ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2221/20 Номер провадження 11-кп/814/988/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000145, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 13 червня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх осіб, серед яких 1 дитина - інвалід, працюючого оператором свинарських комплексів і механізованих ферм на ТОВ «НВП «Глобинський свинокомплекс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

Частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 та стягнуто зі ОСОБА_7 6000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено порядок стягнення судових витрат та долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 20.11.2020, близько 15:00 год. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 правомірно перебуваючи на фермі «ФОП ОСОБА_10 » за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав 2 мішки подрібненого зерна кукурудзи, загальною вагою 92 кг., що становить згідно висновку судово товарознавчої експертизи 809,60 грн., в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і його дії за цією статтею кваліфіковані вірно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю події проступку.

Вказує, що всі допитані свідки мають особистий інтерес по справі, оскільки або працюють, або раніше працювали у ОСОБА_10 . У поясненнях свідків були великі протиріччя стосовно часу коли вони бачили обвинуваченого, з чим бачили, скільки знаходилося мішків за фермою, де поділися мішки з дертю, коли вони важилися, хто був присутній, коли викликалася поліція та багато іншого.

Зазначає, що показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд не мав брати до уваги, з огляду на те, що під час допиту було видно, що ці громадяни мають серйозні проблеми з психікою, що підтверджується звукозаписом судового засідання.

Крім того вказує, що звернувся із заявою в поліцію з приводу дачі свідком ОСОБА_13 завідомо неправдивих показань, оскільки під час досудового розслідування свідок говорив, що зовсім не бачив обвинуваченого з 14.00 до 17.00, а в суді через майже півтора роки в деталях пояснював, як він бачив, що ОСОБА_7 викрав два мішки кукурудзи та сої подрібненої, пояснював, що у той день викликали поліцію і на місці були всі працівники ферми і батько ОСОБА_10 , потім вони на вагах поважили декілька мішків дерті і нагодували нею тварин.

Зазначає, що сторона захисту доводила у суді всю абсурдність звинувачення, відсутність доказів, вагомі протиріччя в показаннях свідків.

Вказує, що між ним та потерпілим виник конфлікт через принципову позицію обвинуваченого, оскільки він вважав, що не повинен перепрацьовувати як раб за копійки, які платить потерпілий, оскільки в нього троє дітей, одна дитина інвалід з дитинства та дружина безробітна. А потерпілий вирішив помститися і показати хто він, зробив з нього винного, підговорив робочих та абсолютно незаконно звільнив його з роботи. Зазначає, що ОСОБА_10 бере на роботу людей, яким немає куди дітися, тому, що в селі немає роботи, а потерпілий з батьком роблять все, що хочуть.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження закрити. Захисник підтримав таке клопотання. Прокурор та представник потерпілого висловили думку про доцільність задоволення клопотання обвинуваченого.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що в ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України та закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, невідкладно розглянути таке клопотання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинено 20.11.2020. Органом досудового розслідування та судом першої інстанції його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

У відповідності до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній на час розгляду клопотання, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Колегія суддів вважає, що оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального проступку минуло понад 3 роки, останній не ухилявся від досудового розслідування або суду, а тому може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з клопотанням та попросив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити, та був повідомлений про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього.

Колегією суддів також встановлено, що у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_10 заявлявся цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 , який слід залишити без розгляду з огляду на таке.

Так, закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 10.08.2021 у справі № 161/694/20).

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000145, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 320 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази залишити власнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4