування покарання у виді громадських робіт та визначено графік їх відбування: з 29 серпня 2023 року, час відбування покарання з понеділка по п`ятницю з 09 до 13 години (крім суботи, неділі, святкових днів).

У період із 01 вересня 2023 року по 29 вересня 2023 року, засуджений ОСОБА_4 , згідно табелю виходу на роботу, мав відбути 76 годин громадських робіт (19 днів по 4 години), однак, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відпрацював тільки 56 годин, 20 годин не відпрацював без поважних на те причин.

У подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи обов`язок відбувати покарання у виді громадських робіт, розуміючи наслідки ухилення від громадських робіт, у період із 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, згідно табелю виходу на роботу, із запланованих 88 годин (22 дні по 4 години), через свою умисну бездіяльність, станом на 31 жовтня 2023 року, відпрацював тільки 32 години, 56 годин не відпрацював без поважних на те причин.

Надалі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи обов`язок відбувати покарання у виді громадських робіт, розуміючи наслідки ухилення від громадських робіт, упродовж листопада 2023 року, згідно табелю виходу на роботу, із запланованих 88 годин (22 дні по 4 години), через свою умисну бездіяльність, станом на 30 листопада 2023 року, відпрацював тільки 16 годин, 72 години не відпрацював без поважних на те причин.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи обов`язок відбувати покарання у виді громадських робіт, розуміючи наслідки ухилення від громадських робіт, упродовж грудня 2023 року, згідно табелю виходу на роботу, із запланованих 52 годин (13 днів по 4 години), через свою умисну бездіяльність, станом на 20 грудня 2023 року, без поважних на те причин, не відпрацював жодної години громадських робіт.

За період з 29 серпня 2023 року по 20 грудня 2023 року із запланованих 240 годин, засуджений ОСОБА_4 відпрацював тільки 116 годин, 124 години не відпрацьовано без поважних на те причин.

Тому, в порушення ст. 40 КВК України, яка передбачає, що з моменту набрання вироком законної сили, невихід засудженим більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини, спрямований на ухилення від виконання обов`язку відбути покарання, даний проступок є закінченим та набуває триваючого характеру, ОСОБА_4 ухилявся від відбуття покарання у вигляді 124 годин громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння. Дав показання, що не заперечує ту обставину, що в період з 29 серпня 2023 року по 20 грудня 2023 року, відбуваючи покарання у виді 240 годин громадських робіт, він відпрацював тільки 116 годин та 124 години не відпрацював не маючи на те поважних причин.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених ним діянь, добровільності та істинності його позиції.

Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши обсяг досліджуваних доказів, допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та кваліфікує його дії, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються, як кримінальний проступок.

При цьому враховує, що обвинувачений раніше судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України і таке покарання буде справедливим та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд також враховує, що вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 року ОСОБА_4 замінено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, призначеного вироком Богородчанського районного суду від 06 березня 2023 року на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Тобто, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 389 КК України ОСОБА_4 вчинив до повного відбуття покарання за вироком Богородчанського районного суду від 06 березня 2023 року, строк невідбутого покарання становить 124 години громадських робіт.

Таким чином, покарання обвинуваченому слід призначити за правилами, передбаченими ст. ст. 71 КК України, а саме за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: з розрахунку, що 1 (одному) дню арешту, відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 72 КК України, 124 годинам невідбутого покарання у виді громадських робіт, відповідає 15 днів арешту (124/8=15).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком, часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2023 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання для звернення вироку до виконання.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30 (тридцяти) днів із дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя