Дата документу 28.09.2023Справа № 554/6608/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 08.07.2023 за ст. 368-5 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Полтавській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 08.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України.

Прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, за результатами опрацювання публікацій засобів масової інформації, а саме веб-сторінки інтернет сайту «Medium», встановлено, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_5 у період 2022-2023 років набув у власність, шляхом оформлення права власності на близьких родичів, активи у значному розмірі, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами.

12.07.2023 року відділом контррозвідки УСБУ в Полтавської області, на виконання доручення №45-1583 вих. 23 від 10.07.2023, повідомлено, з метою встановлення та перевірки переліку нерухомого майна, яке перебуває у власності начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 та його близьких родичів встановлено наступне:

ОСОБА_5 володіє земельною ділянкою площею 1,9771 га, кадастровий номер: :00:004:0226, розташована у межах колишньої Римарівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, дата набуття права власності 10.11.2016 року.

Дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6 володіє земельною ділянкою площею 0,09 га, кадастровий номер: :09:001:0025, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дата набуття права власності 09.01.2023 року (вартістю згідно договору 41 000 гривень). Цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Категорія земель землі житлової та громадської забудови.

Крім того, у ході досудового розслідування, з відкритих джерел, встановлено, що ринкова вартість аналогічної земельної ділянки складає близько 40 тисяч доларів США.

Батько ОСОБА_5 ОСОБА_7 (покійний) являвся власником житлового будинку площею 48,8 кв. м. та земельної ділянки, яка була придбана на підставі доручення виданого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , дата набуття права власності 21.09.2018 року.

Мати ОСОБА_5 ОСОБА_8 29.10.2022 року стала власницею квартири за адресою: АДРЕСА_3 , площею 40,6 кв. м. (вартістю згідно договору 574 000 гривень).

Теща ОСОБА_5 ОСОБА_9 являється власницею квартири за адресою: АДРЕСА_4 , площею 41,6 кв. м., дата набуття права власності 20.12.2022 року (вартістю згідно договору 374 400 гривень).

18.08.2023 за адресою АДРЕСА_3 , було проведено обшук, у результаті якого встановлено, що вказана квартира, на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2023 була відчужена ОСОБА_10 за 574 000, 00 гривень.

Будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що придбав вказану квартиру, разом із меблями та обладнанням, за 1 296 000 гривень, натомість у договорі купівлі-продажу була вказана геть інша вартість вказаної квартири, а саме: 574 000 гривень, яка була вказана в оцінці та не відповідає дійсності. Під час укладання вказаної угоди, вже безпосередньо була присутня ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка і підписувала вказаний договір, оскільки на її ім`я була оформлена вказана нерухомість. Але слід зазначити, що ніяких організаційних питань під час продажу остання не вирішувала, усі питання з продажу квартири узгоджували із ОСОБА_11 , яка являється невісткою власниці квартири.

12.09.2023 постановою слідчого СУ ГУНП в Полтавській області, відповідно до ст. 98 КПК України, об`єкт нерухомості що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за №0000036, оскільки він має суттєве значення для ходу досудового розслідування та вирішення питання по суті та може свідчити про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України.

Необхідність накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості полягає у збереженні речових доказів та подальшому проведенні ряду експертних досліджень, а саме: судової оціночно-будівельної експертизи з метою встановлення чи спростування факту незаконного збагачення ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості відчуження вказаного об`єкту нерухомості тільки шляхом накладення на нього арешту. Даний захід забезпечення кримінального провадження є необхідним для забезпечення подальшого проведення експертних досліджень та встановленню об`єктивної істини у справі.

Таким чином, з метою належного забезпечення збереження речових доказів виникає необхідність у накладенні арешту на майно.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та прохав клопотання задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 , 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_5 , площею 40,6 кв. м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1 ), шляхом заборони її відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1