УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 443/939/20

провадження № 51-762 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарженнявироку Жидачівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2020 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року,

встановив:

Як убачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України допокарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна. Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без зміни.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Засуджений звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо нього.

Крім того, касаційна скарга засудженого містить клопотання про поновлення йому строку касаційного оскарження вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2020 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року щодо нього.

Клопотання засудженого мотивовано тим, що ухвала Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року була отримана ним у квітні чи в березні 2022 року, коли вже він відбував покарання у виправній установі, тому закінчився строк на касаційне оскарження вказаних рішень. Враховуючи наведене, засуджений вважає, що строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень пропущений ним з поважних причин.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Проте, доводи клопотання про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, які, на думку засудженого, перешкодили йому оскаржити судові рішення у визначений законом строк, є непереконливими та не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Згідно із ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами потрібно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Як вбачається з копії ухвали Львівського апеляційного суду, засуджений ОСОБА_4 був присутнім в судовому засіданні 12 січня 2021 року року під час апеляційного розгляду, тому йому було відомо про строки та порядок оскарження ухвали згідно вимог ст. 426 КПК України.

При цьому, згідно клопотання засудженого про поновлення строку, останній вказує, що він отримав ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у березні чи в квітні 2022 року.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, засуджений не був позбавлений можливості скористатись своїм правом на касаційне оскарження судових рішень, та подати касаційну скаргу у строк, передбачений вимогами ст. 426 КПК України, тобто протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення.

Проте засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження, 14 вересня 2023 року (згідно поштового штемпелю на конверті).

Водночас засуджений не вказує, які об`єктивні обставини унеможливили його звернутись із касаційною скаргою протягом трьохмісячного строку після отримання ним ухвали апеляційного суду.

На підставі вищенаведеного, касаційна скарга засудженого не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження.

Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, підстав для поновлення відповідного строку не вбачається, а тому, касаційна скарга засудженого підлягає поверненню особі, яка її подала.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2020 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3