н/п 1-кс/953/8151/23
"18" жовтня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 21.06.2023 близько 19:10 год. в роздягальні на території Журавлівського гідропарку невідома особа шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон "Айфон 11", що належить малолітній ОСОБА_4 , чим завдано матеріальну шкоду.
Допитана у якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що придбала мобільний телефон ТМ «Айфон11» з імеі: НОМЕР_1 та подарувала його своїй дочці ОСОБА_6 , який 21.06.2023 невстановлена особа викрала в роздягальні на території Журавлівського гідропарку в м. Харкові.
12.10.2023 в період часу з 18.40 год. по 19.10 год. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 за участю малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності його опікуна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено фрагменти мобільного телефону ТМ «Айфон11» бірюзового кольору з вказаним імеі: НОМЕР_1 . Під час вилучення вказаного мобільного телефону малолітній ОСОБА_7 пояснив, що мобільний телефон ТМ «Айфон11» викрав з роздягальні на території Журавлівського гідропарку, після чого розбив телефон на уламки для того щоб викрадений телефон не знайшли у нього працівники поліції.
Імеі вказаний на вилучених у ОСОБА_7 фрагментів мобільного телефону ТМ «Айфон11» бірюзового кольору повністю збігається з імеі НОМЕР_1 , що вказаний з наданими потерпілою документами на викрадений мобільний телефон ТМ «Айфон11», про що свідчить про належність вилученого мобільного телефону саме потерпілій ОСОБА_5 .
Крім того, 12.10.2023 в період часу з 19.25 год. по 19.55 год. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 за участю малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності його опікуна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 13 Pro Max», імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 та сім-карту «Київстар» № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час огляду вказаного мобільного телефону «Iphone 13 Pro Max» виявлено смс-листування з громадянкою на ім`я ОСОБА_9 в якій вказано відомості щодо наявності мобільного телефону «Айфон11» у ОСОБА_8 та те, що він його хотів продати, та в подальшому мав намір зламати його, щоб не виявили вказаний телефон працівники поліції, що свідчить про можливу причетність до скоєння крадіжки мобільного телефону «Iphone 11», що належить ОСОБА_5 .
Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні предмети відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовими доказами.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою збереження вилученого майна, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
В судове засідання власник майна ОСОБА_7 та його опікун ОСОБА_8 не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява власника майна ОСОБА_7 та його опікуна ОСОБА_8 , в якій вони зазначають, що не заперечують проти арешту майна, судове засідання проводити за їх відсутності (а.с. 23, 24).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
12.10.2023 з 18.40 год. до 19.10 год. згідно протоколу огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 12.10.2023, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 13-16).
12.10.2023 з 19.25 год. до 19.55 год. згідно протоколу огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд місця події, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 12.10.2023, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 18-21).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно:
вилучене 12.10.2023 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: фрагменти мобільного телефону ТМ «Айфон11» бірюзового кольору з вказаним імеі: НОМЕР_1 ;
вилучене 12.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон «Iphone 13 Pro Max», імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 та сім-карту «Київстар» № НОМЕР_4 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна - камеру схову речових доказів СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1