ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючих в інтересах

обвинуваченої ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року у кримінальному проваджені, внесеному в ЄРДР за № 0000051 від 01 лютого 2019 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорська Донецької області, громадянин України, раніше не судимий в силу статті 89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, та призначено покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі закритого типу;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Краматорська Донецької області, громадянки України, раніше не судима в силу статті 89 КК України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років трьох місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі закритого типу;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Горлівка, Донецької області, громадянина України, працює вантажником, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі; на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на три роки із покладенням відповідних обов`язків.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 на користь держави вартість проведених експертизи в сумі 25277,65 гривень, а саме з ОСОБА_6 8426 гривень., з ОСОБА_12 - 8426 гривень та з ОСОБА_10 8426 гривень; вирішено питання щодо речових доказів, -

в с т а н о в и л а :

вироком суду ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 визнано винними у тому, що ОСОБА_6 приблизно в серпні 2018 року, не маючи легального джерела доходів, діючи з корисливих мотивів, домовився із раніше знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , про сумісне виготовлення, зберігання з метою збуту, а також збут підроблених банкнот іноземної валюти, зокрема доларів США на території Донецької та Запорізької областей.

Після чого в невстановленому місті та в невстановлений час, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за допомогою знакодрукуючого пристрою, що використовує струменево - крапельний принцип друку виготовив банківські банкноти іноземної валюти, зокрема долари США, номіналом 100 доларів США, у сумі не менше 600 доларів США, які ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб зберігав з метою подальшого збуту.

27 березня 2019 року приблизно о 12 годині 02 хвилини ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , переслідуючи мету власної наживи, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_6 за місцем свого мешкання та місцем мешкання ОСОБА_6 , за грошові кошти у сумі 3 600 гривень, незаконно збула ОСОБА_14 раніше виготовлені підроблені купюри номіналом 100 доларів США кожна, у кількості шести штук, на загальну суму 600 доларів США.

В цей же день, 27 березня 2019 року о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_14 , перебуваючи у службовому кабінеті № 107 Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганських областях, розташованому по вул. Ярослава Мудрого, 56 добровільно видав придбані ним в ОСОБА_10 підроблені грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 6 штук серія та номер НІ 58966587 F, MK 62014589 G, GM 25769814 H, HM 61896247 G, SM 82947618 F, AS 65214796 H, які згідно з висновком судово-технічної експертизи не відповідають зразкам грошових знаків Федерального резервного банку США, що знаходяться в офіційному грошовому обігу на території України та надані на дослідження банкноти виготовлені струменево-крапельним способом за допомогою знакодрукуючого пристрою, що використовує струменево-крапельний принцип друку.

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на виготовлення, зберігання з метою збуту та збут підроблених банкнот іноземної валюти, зокрема доларів США, в період часу з 21 години 4 травня 2019 року до 03 години 5 травня 2019 року перебуваючи на території м. Бердянська Запорізької області ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за допомогою знакодрукуючого пристрою, що використовує струменево-крапельний принцип друку виготовив банківські банкноти іноземної валюти, зокрема долари США, номіналом 100 доларів США, у сумі не менше 3 900 доларів США, які ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, зберігав з метою подальшого збуту.

В цей же день, 05 травня 2019 року приблизно о 10 годині ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , на автобусі, який слідує за маршрутом «Бердянськ-Краматорськ» незаконно перевіз зазначені підроблені банкноти іноземної валюти до м. Краматорська Донецької області, де незаконно зберігав за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_7 .

Після чого, 13 травня 2019 року приблизно в 11 годині 08 хвилин ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 переслідуючи мету власної наживи, перебуваючи біля будинку 6 по вул. Л. Бикова в м. Краматорськ Донецької області за місцем свого мешкання та місцем мешкання ОСОБА_6 , незаконно збула ОСОБА_14 раніше виготовлені підроблені купюри номіналом 100 доларів США кожна серія та номер FR26781735D, LK56487965W, RT98365176T, SW87459876D, GH61849575F, FT65878545A, KL98769864W, RE98760987D, KJ78650924R, RE98760987D, ZR87932456K, AD76598254A, PH69254785S, FG34765898R, PK56983587D, BN98125467R, SR54872189D, MP78245687S, DF64791247A, ZF64874158A, MK78913456T, SR45786345R, LK89142657H, FG34765898R, KL26578924L, PT98437652R, DS26947589F, DR67549876S, DT24567281S, KP89245618F, PK56987635G, ZD90875324D, BH89327654R, DE45671456G, LT76359814S, KP67454389W, SE98745632R, CG56981255H, SA89054215A у кількості 39 штук, на загальну суму 3 900 доларів США, які в цей же день, 13 травня 2019 року ОСОБА_14 , перебуваючи у службовому кабінеті № 107 Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганських областях, розташованому по вул. Ярослава Мудрого, 56, добровільно видав.

Крім цього, в цей же день, 13 травня 2019 року в період часу з 11 години 20 хвилин до 17 години 45 хвилин, співробітниками правоохоронного органу під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у квартирі АДРЕСА_7 , були виявлені та вилучені грошові кошти у розмірі 10 300 гривень, отримані ними від збуту підроблених грошей, у вигляді іноземної валюти, зокрема доларів США.

На зазначене судове рішення обвинуваченим ОСОБА_6 подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі останній просить вирок суду змінити, призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Зазначає, що місцевим судом в повній мірі не враховані всі обставини справи, зокрема, його особиста участь в інкримінованому правопорушенні, наявність провокації до вчинення злочину з метою його подальшого викриття.

Крім того, обвинуваченою ОСОБА_10 подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі остання просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із випробуванням. Фактичні обставини кримінального правопорушення ОСОБА_10 не оскаржує, наголошує на щирому каятті, що остання активно сприяла розкриттю злочину. Зауважує, що має на утриманні мати, яка потребує постійного догляду, з місця роботи характеризується позитивно.

Обвинуваченим ОСОБА_12 вирок не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який наголосив на своїй невинуватості, захисника адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючих в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , які просили направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, прокурора ОСОБА_11 , який заперечував проти задоволення апеляційний скарг обвинувачених, просив вирок місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як визначено ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення).

Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує на необхідність аналізувати положення п.п. а п. 3 ст. 6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п.52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п.58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п.34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

Аналогічного висновку про необхідність «доведення винуватості особи у вчиненні злочину поза будь-яким розумним сумнівом», а відповідно і наведення його обґрунтованості у судовому рішенні, Верховний Суд України дійшов у постанові від 3 березня 2014 року у справі №5-49кс13, де зазначив про те, що необґрунтованість судових рішень є істотним порушенням таких засад судового провадження, як законність, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, безпосередність дослідження показань та інших доказів. Ці порушення мають визнаватися достатніми і необхідними для визнання результатів розгляду обвинувачення сумнівними, недостовірними і такими, що не відповідають істині. За їх наявності судові рішення не можуть (не повинні) залишатися в силі.

Отже, судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Разом з цим, у справі "Кари-Пека Питилайнен проти Фінляндії", рішення від 22.09.2009 року, у §33 Європейський суд зазначив, що право сторін надавати міркування по справі, які вони вважають такими, що стосуються справи, визначає відповідний обов`язок суду належним чином досліджувати всі доводи, представлені сторонами: Розділ 13 Застосування положень ст.6 Конвенції з прав людини 167 «...право на справедливий судовий розгляд, гарантоване за статтею 6 §1 Конвенції, охоплює, між іншим, право сторін у провадженні надавати доводи, які вони вважають такими, що стосуються їхньої справи. Оскільки призначення Конвенції - гарантувати не права, які є теоретичними чи ілюзорними, а права, які є реальними та ефективними.., це право може розглядатись як ефективне лише, якщо заявник дійсно «заслуховується», тобто його доводи належним чином досліджуються судом. Стаття 6 §1 Конвенції покладає на суди обов`язок провести належне дослідження доводів, аргументів та доказів, представлених сторонами, без упередженості до їхньої оцінки або релевантності до їхнього рішення..».

Як вбачається із матеріалів провадження, дії ОСОБА_6 та ОСОБА_15 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 199 КК України, із вказаною кваліфікацією погодився суд першої інстанції та визнав ОСОБА_6 та ОСОБА_10 винними у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з цим, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у судовому засіданні в суді першої інстанції показали, що вони виготовляли сувенірні банкноти, які не користувались попитом, однак знайомий ОСОБА_6 запропонував виготовити для нього підроблені банкноти.

В апеляційній скарзі сторона захисту вказує на факт підбурювання на вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими.

Суд першої інстанції, розглядаючи вказане кримінальне провадження не дотримався в повній мірі вимог закону, оскільки не надав оцінки показанням обвинувачених та дослідженим доказам щодо підбурювання третьою особою на виготовлення підроблених банкнот та взагалі залишив поза увагою і не навів обґрунтувань щодо наявності або відсутності факту провокації.

Провокація це прихована діяльність для особи, яку провокують, тому з боку останньої особи вчинення провокації як цілеспрямована діяльність провокатора для створення чогось конкретного не сприймається. Крім того, особа, на яку здійснюється вплив, може взагалі не усвідомлювати, що вона перебуває під впливом провокатора.

Провокація здійснюється у порядку односторонньої умисної діяльності з боку винуватця злочину, що не охоплює свідомість особи, яку провокують.

Зокрема, судом не надано аналізу та оцінки доказам з приводу пред`явленого ОСОБА_6 та ОСОБА_10 обвинувачення відповідно до ст. 94 КПК України, а лише їх перераховано у вироку, що не відповідає положенням ст. 374 КПК України. Не проаналізовані показання обвинувачених у сукупності з іншими доказами на предмет наявності або відсутності провокації зі сторони ОСОБА_14 , адже ОСОБА_14 декілька разів звертається до обвинувачених з проханням про виготовлення підроблених банкнот.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Таким чином, у разі виявлення за матеріалами кримінального провадження ознак, притаманних провокації злочину, суд у судовому засіданні має це перевірити шляхом дослідження відповідних обставин і лише після цього зробити висновок щодо наявності (відсутності) такого факту і, як наслідок, щодо належності, допустимості й достатності доказів у кримінальному провадженні для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи, що суд першої інстанції, всупереч вимогам КПК України, належним чином не перевірив доводи сторони захисту, не навів переконливих мотивів на їх спростування, та не проаналізував наявні в матеріалах провадження докази, то, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень є передчасними, а вирок суду таким, що ухвалений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказані недоліки, на переконання колегії суддів, неможливо усунути під час апеляційного розгляду.

За наведеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Оскільки вирок суду із зазначених вище підстав, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів не здійснює оцінки доводів апеляційних скарг, які підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції необхідно врахувати зазначене у цій ухвалі апеляційного суду, усунути порушення вимог кримінального процесуального закону, які стали підставами для скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду, повно, всебічно, неупереджено та об`єктивно дослідити всі зібрані докази у справі, ретельно перевірити усі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, дати кожному зібраному доказу належну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України, перевірити усі доводи викладені в апеляційних скаргах та за результатами розгляду ухвалити мотивоване, законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підлягають до задоволення частково, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 413, 424, 532 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді :