У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багачівка Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

- застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 01.03.2024 року, з забороною залишати місце проживання у період доби з 22:00 години до 06:00 години.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції )

підозрюваний: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції )

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Застосовано строком до 01.03.2024 року до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години.

Зобов`язано ОСОБА_6 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання слідчому СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні не тяжкого кримінального правопорушення, але вчинення цього кримінального правопорушення стало наслідком усвідомленого ігнорування ОСОБА_6 загально прийнятих правил в суспільстві. Також прокурор зазначає, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 171 КПК України та вважає, що прокурором в судовому засіданні було доведено, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти наявним ризикам.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000195, інформація про яке внесена до ЄРДР 06 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що він діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від мобілізації без поважних причин, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації та призивом на військову службу у ЗСУ по мобілізації, без поважних причин, 30 червня 2023 року об 06.00 годині свідомо не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією.

30.10.2023 року батьку ОСОБА_6 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є не тяжким, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, послався на недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Врахував дані про особу, ступінь встановлених ризиків, обставини кримінального правопорушення, і враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, дійшов висновку, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваного з покладенням на нього додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм в змозі тільки цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою.

Згідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, який є не тяжким, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею також були враховані відомості щодо особи підозрюваного, а саме, що він має міцні соціальні зв`язки, перебуває у шлюбі, за місцем проживання проживає з дружиною та малолітньою дитиною, 2022 року народження, раніше не судимий, повідомлення про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень відсутні.

Посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, як на підставу для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є слушними.

За такого, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як домашній арешт для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу в.о. начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2024 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді