УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 , звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 від 24.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що працюючи оператором компанії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка здійснює діяльність у сфері бронювання готелів та інших засобів розміщення гр. ОСОБА_4 , маючи доступ до персональних даних клієнтів, шляхом незаконних операцій за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, протягом серпня місяця 2023 року, під приводом надання послуг з бронювання номерів в готелях, незаконно заволоділа коштами клієнтів вказаної компанії.

Так, 15.08.2023 року гр. ОСОБА_5 , зв`язалась у телефонному режимі із оператором компанії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з наміром забронювати номер в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » але в готелі не було вільних номерів. Через деякий час в додатку «Viber» на своєму мобільному телефоні, остання отримала повідомлення з номеру: НОМЕР_1 , про те, що в наявності є вільний номер. Надалі, їй було надіслано реквізити для оплати за начебто бронювання номеру, після чого вона перерахувала грошові кошти у розмірі 10500 грн на банківську картку емітовану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 .

Надалі, 18.08.2023 ОСОБА_5 приїхала у готель, де дізналась, що номер для неї не заброньовано, а адміністрація вказаного готелю будь-які кошти від неї не отримувала.

Також, 15.08.2023 року гр. ОСОБА_6 зв`язався у телефонному режимі із оператором компанії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з наміром забронювати номер в готелі «Пік Готель», однак одразу відмовився, оскільки вже забронював готель самостійно. Через деякий час в додатку «Viber» на своєму мобільному телефоні, він отримав повідомлення з номеру: НОМЕР_1 , про те, що номер йому заброньовано, та отримав реквізити для оплати за начебто бронювання номеру, після чого ОСОБА_6 перерахував грошові кошти у розмірі 3600 грн на банківську картку емітовану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 . Надалі, 18.08.2023 ОСОБА_6 приїхав у вибраний ним готель, де дізнався, що номер для нього не заброньовано, а адміністрація вказаного готелю будь-які кошти від останнього не отримувала.

Також, 17.08.2023 до вищевказаної компанії, звернувся ОСОБА_7 , з наміром забронювати номер в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » але в бронюванні йому було відмовлено, оскільки в готелі не було вільних номерів. Через деякий час в додатку «Viber» він отримав повідомлення з номеру НОМЕР_1 , про те що номер йому заброньовано, та отримав реквізити для оплати у розмірі 10050 грн, які останній перерахував на вищезазначену банківську картку. Надалі, 18.08.2023 ОСОБА_7 приїхав у готель, де дізнався, що номер для нього не заброньовано, а адміністрація вказаного готелю будь-які кошти від останнього не отримувала.

У зв`язку з цим виникла необхідність у здійсненні тимчасового доступу до завірених належним чином копій документів, що становлять банківську таємницю та перебувають у володінні AT КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по номеру банківської картки № НОМЕР_2 . Іншим чином, в будь-яких фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади отримати інформацію, що становить банківську таємницю не можливо, а тому слідчий просив клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав у повному обсязі.

Суд вважає за необхідне розглянути клопотання у відсутності особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, відповідно до вимог ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Всупереч наведених норм дане клопотання не відповідає вимогам ст. 160 КПК України, зокрема, копії письмових доказів, якими обґрунтовується клопотання слідчого та, які додані до матеріалів клопотання - належним чином не завірені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя