КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

осіб, які порушили

питання про реабілітацію ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000770 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2022 року кримінальне провадження № 0000770 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, що в свою чергу вказує на необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, вважаючи ухвалу суду незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

_________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/2062/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_1

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що кримінальне провадження № 0000770 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315 КК України, не було об`єднано з кримінальними провадженнями, внесеними до ЄРДР до 15 березня 2018 року, а об`єднано з кримінальним провадженням № 0000784, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.07.2018 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 315 КК України. До кримінального провадження № 0001875, відомості до ЄРДР про яке внесено 14.11.2017, не були об`єднані матеріали кримінальних проваджень відносно ОСОБА_9 у тому числі епізод, відомості про який внесено до ЄРДР 23.03.2018, на який послався суд першої інстанції.

Крім того, зазначає, що в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 жовтня 2022 року в справі № 753/12578/19 сформовано висновок про застосування положень ст. 294 КПК в об`єднаних провадженнях: продовження строків досудового розслідування здійснюється слідчим суддею в межах повноважень, визначених положеннями Законів № 2147-VІII і № 2617-VIII, у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР з 15 березня 2018 року і які були об`єднані з кримінальним провадженням, розпочатим до цієї дати.

Однак, кримінальне провадження за № 0001875, з якого виділено кримінальне провадження № 0000770 за обвинуваченням ОСОБА_9 , внесено до ЄРДР до 16 березня 2018 року, та провадження № 0000770 не було об`єднано з кримінальними провадженнями розпочатими до цієї дати.

При цьому, продовжуючи строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 до п`яти місяців прокурор керувався вимогами ст. 294 КПК України в редакції Закону № 1697-VІІ, що діяла до 16 березня 2018 року, якою визначено, що продовження строку досудового розслідування належить до повноважень прокурора. Оскільки Прикінцеві положення Закону № 2147-VІІІ, яким внесено зміни до ст. 294 КПК та визначено, що якщо подано клопотання про продовження строку досудового розслідування до 6 чи до 12 місяців, то це питання вирішує слідчий суддя, містять застереження щодо застосування правил продовження строку досудового розслідування та передбачають, що зазначені зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін (тобто з 16 березня 2018 року).

Крім того, згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про закриття кримінального провадження повинно вирішуватися під час проведення підготовчого судового засідання. Однак, під час підготовчого судового засідання питання щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не розглядалося, а за результатами підготовчого судового засідання прийнято рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, який тривав понад чотири роки, під час якого питання щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не ініціювалося учасниками провадження, та не було предметом судового розгляду, а таке рішення судомприйнято в нарадчій кімнаті за результатом розгляду кримінального провадження, що у свою чергу позбавило можливості учасників висловити свої заперечення та доводи щодо вказаного питання.

За таких обставин, вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, а також захисника ОСОБА_6 і осіб, які порушили питання про реабілітацію - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Положення ст.ст. 219, 294-295 КПК України визначають строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

За приписами п. 2 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України, тобто в редакції, що діяла на час вчинення процесуальних дій у цьому провадженні, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений в порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про його відновлення, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченомустаттею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею - ч. 3 ст. 219 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Таким чином, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Такий висновок, викладений і у постановах Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвалах Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20, від 15 вересня 2021 року у справі № 711/3111/19.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 14.07.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001875 внесено епізод з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 307 КК України за фактом того, що ОСОБА_11 займається збутом наркотичних засобів, психотропних речовин. Крім того, до даного діяння можуть бути причетні і ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , які підтримують тісний зв`язок з ОСОБА_11

22.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено епізод з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 307 КК України за фактом того, що 21.02.2018 в період часу з 17:00 до 20:30 працівниками УПН ГУНП у м. Києві та УП в метрополітені ГУНП у м. Києві проведено оперативну закупку психотропної речовини «Амфетамін» у громадянина ОСОБА_14 за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 1, та його об`єднано до кримінального провадження № 0001875.

23.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено епізод з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 307 КК України за фактом того, що 22.03.2018 в період часу з 21:50 до 00:40 працівниками УПН ГУНП у м. Києві та УП в метрополітені ГУНП у м. Києві проведено оперативну закупку психотропної речовини «MDMA» у громадянина ОСОБА_14 за адресою: м. Київ, вул. Кулібіна, 1, та його також об`єднано до кримінального провадження № 0001875.

29.03.2018 ОСОБА_11 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

11.04.2018 ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 307 КК України.

Постановою керівника місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_15 від 21.05.2018 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 від 14.11.2017 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - до 3 місяців.

Також в рамках кримінального провадження № 0001875 31.05.2018 року повідомлено про підозру ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Постановою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_16 від 20.06.2018 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 до 5 місяців, в тому числі і в частині, де йдеться про підозру ОСОБА_13 за епізодом від 28.03.2018.

27.07.2018 з кримінального провадження № 0001875 виділено в окреме провадження матеріали щодо ОСОБА_9 та в Єдиному реєстрі досудових розслідувань виділеному провадженню присвоєно № 20000770 з правовою кваліфікацію ч. 2 ст. 307 ККУкраїни.

30.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000784 внесено відомості за ч. 1 ст. 315 КК України за фактом того, що ОСОБА_9 схиляв до вживання наркотичних засобів ОСОБА_17

09.08.2018 у рамках провадження № 20000770 ОСОБА_9 повідомлено про зміну підозри на ч. 2 ст. 307 КК України.

Також 09.08.2018 у рамках провадження № 0000784 ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 315 КК України.

10.08.2018 постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_18 об`єднано провадження № 20000770 з правовою кваліфікацію ч. 2 ст. 307 КК України та провадження № 0000784 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 315 КК України в одне провадження та йому присвоєно № 20000770.

22.08.2018 обвинувальний акт у провадженні № 20000770 надійшов до суду.

При цьому 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким, зокрема, внесено зміни до статті 294 КПК України та надано повноваження слідчому судді щодо продовження строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цього Закону, тобто з 16 березня 2018 року.

Кримінальне провадження за № 0001875 було розпочато до введення в дію змін, внесених до КПК України Законом №2147-VIII, щодо порядку продовження строків досудового розслідування, а внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань одного з епізодів 23.03.2018 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 307 КК України відбулося після введення в дію цих змін, тобто після 16 березня 2018 року.

Також і виділення з цього провадження № 0001875 матеріалів щодо ОСОБА_9 з присвоєнням № 20000770 та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей № 0000784 і його об`єднання з кримінальним провадженням № 20000770 мало місце після введення в дію вищевказаних змін.

У кримінальному провадженні № 0001875 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - 29.03.2018 року, а ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - 11.04.2018 року.

Таким чином, враховуючи п. 2 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України, а також постанову керівника місцевої прокуратури № 7 Прокудіна від 21.05.2018 про продовження строку досудового розслідування до 3 місяців, останнім днем строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 є 29.06.2018 року, який в подальшому підлягав продовженню у відповідності до вимог ст.ст. 294-295-1 КПК України.

Згідно вимог ст. 294 КПК України, у новій редакції, яка вже діяла станом на 11.04.2018 року, тобто на момент повідомлення про підозру ОСОБА_9 , якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;

3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.

Таким чином, вказаною нормою передбачено право прокурора вирішувати питання щодо продовження строків досудового розслідування лише на строк до трьох місяців, в усіх інших випадках (до 6 та до 12 місяців), такі строки продовжуються виключно слідчим суддею.

Разом з тим, як вбачається з наданих суду матеріалів, 20.06.2018 року постановою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_16 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 продовжено до 5 місяців, що суперечить вимогам ст. 294 КПК України.

Ухвала слідчого судді про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 в матеріалах справи відсутня.

За таких обставин, враховуючи, що прокурор не мав повноважень на продовження строку досудового розслідування до 5 місяців, а відповідне питання слідчим суддею, як цього вимагає ст. 294 КПК України у новій редакції, не вирішувалося, є обґрунтовані підстави вважати, що останнім днем строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 є 29.06.2018 року, а відтак, виділення 27.07.2018 року з кримінального провадження № 0001875 у окреме провадження матеріалів щодо ОСОБА_9 з присвоєнням в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 20000770 та зміну підозри 09.08.2018 року здійснено поза межами строків досудового розслідування, визначених у ст. 219 КК України.

Твердження в апеляційній скарзі прокурора з приводу того, що кримінальне провадження № 0000770 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315 КК України, не було об`єднано з кримінальними провадженнями, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 15 березня 2018 року, а до кримінального провадження № 0001875, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про яке внесено 14.11.2017, не були об`єднані матеріали кримінальних проваджень відносно ОСОБА_9 , у тому числі епізод, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2018, не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають матеріалам провадження, які наведені вище та вочевидь вказують на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 від 14.11.2017 року, розпочатого за фактом того, що ОСОБА_11 займається збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та причетності до даного діяння, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , а також і внесення до нього 23.03.2018 року епізоду щодо збуту 22.03.2018 року громадянином ОСОБА_14 психотропної речовини в ході проведення оперативної закупки, та саме з часу повідомлення про підозру ОСОБА_11 29.03.2018 року і обчислено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 при його продовженні 21.05.2018 року прокурором до трьох місяців, та саме з цього кримінального провадження № 0001875 і виділено 27.07.2018 року матеріали провадження щодо ОСОБА_9 у кримінальне провадження № 0000770, котрі в подальшому - 10.08.2018 року і були об`єднані з кримінальним провадженням № 0000784, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2018 року.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора з приводу того, що продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 16.03.2018 року, відносяться до повноважень прокурора.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КПК України в редакції, яка діяла з дня набрання чинності Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» до 16 березня 2018 року, якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 2 ч. 1 ст. 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 ст. 219 цього Кодексу:

- до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури;

- до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником;

- до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором чи його заступником.

Із 16 березня 2018 року набрали чинності зміни до ст. 294 КПК України, відповідно до яких, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 4 ч. 3 ст. 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 ч. 4 ст. 219 цього Кодексу, зокрема до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 295-1 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Тож, в аспекті положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК України та приписів Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, неправомірним є вирішення питання про продовження строків досудового розслідування не слідчим суддею, а прокурором, незалежно від того, чи були в подальшому кримінальні провадженні об`єднані з тими, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 16 березня 2018 року.

Положення ст.ст. 217, 219 КПК України не спростовують обґрунтованості такого висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 217 КПК України, днем початку досудового розслідування у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, є день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше (у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року).

Загальний строк досудового розслідування за правилами ч. 6 ст. 219 КПК України при об`єднанні кримінальних проваджень у порядку, передбаченому ст. 217 цього Кодексу, визначається: у провадженнях, які розслідувалися в один проміжок часу, - шляхом поглинання меншого строку більшим; у провадженнях, які розслідувалися в різні проміжки часу, - шляхом додавання строків досудового розслідування по кожному із таких проваджень, які не пересікаються, в межах строків досудового розслідування злочину, який передбачає найбільш тривалий строк досудового розслідування з урахуванням можливості його продовження, передбаченої ч. 2 цієї статті.

Отже, кримінальні процесуальні норми, викладені у ст.ст. 217, 219 КПК України, визначають день початку здійснення досудового розслідування об`єднаних проваджень і особливості обрахування загального строку досудового розслідування таких проваджень. Натомість жодних приписів щодо порядку вирішення питання про продовження строків досудового розслідування в таких провадженнях, відмінних від загальних положень і приписів ст. 294 КПК України, вказані вище норми не містять.

При цьому, відповідно до п. 4 параграфа 2 «Прикінцеві положення» Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, зміни щодо судового контролю за продовженням строку досудового розслідування не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Разом із тим, загальні положення КПК України не містять підґрунття до встановлення всупереч приписам ст. 5 КПК України окремих правових режимів щодо вирішення питання про продовження строків досудового розслідування, якщо такі відносини виникли з моменту введення в дію Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. Порядок і підстави проведення процесуальної дії і прийняття процесуального рішення визначаються положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, а не датою внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, положення п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року щодо здійснення судового контролю за продовженням строку досудового розслідування підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК України.

Незастосування положень Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року у справах, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію відповідних змін, а також у тих випадках, коли вказані провадження об`єднані із тими, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань до 16 березня 2018 року, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону через недотримання встановленої законом форми здійснення судового контролю за вирішенням питання про продовження строків досудового розслідування.

Вказані висновки суду першої інстанції узгоджуються із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка закріплена у постанові від 31 жовтня 2022 року у справі № 753/12578/19.

З вищенаведеного слідує, що після 16.03.2018 року право на вирішення питання про продовження строку досудового розслідування на строк більше трьох місяців у кримінальному провадженні № 0001875 покладалося виключно на слідчих суддів, а відтак, подальші дії щодо виділення 27.07.2018 з кримінального провадження № 0001875 матеріалів щодо ОСОБА_9 з присвоєнням їм № 20000770, повідомлення у цьому провадженні про зміну підозри 09.08.2018, об`єднання кримінального провадження № 20000770 з кримінальним провадженням № 0000784, а також винесення подальших процесуальних рішень органами досудового розслідування, у тому числі повідомлення про завершення досудового розслідування, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в порядку ст.290 КПК України, а також звернення до суду з обвинувальним актом, вчинено поза межами строку досудового розслідування, який у кримінальному провадженні № 0001875 вже закінчився 29.06.2018 року.

Що стосується кримінального провадження № 0000784, то додавши указані у ст. 219 КПК України строки, з урахуванням вимог ст. 217 КПК України, вбачається, що вони виходять за межі найбільш тривалого строку досудового розслідування за ст. 307 КК України. При цьому, можливість продовження цього строку, передбачена ч. 2 ст. 294 КПК України використана не була.

Враховуючи, що матеріали провадження не містять даних про те, що слідчим суддею із підстав та у порядку, передбаченому законом, був продовжений строк досудового розслідування, чого не заперечує і прокурор, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для закриття кримінального провадження у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи прокурора щодо можливості закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України лише в підготовчому судовому засіданні. Так, ст. 314 КПК України, визначає одне з прав суду першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання - це прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених зокрема п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте КПК України не забороняє суду, у разі встановленням відповідних обставин, закрити кримінальне провадження з цих підстав і під розгляду провадження по суті.

Також, на противагу твердженням прокурора, суд першої інстанції забезпечив учасникам провадження необхідні умови для реалізації своїх прав, адже прокурором були представлені суду всі докази на обгрунтування позиції сторони обвинувачення щодо винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а при виникненні обставин, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, забезпечено прокурору право і на ініціювання питання щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку зі смертю обвинуваченого, в чому суд визнав відсутніми підстави для закриття кримінального провадження за таким клопотанням прокурора та продовжив його судовий розгляд з метою реабілітації померлого, завершивши який та встановивши, на переконання колегії суддів, обґрунтовані підстави для закриття кримінального провадження № 0000770 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315 КК України, згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, і виніс відповідне рішення.

При цьому прокурором не наведено таких доводів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції в цій частині, а тому формальне посилання прокурора на те, що вказане питання щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не ініціювалося учасниками та не було предметом судового розгляду і позбавило можливості висловити з цього приводу свої доводи та заперечення, не свідчить про таке істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, яке б мало наслідком скасування судового рішення.

Отже, визнаючи висновки суду щодо безпідставного продовження прокурором строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 до п`яти місяців обґрунтованими, в зв`язку з чим всі процесуальні дії у кримінальному провадженні № 20000770 здійснювалися поза межами строків досудового розслідування визначених ст. 219 КПК України, колегія суддів вважає ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2022 року, якою закрито кримінальне провадження № 20000770 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, законною, обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора у провадженні задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2022 року, якою кримінальне провадження № 0000770 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ _____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3