ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/17082/23

Провадження № 1-кп/522/2774/23

31 жовтня 2023 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000962, відомості про яке внесено 14.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-25.04.2022р., Любашівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:

13.07.2023р., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 21.00 перебував поряд з кафе «Роза вітрів» яке розташоване за адресою: м. Одеса, просп. Олександрівський 36 де у нього виник конфлікт за невстановлених слідством причин та невстановленою в ході досудового розслідування особою. З метою помсти зазначеній особі за образи під час зазначеного конфлікту, ОСОБА_6 пішов до пункту прийому вторинної сировини за адресою АДРЕСА_3 де він працює, де взяв молоток з масивною металевою ударною частиною. Не заставши свого кривдника біля зазначеного кафе, ОСОБА_6 поклав зазначений молоток біля стіни неподалік від входу до закладу та став розшукував свого кривдника. В цей час приблизно о 21.20 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 який перебував поряд з зазначеним закладом, виникла словесна суперечка яка переросла у взаємні образи та штовханину. З метою покарання за виказані на його адресу висловлювання, ОСОБА_6 вирішив покарати ОСОБА_4 шляхом нанесення йому тілесних ушкоджень. Діючи з вказаною метою ОСОБА_6 підійшов до стіни закладу «Роза вітрів» та взяв раніше ним залишений молоток та тримаючи його в правій руці кинувся на ОСОБА_4 який в цей момент намагався уникнути продовження з`ясовування стосунків з ОСОБА_6 та відходив від нього. Підбігши до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 переслідуючи свою злочину мету, не відступаючи від виконання свого злочинного умислу направленого на умисне спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень наніс йому 2 удари молотком по голові від яких потерпілий впав на землю, не маючи можливості чинити опір, після чого ОСОБА_6 надалі діючи умисно, протиправно, передбачаючи суспільно небезпечний характер свої дій та бажаючи настання їх протиправних наслідків, умисно наніс йому ще три удари молотком по голові тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: лінійний перелом лівої тім`яної кістки, черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середньої тяжкості; забійна рана, гематома та садно м`яких тканей тім`яної області зліва; забійна рана та гематома потиличної області справа, садно в області правої вушної раковини.

Лінійний перелом лівої тім`яної кістки, черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середньої тяжкості; забійна рана, гематома та садно м`яких тканей тім`яної області зліва складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень, які згідно з п. 2.1.3 «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, з якими він був доставлений до КНП «МКЛ №11» ОМР де йому була надана невідкладна медична допомога, а ОСОБА_6 був затриманий на місці скоєння кримінального правопорушення.

Умисні дії, ОСОБА_6 , які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що дійсно, при вказаних у обвинувальному акті обставинах, він 13.07.2023р. приблизно о 21 годині 20 хвилин, біля кафе «Роза вітрів», який розташований у м. Одеса на просп. Олександрівський 36, помилково подумавши, що потерпілий замахнувся на його жінку, в ході виниклого конфлікту, вони стали наносити один одному удари руками. Після чого, обвинувачений зазначив, що він пішов до гаражу, де взяв молоток, з яким повернувся до пітейного закладу, з умислом спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Так, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході триваючого конфлікту, з раніше не знайомим йому потерпілим, ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів молотком по голові, від яких потерпілий впав на землю, після чого він, умисно наніс йому ще три удари молотком по голові, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження. Обвинувачений вказав, що сторонні люди викликали швидку допомогу, а він сів на тротуар та чекав приїзду поліції. У вчиненому щиро покаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні обставини, зазначені у обвинувальному акті № 0000962, відомості про яке внесено 14.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та покази обвинуваченого підтвердив та просив суд не карати ОСОБА_6 суворо, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, оскільки останній не тікав з місця події, з`явився із зізнанням, щиро покаявся, добровільно відшкодував завдану йому шкоду надавши грошові кошти з власних заощаджень на його лікування, а також вибачився перед ним. Потерпілий вказав, що вважає себе винним у виниклому конфлікті і на теперішній час жодних претензій до обвинуваченого не має.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченої, наданим нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_6 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мали місце, вони містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і ОСОБА_6 винуватий у його вчиненні, так як він здійснив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Добровільне усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують його відповідальність, данні про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, однак працює за наймом, розлучений, має постійне місце мешкання, де характеризується виключно з позитивно, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також враховує думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, оскільки останній відшкодував йому заподіяну шкоду та вибачився перед ним, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім буде покарання у вигляді позбавлення волі, однак при цьому, беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від реального відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі вимог ст. 75 КК України, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000962, заявлено не було.

Інформації щодо наявності відомостей про речові докази, судові витрати та заходи забезпечення вказаного кримінального провадження прокурором у судовому засіданні суду надано не було.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасувати, у зв`язку зі звільненням його від реального відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9, 349 368,370- 374,394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від реального відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 3 (три) роки .

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_6 , у випадку реального відбуття покарання, строк перебування його під вартою з 14.07.2023р. по 31.10.2023р. на підставі вимог ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1

31.10.2023