Справа 522/8378/23
Провадження 1-кп/522/2043/23
У Х В А Л А

03.10.2023 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши кримінальне провадженняза ЄРДР№ 0000278 від 11.04.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , не судимого, згідно зі ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 10 квітня 2023 року приблизно о 20 годині 45 хвилин, достовірно знаючи про те, що на території України діє воєнний стан, маючи намір на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебував у залі кінотеатру «Мультиплекс» за адресою: місто Одеса вул. Генуезська 5, обрав предметом свого злочинного посягання майно, a саме: мобільний телефон, який знаходився в кишені сумки потерпілого ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_8 , дістав з кишені раніше заготовлений для реалізації свого злочинного умислу предмет зовні схожий на пістолет, здійснив погрозу застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, шляхом демонстрації пістолета, який потерпілий сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, висловив потерпілому ОСОБА_8 вимогу передати йому мобільний телефон марки «І PHONЕ 14+» IMЕІ: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору. Потерпілий ОСОБА_8 реально сприймаючи погрозу для свого життя та здоров`я, виконуючи вимогу ОСОБА_4 , передав останньому свій мобільний телефон марки «I PHONЕ 14+» IMЕІ: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору. Надалі, ОСОБА_4 взявши з руки ОСОБА_8 зазначений мобільний телефон марки «IPHONЕ 14+» вартістю 40000 гривень, покинув місце вчинення ним злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід домашній арешт у нічний час доби, зокрема посилаючись на необґрунтованість кваліфікації наданої стороною обвинувачення; недоведеність заявлених прокурором ризиків; відсутність наміру та підстав у обвинуваченого переховуватись від суду.

Обвинувачений та захисник ОСОБА_9 підтримали позицію захисника ОСОБА_5 .

Прокурор заперечував проти клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, вважаючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які було враховано судом при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не відпали.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Згідно з ухвалою суду від 29.08.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 27.10.2023, без альтернативи визначення застави.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_4 , з посиланням на вагомі докази, перелік яких зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування, обвинувачується у вчиненні зухвалого, особливо тяжкого злочину, пов`язаного із погрозою застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я особи, та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На даний час, розгляд кримінального провадження ще триває. При цьому, слід зауважити, що до завершення розгляду, суд не може робити висновки щодо винуватості обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій.

Доводи захисника щодо можливості проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , який є повнолітньою особою, з батьками, у їх житлі, та його прийняття на роботу, під час перебування в слідчому ізоляторі, на думку суду, не є свідченням міцних соціальних зв`язків обвинуваченого та обставинами, що здатні гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Таким чином, заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати, а доводи захисника ОСОБА_5 щодо позитивних характеристик обвинуваченого ОСОБА_4 не спростовують наявності вказаних ризиків.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наявні відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, як про те просить сторона захисту, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів наявності підстав, що унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я, стороною захисту не надано, та в ході розгляду судом - не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід наразі не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 32, 110, 177-183, 315, 331, 370, 372, 376, 392, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1