ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2807/23 Справа № 194/1865/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000472 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник посилається на те, що стороною обвинувачення не надано вмотивованих доказів , які свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також зазначає про те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не були досліджені докази, додані до клопотання, при цьому сам по собі факт тяжкості кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_8 з 2021 року по 03.11.2023 року був офіційно працевлаштований, та з 18.11.2023 року отримував виплати по безробіттю.

Також просить визначити визначити ОСОБА_9 мінімальний розмір застави, так як потерпілому було повернуте його майно та потерпілий отримав тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року було обрано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.59 год 24 січня 2024 року, без визначенням застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував особу підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника , перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційних скаргах та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та зазначеними в ухвалі слідчого судді, що не оскаржується захисником.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що полягає у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що свідчить про ризик за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Також підозрюваний може впливати на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. До клопотання долучені покази потерпілого, свідків та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.11.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , а тому зазначене підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя врахував, що підозрюваний також може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_8 раніше судимий за злочин проти власності, має не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість та підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, також підозрюваний офіційно не працевлаштований.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаних ризиків є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані щодо особи підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, та який перебуває на обліку в центрі зайнятості, не одружений, раніше судимий.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення за частиною 4 статті 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється особа, та встановлені ризики; заяв про взяття на поруки підозрюваного не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміноване кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , не є дійовим запобіжним заходом щодо підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку в центрі зайнятості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Посилання на те, що слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин є опискою, та не впливає на висновки суду щодо вчинення підозрюваним злочину із застосуванням насильства, при цьому відповідно до матеріалів справи ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_10 не менш ніж 13 ударів по голові та тулубу.

Тому слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний з 18.11.2023 року отримував виплати по безробіттю, а також те, що потерпілому було повернуте його майно та потерпілий отримав тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимоги апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4