УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 671/1570/21

провадження № 51 - 7524 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року щодо неї,

встановив:

Завироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено їй покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; за ч. 2 ст. 307 КК - до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна, крім житла.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року вказаний вирок місцевого суду залишено без змін.

Згідно з вироком, ОСОБА_4 визнано винуватою у тому, що вона в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи в невстановленому місці, використовуючи попередньо придбані спеціальний лабораторний посуд, а також хімічні речовини, шляхом хімічного синтезу, умисно, незаконно виготовила 1,62 г порошкоподібної речовини білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,34668 г, яку помістила у згорток з фольги.

Так, 25 березня 2020 року близько 16:05, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Вочківці Волочиського району Хмельницької області, маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут амфетаміну, умисно, незаконно, за 600 грн збула ОСОБА_5 порошкоподібну речовину білого кольору масою 1,62 г у згортку з фольги, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,34668 г.

Окрім того, повторно порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи в невстановленому місці, використовуючи попередньо придбані спеціальний лабораторний посуд, а також хімічні речовини, шляхом хімічного синтезу, повторно, умисно, незаконно виготовила 4,239 г порошкоподібної речовини світло-рожевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 2,072871 г, та помістила у прозорий полімерний пакет, який заховала всередині дитячої іграшки.

Так, 29 липня 2020 року о 09:33, ОСОБА_4 , перебуваючи у відділенні №1 ТОВ "Нова Пошта" (вул. Незалежності 13, м. Волочиськ, Хмельницька область), шляхом відправлення посилки у відділення №1 ТОВ "Нова Пошта" в смт. Летичів Хмельницької області (вул. П. Лумумби, 116/1), повторно, умисно, незаконно, за 2300 грн збула ОСОБА_6 порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору масою 4,239 г у прозорому полімерному пакетові, прихованому в середині дитячої іграшки, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 2,072871 г.

Також, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи в невстановленому місці, використовуючи попередньо придбані спеціальний лабораторний посуд, а також хімічні речовини, шляхом хімічного синтезу, повторно, умисно, незаконно виготовила 0,425 г порошкоподібної речовини білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,25755 г, яку помістила у прозорий полімерний пакет.

Так, 07 вересня 2020 року близько 17:15, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Вочківці Волочиського району Хмельницької області, за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут психотропної речовини - амфетаміну, повторно, умисно, незаконно, з метою подальшого незаконного збуту особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_7 за 500 грн, передала особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 0,425 г порошкоподібної речовини білого кольору у прозорому полімерному пакетику, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,25755 г, яку ця особа, того ж дня, близько 17:25, перебуваючи поруч з перехрестям вулиць Незалежності - Довженка в м. Волочиськ Хмельницької незаконно збув ОСОБА_7 .

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та її особі через суворість, просить вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду змінити та звільнити її на підставі положень ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суди не врахували всіх даних, що характеризують її особу та обставини, що пом`якшують покарання (визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше не судима, має постійне місце проживання, зробила для себе необхідні висновки). Крім того, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які навчаються у школі та потребують матеріальної допомоги.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи та дослідивши долучені до скарги копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

За частиною 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги та вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого, виправданого чи особи, стосовно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначених у вироку кримінальнихправопорушеньта правильність кваліфікації її дій за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів касаційної скарги про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу засудженої через суворість, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст. 414 КПК, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон вчинене злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Згідно ст. 75 цього Кодексу якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд, дотримуючись наведених вимог кримінального закону, урахував усі обставини справи, в тому числі й тяжкість вчиненого злочину,який згідно з вимогами ст. 12 КК є тяжким, дані про особу винної, яка раніше не судима, частково визнала вину у вчиненому, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (2007 року народження та 2016 року народження) та згідно з характеристиками з навчальних закладів, в яких навчаються діти, вона як матір приділяє належну увагу вихованню дітей, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, часткове визнання вини, а також те, що негативні наслідки, які могли зашкодити життю або здоров`ю інших осіб, не наступили, так як усі психотропні речовини, збут яких вона здійснювала, були вилучені, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також суд враховував, те що обвинувачена під час розгляду даного кримінального провадження з 06 лютого 2023 року працевлаштувалася і за місцем роботи характеризується позитивно.

Врахувавши вищевикладені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК нижче від найнижчої межі, встановленої санкціями ч.1, ч. 2 ст. 307 КК.

При цьому, зважаючи на обставини справи, характер діяння, кількість епізодів злочинної діяльності і спосіб їх вчинення, наявність епізоду збуту психотропної речовини у великому розмірі, в тому числі і відсутність даних про те, що обвинувачена сприяла органу досудового розслідування у з`ясуванні всіх обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, підвищений ступінь суспільної небезпеки вчиненого, оскільки розповсюдження зазначених заборонених речовин потенційно становило значну небезпеку здоров`ю інших осіб, а також те, що метою збуту цих засобів було отримання обвинуваченою у такий незаконний та небезпечний для суспільства спосіб прибутку, щоб покращити власне матеріальне становище, місцевий суд не знайшов підстав для її звільнення від відбування покарання з випробуванням.

До того ж, судом зазначено, що виховання обвинуваченою двох неповнолітніх дітей також не є достатньою підставою для звільнення її від відбування покарання, враховуючи те, що ця обставина не була для неї стримуючим чинником від вчинення тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення в межах своєї компетенції, ретельно перевірив доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_4 , які є аналогічними доводам, наведеним в їїкасаційній скарзі, та дійшов висновку про те, що таке покарання є справедливим, достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення нею нових злочинів, відповідає загальним засадам, що передбачені статтями 50, 65 КК.

При цьому апеляційний суд обґрунтовано визнав, що підстав для зміни вироку місцевого суду та призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням до неї положень ст. 75 ККнемає, з чим погоджується й суд касаційної інстанції.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі засудженої мотиви щодо незгоди з судовими рішеннями в частині призначеного їй покарання, не спростовують висновків судів та не містять переконливих доводів, які би дозволили Верховному Суду поставити під сумнів законність та обґрунтованість цих судових рішень.

Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Що стосується клопотання засудженої ОСОБА_4 про зупинення виконання вироку Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року щодо неї, то колегія суддів звертає увагу касатора, що згідно з приписами п. 4 ч. 1 ст.430 КПК, суддя-доповідач вирішує таке клопотання тільки після відкриття касаційного провадження.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року щодо неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_3