Провадження №11-кп/801/1235/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2023 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000345 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2023 відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на шістдесят днів, починаючи з 25.10.2023 до 20.12.2023.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 порушується питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової ухвали про обрання щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосування засобу електронного контролю або застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму доходу громадян для працездатних осіб.

Вважає, що висновки суду щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не відповідають фактичним обставинам справи. Слідчим суддею не зазначено докази, які доводять наведені ним ризики та не враховано дані, які позитивно характеризують особу ОСОБА_8 . Захисник посилається на необґрунтованість підозри та порушення, допущені під час досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_8 . Також зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, має намір співпрацювати зі слідством, не уникав органів слідства та не має намірів уникати суду.

В судове засідання адвокат ОСОБА_7 не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце повідомлявся належним чином, шляхом надіслання повідомлення на його електронну адресу.

Обвинувачений ОСОБА_8 , який утримується під вартою, будучи повідомленим про розгляд даного провадження, не виявив бажання приймати участь в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу в суді першої інстанції прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні злочину, а метою - запобігання спробам уникнення правосуддя, запобігання незаконному впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, у нього немає достатніх соціально-стримуючих факторів, оскільки він не одружений, не має на утриманні непрацездатних осіб, у нього відсутнє постійне джерело доходів, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Апеляційний суд повністю погоджується з мотивами місцевого суду та не вбачає достатніх соціально-стримуючих факторів, які б унеможливили існуючі ризики можливого перешкоджання кримінальному провадженню.

При цьому матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Порушень норм чинного законодавства місцевим судом колегією суддів не встановлено. Твердження захисника про безпідставне тримання ОСОБА_8 під вартою є необґрунтованими та такими, що на оскаржуване рішення жодним чином не впливають.

Також колегія суддів з огляду на обставини кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, зазначені ризики та дані про особу обвинуваченого не вбачає підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу.

Доводи захисника про допущені органом досудового розслідування порушення не є предметом розгляду даного провадження та можуть бути досліджені під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2023 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4