Провадження № 1-кс/638/2990/23
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

встановив:

17 листопада 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб СВ ВП№ 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 17.11.2023 року, справа за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність посадових Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань передана у провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З аналізу норм статей 214, 304 КПК України слідує висновок про те, що обчислення строку звернення зі скаргою на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Зі змісту скарги не можливо встановити коли ОСОБА_2 звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки до скарги не додано жодного належного доказу звернення ним на електронну поштову адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яких документів про отримання СВ ВП№ 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області заяви від 10.11.2023 року за вих. № 10/11/2023-1 скаржник не надав.

Так, дійсно, заяви (повідомлення) про кримінальні правопорушення можуть направлятись до органів прокуратури, поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернеті на офіційну електронну пошта державного органу уповноваженого за прийняття та реєстрацію таких заяв. Офіційній адреси електронної пошти органів прокуратури розміщені на офіційних сайтах в мережі Інтернеті та є загальнодоступними для всіх користувачів мережі.

Разом з тим, доказів отримання цієї заяви СВ ВП№ 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області до скарги не надано.

Тобто, жодних доказів про дійсне звернення з вказаною заявою, дату її подання, особа, яка звернулась зі скаргою, до скарги не долучила.

Також, суд звертає увагу, що скарга подана фізичною особою ОСОБА_2 .

В даних скаржника вказано « ОСОБА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ».

Після прохальної частини стоять дані «Голова ГО «НОН-СТОП ОСОБА_2»» .

Разом з тим після додатків стоїть дата подання скарги та вказано прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_2 .

Тобто скарга підписана фізичною особою ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У статті 26 ЦК України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на створення та працю в громадській організації, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - засновника громадської організації, голови чи просто члена громадської організації.

Разом з тим, статус голови громадської організації і статус фізичної особи є різними.

З матеріалів скарги вбачається, що заява про вчинення злочину підписана головою громадської організації, а скарга, яка подана до суду - фізичною особою.

І хоча це одна і та ж особа, але діє ОСОБА_2 у різних статусах - при поданні заяві - головою громадської організації, а при подані скарги до суду - фізичною особою.

Відповідно до Глави 3 КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Слідчий суддя на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржника шляхом витребування відповідних документів, оскільки це не передбачено діючим КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд повертає скаргу, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

З огляду на те, що скарга не містить жодного доказу на підтвердження того, що заявник дійсно звертався до СВ ВП№ 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також щодо дати звернення із такою заявою, це в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості перевірити, чи дійсно скаржник має процесуальний статус заявника у розумінні вимог ст. 303 КПК України та чи були дотримані скаржником строки звернення до суду з такою заявою, що є обов`язковою вимогою КПК України.

Виходячи із доданих до скарги документів, керуючись принципами змагальності сторін, свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та диспозитивності, встановленими ст.ст. 22, 26 КПК України, слідчий суддя вважає, що вказану скаргу необхідно повернути скаржнику разом з усіма доданими матеріалами, що не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду, в порядку, передбаченому КПК України.

Одночасно заявнику роз`яснюються вимоги ч. 7 ст. 304 КПК України, відповідно до якої повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб СВ ВП№ 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути заявнику з усіма додатками.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1