Номер провадження: 11-кп/813/1311/23
Справа № 946/1928/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про доручення ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві провести перевірку фактів, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування до нього недозволених методів досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000032 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2023 року, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Ізмаїл Одеської області, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30 вересня 2004 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном на 1 рік;

- 22 листопада 2005 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки;

- 29 березня 2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1, 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки;

- 16 січня 2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 17 липня 2015 року;

- 08 серпня 2017 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 27 березня 2020 року з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуванням строку покарання;

- 01 березня 2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України,

встановив:

оскарженим вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Згідно ст.71 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.03.2021 року у виді позбавлення волі на 3 роки і остаточне покарання обвинуваченому визначено у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з часу набрання вироком законної сили.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому в строк покарання у виді позбавлення волі строк тримання його під вартою із розрахунку день за день з 21.12.2020 року до 13.01.2021 року та з 02.06.2021 року до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до набирання законної сили вироком залишено без змін.

Вироком суду вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність вироку, просить його скасувати в частині визнання його винним за епізодом вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_8 , оскільки судом не враховано, що він підписав заяву про видачу майна останньої під тиском працівників поліції.

Розгляд даної справи був призначений на 12 год 30 хв 05.12.2023 року, про що обвинувачений ОСОБА_7 був сповіщений через ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор». Однак обвинувачений не звертався до суду із клопотанням про забезпечення його участі в судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про доручення ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві, провести перевірку фактів, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування до нього працівниками Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області недозволених методів досудового розслідування під час проведення з ним першочергових слідчих дій в кримінальному провадженні №0000032.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав клопотання; дослідивши матеріали кримінального провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, серед іншого, згідно п. 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

В свою чергу, п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК встановлює, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, в п.п. 64-65 рішення «Шевченко проти України» від 04.04.2006 (заява №32478/02) ЄСПЛ обґрунтовано зазначив, що мінімальна вимога до «ефективної судової системи» полягає в тому, що особи, відповідальні за проведення слідства, мають бути незалежні від тих, які причетні до подій, які розслідуються. Мається на увазі ієрархічна або інституційна незалежність, а також практична незалежність (також рішення у справі Paul and Aundrey Edwards v. the United Kingdom, №46477/99, п. 70, ЄСПЛ 2002-II, та рішення у справі Mastromatteo v. Italy, №37703/97, пп. 90, 94 та 95, ЄСПЛ 2002-VIII).

Таким чином, враховуючи повідомлену обвинуваченим ОСОБА_7 в апеляційній скарзі інформацію щодо застосування відносно нього з боку працівників Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області психологічного та фізичного тиску під час проведення з ним першочергових слідчих дій у кримінальному провадженні №0000032, колегія суддів, вважає за необхідне доручити ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві провести дослідження фактів, викладених в його апеляційній скарзі (з доповненнями), шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

При цьому, враховуючи вимоги кримінального процесуального закону щодо розумності строків розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати ТУ ДБР повідомити суд про прийняте рішення за результатами досудового розслідування та надати копію прийнятого процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 206, 350, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Доручити ТУ Державного бюро розслідувань, розташоване в м. Миколаєві, провести перевірку фактів, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 , стосовно вчинення відносно нього психологічного та фізичного тиску з боку працівників Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області під час проведення з обвинуваченим першочергових слідчих дій у кримінальному провадженні №0000032, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

Зобов`язати службових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, надати апеляційному суду копію прийнятого процесуального рішення за результатами проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4