УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі - ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що 12.08.2021 він поштовим зв`язком направив до ДБР заяву про вчинення прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України. Заява ДБР отримана 16.08.2021 однак, на день звернення зі скаргою до слідчого судді відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесені.

На думку заявника, вказане свідчить про бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування.

У зв`язку з цим гр. ОСОБА_3 просив зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення відповідно до заяви гр. ОСОБА_3 та розпочати розслідування.

У судове засідання заявник, не прибув, у заяві від 23.08.2021 просив здійснити розгляд скарги за якого відсутності та задовольнити її з наведених у скарзі підстав.

Враховуючи обмежені законом строки вирішення скарг зазначеної категорії, наявність документів, що дозволяють встановити необхідні обставини, слідчий суддя вважав за можливе провести розгляд скарги без участі заявника.

Представник ДБР, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду також не з`явився, що у силу ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 1 КК завданням зазначеного нормативно-правового акту є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний Кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Завданнями кримінального провадження у силу ст. 2 КПК є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання наведеного завдання і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян до кримінального процесу.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затв. наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, тобто обставини, що є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Наведений висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, відповідно до якого встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Також, відповідно до практики Касаційного кримінального суду, якщо не було події кримінального правопорушення або у діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Таким чином, зазначений обов`язок слідчого не є абсолютним, оскільки наведені вище положення Закону покладають на слідчого обов`язок внести до Реєстру відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто передбачене Кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Сукупність вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що до ЄРДР мають вноситися лише ті заяви чи повідомлення, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, не є виправданим здійснення досудового розслідування у тих випадках, коли безпосередньо з самої заяви не вбачається наявність хоча би загальних ознак кримінального правопорушення.

Як встановлено вище, заява гр. ОСОБА_3 містила повідомлення про вчинення прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документа, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, за ст. 366 КК України - службове підроблення.

Обґрунтовуючи свою заяву, гр. ОСОБА_3 зазначив, що Кобеляцьким районним судом Полтавської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000229 від 07.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час судового засідання 10.08.2021 державний обвинувач ОСОБА_4 надав суду рапорт від 05.02.2020, який на думку сторони захисту, не може бути належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні 0000229 від 07.02.2020, оскільки містить ознаки підробки підпису прокурора ОСОБА_5 .

Крім того, заявник зазначив, що рапорт від 05.02.2020 не наданий стороні захисту під час відкриття матеріалів зазначеного вище провадження обвинуваченому ОСОБА_3 та його захиснику.

Викладене, на думку заявника, свідчить про наявність у діях державного обвинувача ОСОБА_4 ознак кримінальних правопорушень.

У той же час, слідчий суддя бере до уваги, що у силу ст. 42, 242-245 КПК України сторона захисту має право ініціювати до суду проведення експертизи у разі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

З викладеного витікає, що у разі наявності у сторони захисту сумнівів щодо достовірності відомостей, що містить офіційний документ кримінального провадження, остання має право звернутись до суду з клопотанням про призначення відповідного експертного дослідження.

Таким чином, КПК передбачає певний процесуальний механізм дослідження та перевірки наданих сторонами кримінального провадження доказів, зокрема, шляхом реалізації сторонами права ініціювання до суду здійснення експертного дослідження обставин, що викликають сумніви в учасників провадження.

Однак, у скарзі та долучених до неї документах відсутні відомості щодо ініціювання у кримінальному провадженні № 0000229 обвинуваченим ОСОБА_3 чи його захисником проведення експертизи підпису прокурора на рапорті від 05.02.2020.

Наведене свідчить, що звертаючись до органу досудового розслідування із заявою про вчинення державним обвинувачем кримінальних правопорушень, гр. ОСОБА_3 спрямував свої зусилля не на встановлення дійсності підпису прокурора, що викликав у нього сумніви, однак, вдався до спроби позапроцесуального оскарження належності та допустимості долученого прокурором доказу, намагаючись у такий спосіб вплинути на прокурора, який підтримує державне обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000229 за обвинуваченням ОСОБА_3 .

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку щодо відсутності у заяві ОСОБА_3 достатніх даних, які б свідчили, що вчинені кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що у цьому випадку органом досудового розслідування не допущено бездіяльності, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 214, 303, 304, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою гр. ОСОБА_3 від 12.08.2021, відмовити.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1