Справа № 755/9860/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002766 від 10 вересня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2022 року близько 09 години 58 хвилин, під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року який у подальшому, на підставі відповідних Указів Президента України неодноразово продовжувався та діяв на день вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 перебував у торгівельній залі магазину «Хочу пива», який належить ФОП « ОСОБА_10 », та розташований за адресою АДРЕСА_2 .

У цей час, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, взяв з касового апарату магазину грошові кошти у сумі 26 000 гривень, що належить ФОП « ОСОБА_10 » та помістив їх до прозорого поліетиленового пакету, який поклав до лівої кишені куртки в яку був одягнутий.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ФОП « ОСОБА_10 » матеріальну шкоду на загальну суму 26 000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, показав, що він працював продавцем консультантом з квітня 2022 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Його не влаштовували умови праці, оскільки власник їх постійно штрафував та несвоєчасно виплачував заробітну плату, він був цим дуже обурений. У магазині розрахунок з клієнтами відбувався готівкою та через термінал. Готівкові гроші зберігалися у магазині, дрібні купюри у касі, а крупні за номіналом купюри ховалися у магазині. Гроші забирав адміністратор або власник. Він працював сім днів через сім днів з 10 до 22 години. На той час, по його розрахункам, власник йому заборгував 15 тисяч гривень. Вночі з 09 на 10 вересня він вирішив вчинити крадіжку грошей з каси. З ранку він прийшов заступати на свою зміну, але замість цього відкрив касовий апарат, забрав звідти 26 тисяч гривень та пішов з магазину, відключивши мобільний телефон. Він поїхав до місця свого проживання у м. Миргород. Наступного дня від матері він дізнався, що його шукає власник та просить повернути гроші. Тільки тоді він зрозумів, що вчинив злочин та боявся зустрічатися з власником. Потім він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, сприяв слідчим у розкритті злочину. На цей час він проживає у м. Миргороді влаштувався на роботу та вживає заходи щодо погашення заборгованості, він перерахував потерпілому 14 975 гривень та буде продовжувати погашати борг. Він повністю визнає суму заявленого цивільного позову. Обіцяє вживати заходи для прискорення виплат. Просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання своєї вини, винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, безпосереднім допитом у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, дослідженими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що він є власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Магазин працював з 10 по 22 годину, кошти приймалися готівкою та безготівковим розрахунком. Для фіксації готівки вівся внутрішній документ, у який продавець записував суму отриманих за день коштів. Він особисто приїжджав та забирав кошти. У нього офіційно працював ОСОБА_5 . Згідно встановленого розпорядку, він 10 вересня повинен був заступити на зміну. У цей день він повинен був раніше прийти, відкрити магазин та підготуватися до торгівлі. Однак, на 11 годину ранку магазин не працював, тому він вимушений був приїхати на місце, де побачив, що відсутній ОСОБА_5 та гроші у касі. Він намагався зателефонувати останньому, однак, той вимкнув мобільний телефон. Він був вимушений викликати працівників поліції та зробити заяву про злочин. Намагаючись мирно вирішити питання, він знайшов мобільний телефон матері ОСОБА_5 , телефонував, але з ним дуже грубо розмовляли. За цей рік ОСОБА_5 йому відшкодував з 26 тисяч гривень матеріальної шкоди лише 14 975 гривень. Він просить задовольнити заявлений їм позов, з урахуванням, зменшення суми позовних вимог. Він просить не позбавляти ОСОБА_5 волі, а дати йому можливість працювати та відшкодовувати йому борг.

Крім того, винність ОСОБА_5 підтверджується даними, що містяться: у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10 вересня 2022 року; у акті про результати інвентаризації від 10 вересня 2022 року; у щоденному звіті продавців за 09 та 10 вересня 2022 року; у протоколі огляду речей від 23 вересня 2022 року; у протоколі огляду відеозапису від 15 вересня 2022 року, у протоколі додаткового огляду відеозапису від 23 вересня 2022 року; у заяві про прийняття на роботу; у наказі про прийняття на роботу від 20 червня 2022 року; у робочій інструкції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Крім того, відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, (а саме, їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв органу досудового розсування у розкритті кримінального правопорушення, неодружений, працює, є учасником бойових дій, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, частково відшкодував потерпілому суму завданої матеріальної шкоди, останній просив не позбавляти ОСОБА_5 волі.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, часткове відшкодування суми завданої матеріальної шкоди.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 , - органом досудового розслідування не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід у ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про його обрання не надходило.

Крім того, потерпілим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні було заявлено до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов (з подальшими змінами) про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 26 000 гривень, моральної шкоду у сумі 10 000 гривень та понесених витрат на правову допомогу у сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Потерпілий зазначає, що протиправними діями ОСОБА_5 йому були завдані матеріальні збитки у сумі 26 000 гривень, тому саме цю суму матеріальних збитків він просив стягнути з ОСОБА_5 . Однак, враховуючи, що на день проведення судових дебатів, ОСОБА_5 йому відшкодував 14 975 гривень моральної шкоди, він уточнює свою позивні вимоги та просить стягнути суму 11 025 гривень.

Крім того, діями ОСОБА_5 йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у негативних змінах у його житті, а саме: переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, душевні страждання пов`язані з хвилюванням через незаконне заволодіння його майном та його тривалим неповерненням, значні зміни в життєвих стосунках та звичайному укладі пов`язані з необхідністю витрачати час на участь у слідчих діях та судових засіданнях.

Також, за складання цивільного позову у цьому кримінальному провадженні ним було сплачено адвокату ОСОБА_9 суму 4 000 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 2395 від 28 листопада 2022 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст. 128 КПК України).

Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст. 129 КПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_8 цивільного позову, з подальшими змінами, у частині відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з ОСОБА_5 , відповідно суми 11 025 гривень, то він підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки повністю знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду та його суму повністю визнав обвинувачений.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Оцінивши доводи сторін судового провадження, надані докази в їх сукупності, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про те, що грошова компенсація, завданої моральної шкоди діями ОСОБА_5 у сумі 10 000 гривень на користь ОСОБА_8 у даному випадку буде відповідати засадам розумності й справедливості, тому вимоги у цій частині підлягають повному задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_8 цивільного позову в частині відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та стягнення з ОСОБА_5 суми 4 000 гривень, то він підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду та підтверджений доказами, наданими потерпілою стороною.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надходило.

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, моральної шкоди та витрат, понесених на правничу (правову) допомогу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди - суму 11 025 (одинадцять тисяч двадцять п`ять) гривень, на відшкодування моральної шкоди - суму 10 000 (десять тисяч) гривень, на відшкодування понесених витрат на правничу (правову) допомогу - суму 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у справі: СD-R на 700 МВ, на якому знаходиться відео з магазину «Хочу пива», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 27/2, який поміщено до спеціального конверту для зберігання дисків білого кольору - залишити зберігатись в матеріалах судового провадження.

Вирокможе бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1