У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обгрунтування вимог клопотання прокурор посилається на те, що У провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 жовтня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 , розробив злочинну схему, відповідно до якої, він підводить до встановлено місця, неподалік державного кордону України з Угорщиною, або залучає для цього інших осіб, тобто спільників, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон та за обумовлену грошову винагороду надає поради та вказівки, зокрема вказує точний напрямок руху через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, після чого особи призовного віку передають грошову винагороду ОСОБА_4 ..

На виконання вказаної схеми ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, на початку жовтня місяця 2023 року знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив останньому, що він організує незаконне переправлення його через Державний кордон України, поза межами пунктів пропуску до Угорщини, при цьому повідомив, що здійснить обхід стаціонарних блок постів поблизу Державного кордону України, за що висунув вимогу надати грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США.

У подальшому, 06 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через Державний кордон України, в ході телефонної розмови, повідомив ОСОБА_5 , який діяв під контролем правоохоронних органів, що в узгоджену ним дату та час йому необхідно буде прибути на територію Закарпаття, конкретне місце мав сказати додатково.

Через деякий час, а саме 19 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , в ході телефонної розмови, повідомив ОСОБА_5 , який діяв під контролем правоохоронних органів, що зможе організувати незаконне переправлення останнього через Державний кордон України поза межами пунктів пропуску до країни Європейського Союзу, а саме до Угорщини та йому потрібно прибути 26 жовтня 2023 року до міста Берегово на залізничний вокзал, що за адресою: м. Берегово, вул. Вокзальна, 1.

Надалі, ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_4 , 26 жовтня 2023 року близько 14:00 годин прибув поїздом на залізничний вокзал міста Берегово, що за адресою: м. Берегово, вул. Вокзальна, 1 та очікував подальших вказівок ОСОБА_4 ..

Цього ж дня о 15:10 годин ОСОБА_4 приїхав на автомобілі марки «Kia», моделі «Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору та надав вказівку ОСОБА_5 сісти до автомобіля, у якому також перебував пасажиром ще один громадянин, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надалі, ОСОБА_4 будучи за кермом автомобіля марки «Kia», моделі «Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого перебували пасажири ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на виконання заздалегідь обумовленої схеми поїхав на околиці населеного пункту Вілок, Берегівського району, Закарпатської області, по дорозі надав вказівки та поради щодо незаконного переправлення ОСОБА_5 через Державний кордон України поза межами пунктів пропуску до Угорщини. Прибувши за 400 метрів до КПП «Вилок» о 15:40 годин ОСОБА_4 висунув вимогу ОСОБА_5 , який діяв під контролем правоохоронних органів, про надання заздалегідь обумовленої грошової винагороди у розмірі 1000 доларів США. О 15:45 годин ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 грошову винагороду, а саме заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у розмірі 1000 доларів США. Після цього ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийти з автомобіля марки «Kia», моделі «Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору та вказав напрямок руху, куди вони мають рухатися з метою незаконного перетину Державного кордону України. В свою чергу ОСОБА_4 поїхав у напрямку пункту пропуску Державного кордону «Вилок».

Після цього ОСОБА_4 викрито та затримано працівниками правоохоронних органів, що мало місце о 16:45 годин 26 жовтня 2023 року за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, смт. Вилок, на в`їзді до КПП «Вилок».

Прокурор вказує на те, що 26.10.2023 було проведено огляд за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с.м.т. Вилок, на відстані близько 300 метрів від автодороги М-23 та на відстані близько 150 метрів до прикордонного знаку №112 державного кордону України з Угорщиною, координати згідно «Гугл Мапс» НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в ході проведення якого, на вказаній ділянці було виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв під контролем правоохоронних органів та гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 де в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» моделі «7» рожевого кольору, з номером мобільного оператора НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , який упаковано в спецпакет НПУ СУ № ВУМ1010760.

26 жовтня 2023 року постановою слідчого вище вказані вилучені речі були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Зважаючи на те, що вилучені речі вважаються матеріальними об`єктами, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

Прокурор зазначає, що підставою для накладення арешту є те, що вилучені речі та майно - відповідно до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами, зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна.

Прокурор зазначає, що незастосування арешту на майно може призвести до зникнення, втрати, знищення, передачі чи використання вказаного майна.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не зявився. Надав суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник вилученого майна ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання, що стверджується рапортом прокурора ОСОБА_7 .

У відповідності до ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 12.10.2023 року внесені до ЄРДР за№0000160 , попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках цього провадження 26 жовтня 2023 року, було проведено огляд місця події за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с.м.т. Вилок, на відстані близько 300 метрів від автодороги М-23 та на відстані близько 150 метрів до прикордонного знаку №112 державного кордону України з Угорщиною, координати згідно «Гугл Мапс» НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в ході проведення якого, на вказаній ділянці було виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв під контролем правоохоронних органів та гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 де в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» моделі «7» рожевого кольору, з номером мобільного оператора НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , який упаковано в спецпакет НПУ СУ № ВУМ1010760.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпе-чення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст.173 КПК України).

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, вилученого в ході проведення огляд місця події 26.10.2023 року за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с.м.т. Вилок, на відстані близько 300 метрів від автодороги М-23 та на відстані близько 150 метрів до прикордонного знаку №112 державного кордону України з Угорщиною, координати згідно «Гугл Мапс» 48.1214667, 22.8198800 з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано вимог ст.ст. 170,171 КПК України і в клопотанні прокурора наявне обґрунтування необхідності арешту речей виявлених під час огляду місця події та конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.

Слідчим суддею встановлено, клопотанням та матеріалами доданими до клопотання доведено, що вилучені в ході огляду місця події 26.10.2023 року за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с.м.т. Вилок, на відстані близько 300 метрів від автодороги М-23 та на відстані близько 150 метрів до прикордонного знаку №112 державного кордону України з Угорщиною, координати згідно «Гугл Мапс» 48.1214667, НОМЕР_3 речі згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки у разі його не застосуванні може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів як речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, окрім того вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів не втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування .

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури в Закарпатській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події 26.10.2023 року за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с.м.т. Вилок, на відстані близько 300 метрів від автодороги М-23 та на відстані близько 150 метрів до прикордонного знаку №112 державного кордону України з Угорщиною, координати згідно «Гугл Мапс» НОМЕР_2 , 22.8198800 речі, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «7» рожевого кольору, з номером мобільного оператора НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який упаковано в спецпакет НПУ СУ № ВУМ1010760 , шляхом заборони користування, відчужування та розпорядження.

Копію ухвали вручити прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1