Справа № 761/7034/23
Провадження № 1-кп/761/1899/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесенні в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000015 від 03.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінськ, Республіки Білорусь, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва, перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотаннями про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, продовження злочинної діяльності.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначила, що ризики є необґрунтованими та недоведеними, оскільки, перебуваючи раніше під домашнім арештом, обвинувачений не вживав заходів до переховування від суду, належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, прокурором не доведено, що обвинувачений чинив тиск на свідків чи потерпілу, заперечила щодо ризику продовження злочинної діяльності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника, зауважив, що під час перебування під домашнім арештом раніше не допускав порушення процесуальної поведінки, в подальшому перебуваючи без запобіжного заходу, також продовжив належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки як обвинувачений, визначені законом. Просив врахувати, що після повернення йому судом паспорту, він буде працевлаштовуватися та з початком нового начального року відновиться для продовження здобуття вищої освіти.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши доводи сторін, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування та початку судового провадження обвинувачений тривалий час перебував під дією найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 09.11.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було зміно на цілодобовий домашній арешт, з покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на строк до 09.01.2024.

У період з 09.01.2024 по 07.02.2024 обвинувачений не перебував під будь-яким запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За змістом ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обсяг інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, міра покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості, усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки вони судом безпосередньо не допитані.

Щодо інших заявлених стороною обвинувачення ризиків, то їх існування очевидно суду не доведено.

Отже, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які послався прокурор у своєму виступі, обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та чи переважають характеризуючі дані щодо особи обвинуваченого ці ризики, суд враховує, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання особи винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

В той же час, враховуючи особу, обвинуваченого, його належну процесуальну поведінку у період, коли він не перебував під жодних запобіжним заходом, відсутність доказів зі сторони обвинувачення, щодо позапроцесуального спілкування обвинуваченого з потерпілою чи свідками, з метою впливу на них та зміни раніше наданих слідству показань, приводять суд до висновку, що запобігти встановленим судом ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого та оцінивши доводи кожної сторони, з урахуванням наведених вище доводів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відносно ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України на строк визначений законом, що буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 182, 331, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора залишити без задоволення.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

-прибувати до суду за викликом;

-не відлучатись за межі міста Києва та Київської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 07 квітня 2024 року.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під підпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000015.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_6