Справа № 203/7114/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 23.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000216. В обгрунтування скарги посилався на необгрунтованість та передчасність винесення оскаржуваної постанови.

В призначене судове засідання скаржник не з`явився. В наданій скарзі в разі неявки скаржника та його представника, просив розглянути скаргу за їх відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Слідчий в призначене судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000216, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.05.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.382 КК України на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 12.05.2021 року у справі №554/2194/21, якою було зобов`язано слідчого внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 відносно посадових осіб ДПС в Дніпропетровській області за фактом невиконання судового рішення, вчиненого особою, яка займає відповідальне становище.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 23.06.2023 року кримінальне провадження №0000216 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим надавалось доручення в порядку ст.40 КПК України щодо допиту ОСОБА_3 в якості свідка, яке залишилось не виконаним.

Крім того, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.12.2021 року у справі №203/5573/21 було скасовано постанову слідчого від 06.12.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000216 та зобов`язано слідчого видати ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

16.11.2022 року слідчим в порядку ст.40 КПК України надано доручення щодо допиту ОСОБА_3 в якості потерпілого, яке також залишилось не виконаним.

Таким чином. в ході розгляду скарги встановлено, що заявник ОСОБА_3 не був допитаний під час досудового розслідування з метою визначення обсягу та предмету доказування у кримінальному провадженні. З вказаних підстав ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.07.2022 року у справі №203/2453/22 було скасовано попередню постанову слідчого від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження №0000216. Однак, відповідну неповноту досудового розслідування усунуто не було.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 23.06.2023 року винесена передчасно, без повного та всебічного дослідження обставин, а тому підлягає скасування, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,91,94,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 23 червня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000216.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1