Справа №718/2204/23
Провадження №1-кп/718/95/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у

складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000131 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працює КП «Центр культури та дозвілля ім.. Т.Шевченко», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 06.05.2023 року приблизно о 23 годині 20 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в адміністративних межах с. Шипинці, Чернівецького району Чернівецької області по автодорозі Н-10 сполученням «Стрий - Івано-Франківськ - Чернівці - Мамалига» зі сторони м. Снятин в напрямку м. Чернівці, на перевищеній швидкості (не менше 130 км/год).

Проїжджаючи 219 км. вказаної автодороги та наближаючись до нерегульованого перехрестя вказаного населеного пункту, де в цей час з другорядної на головну дорогу здійснював виїзд ОСОБА_8 на автомобілі марки «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом та проявивши самовпевненість у виборі швидкості руху, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 21013».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_8 , 1956 року народження, у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 316 від 29.05.2023, спричинено смерть, яка настала від геморагічного шоку, причиною розвитку якого послужила політравма у вигляді чисельних зламів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 12.4, який безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д), які сприяли порушенню вищевказаних правил встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

-п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_8 .

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, повністю визнав, щиро розкаюється у вчиненому, надав покази, що відповідають пред`явленому обвинуваченню. Просив при призначенні йому покарання врахувати ряд обставин, що пом`якшують його винуватість, а саме визнання вини, сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданого збитку потерпілій, не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами, так як він має намір продовжити, в силу своїх можливостей, допомагати матеріально потерпілій, працюючи водієм таксі (як підробіток).

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в той день, 06.05.2023 року, вона працювала в пекарні в с. Шипинці і ввечері чоловік повинен був забрати її з роботи тому, що було пізно. Не дочекавшись чоловіка, ОСОБА_8 , вона пішком пішла в напрямку додому і тоді побачила аварію на дорозі. Коли вона підійшла ближче, то зрозуміла, що то її чоловік на машині потрапив у ДТП, він був вже не живий.

Вказала, що ОСОБА_9 вже відшкодував їй завдані матеріальні збитки в сумі 60000 гривень, але вона всі кошти витратила на поховання чоловіка. Зазначила, що у неї на утриманні є дорослий син з інвалідністю, а тому просила щоб обвинувачений, по можливості, їй матеріально допоміг. Претензій до обвинуваченого немає, просила не позбавляти його волі. Щодо позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_4 обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, оскільки останній вчинив злочини, результатом якого спричинено смерть потерпілому ОСОБА_8 , 1956 року народження (висновку СМЕ №316 від 29.05.2023 року).

Враховуючи викладене, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив злочин з необережності, має постійне місце проживання та роботи, працює у КП «Центр культури та дозвілля ім.. Т.Шевченко» бухгалтером, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, продовжує навчатися є студентом Вищої школи Банківської Справи у Варшаві (менеджмент), не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суд не позбавляти волі обвинуваченого, та бере до уваги обставини, що пом`якшують покарання винного, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд застосовує ст. 75 КК України і призначає покарання з іспитовим строком із застосування ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000131 було проведено ряд експертиз, загальна сума витрат яких становить 12906 гривень. Дані дослідження проведено за рахунок державного бюджету. Тому витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до п.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 395, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Судові витрати на залучення експертів в розмірі 12906 гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ по справі, а саме відеореєстратор марки «70 mai», вилучений під час огляду місця ДТП із салону автомобіля марки «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_4 .

Накладений ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.05.2023 року арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_8 - зняти.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_8 , та який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці вул. Комунальників, 4В, повернути ОСОБА_6 .

Накладений ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.05.2023 року арешт на автомобіль марки «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 - зняти.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 та який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці вул. Комунальників, 4В, повернути власнику ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1