Провадження №1-кс/447/1030/23
Справа №447/3396/23
У Х В А Л А

щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

21 жовтня 2023 р. Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000461, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186, відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з неповною середньою освітою, раніше судимого, востаннє вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 27.11.2015 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

слідча ОСОБА_5 ,

прокурор ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

21.10.2023 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання наведено таке.

20 жовтня 2023 року, в період з 17:00 год. до 17:30 год. ОСОБА_4 достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, що встановлений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та який неодноразово продовжувався, знаходячись поблизу гуртожитку ДПТНЗ «Новороздільський професійний ліцей», що по вул. В. Чорновола, 9, м. Новий Розділ, Львівської області, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та керуючись раптово виниклим прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, шляхом ривка, відкрито викрав з його рук мобільний телефон марки Redmi IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 із вставленою сім-карткою а.н. НОМЕР_4 вартістю 650 грн. та покинув місце скоєння злочину разом із викраденим майном, тим самим завдавши матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

О 19 годин 00 хвилин, 20.10.2023 оперуповноваженим СКП відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_8 за адресою: пр.. Шевченка між буд. 5а і 5 б, м. Новий Розділ Львівської області, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ч. 186 КК України, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_1 .

21.10.2023 старшим слідчим СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу) в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 20.10.2023 та 21.10.2023, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , показаннями потерпілого ОСОБА_7 протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 20.10.2023 та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Слідча у судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задоволити. Вказала, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Миколаївського районного суду від 27.11.2015 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до шести років позбавлення волі, на шлях виправлення не став, не працевлаштувався, продовжив учиняти кримінальні правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що свідчить про явну небезпеку підозрюваного для суспільства. Крім того, під страхом можливого застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років за інкримінований йому злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 було затримано працівниками поліції у порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто безпосередньо після вчинення злочину, сукупність очевидних ознак на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Крім цього, слідчий вказав, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, шляхом переконання їх відмовитися давати свідчення, надати інші або змінити їх взагалі, свідчить про обставини та спосіб вчинення ним злочину та характер кримінально-протиправного посягання, що випливає із допиту потерпілого ОСОБА_7 , показань свідка ОСОБА_13 . Крім цього, відносно ОСОБА_4 , 18.10.2022 до Миколаївського районного суду Львівської області скеровано обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000289 від 25.08.2022 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, тобто за вчинення замаху на вбивство особи, що свідчить про його загрозу для оточуючих зважаючи на протиправне діяння, яке він вчинив 20.10.2023. Таким чином, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може впливати шляхом погроз в тому числі із застосуванням фізичного насильства на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки обставини вчинення злочину, свідчать про його жорстокість та байдужість до будь яких правових та моральних норм поведінки. З урахуванням наведеного, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 надалі буде вживати заходи, спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, зокрема, пов`язані з незаконним впливом на свідків, показання яких мають важливе значення для доведеності вини останнього. Таким чином, наявні ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що при вивченні особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що такий характеризується типово, неодружений, не працевлаштований, дітей на утриманні не має, у такого відсутні міцні соціальні зв`язки.

Прокурор підтримав клопотання. В обґрунтування клопотання навів доводи, викладені у такому, просив таке задоволити, оскільки застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, однак у випадку, якщо суд прийде до висновку про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити йому найменший розмір застави.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги слідчого, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, слідчий суддя встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор у ході розгляду клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, довели ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, однак, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмеженим з огляду на суспільний інтерес.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справах «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства»), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи вищенаведене та дані про особу підозрюваного в їх сукупності, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають у даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , а також те, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»). Таким чином, оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відтак, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному заставу у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слідчий суддя вважає доведеними, слідчий суддя приходить висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, а тому підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 176, 177, 182, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, із утриманням в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, Львівської області, тобто до 19.12.2023 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок ) гривень 00 копійок.

У випадку внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілим ОСОБА_7 ,

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1