справа № 462/606/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 від 12.01.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , діючи всупереч положень Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів», Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів психотропних речовин та зловживання ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, тобто діючи з прямим умисом, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так, на початку вересня 2023 року ОСОБА_4 вигулюючи собаку по вул. Шевченка, 118 у м. Львів-рудно, біля узбіччя виявив кущ, який за зовнішнім виглядом та запахом схожий на коноплю, зірвав його та відніс додому за адресою: АДРЕСА_1 .

12.01.2024 року на лінію «102» надійшов виклик від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що її син ОСОБА_4 перебуваючи вдома, а саме за адресою: АДРЕСА_1 вживає наркотичні засоби. Після приїзду працівників поліції за вказаною вище адресою, в ході спілкування у ОСОБА_4 були видимі зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме безпідставне збудження, дивна поведінка, крім цього, останній повідомив, що у кімнаті, що знаходиться на другому поверсі в шухляді наявний паперовий згорток із вмістом подробленої речовини рослинного походження зеленого кольору - канабіс, масою 1,66 грам, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, яку діючи умисно, незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому слідчо-оперативною групою відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, під час огляду місця події було вилучено даний наркотичний засіб. Після завершення огляду місця події ОСОБА_4 , повідомив, що у тій же кімнаті під столом наявнй пластиковий контейнер, в якому знаходяться залишки висушених стеблів, бадилля та листя коноплі та пристрій для куріння із слідами нагару. В ході проведення огляду місця події ОСОБА_4 добровільно видав подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору - канабіс масою 543,03 грами, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та полімерний пристрій для куріння, на поверхнях якого є нашарування речовини коричневого кольору - екстракт канабісу, масою 0,2629 грам, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, яких обіг заборонено, яку останній діючи умисно, незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса наркотичної речовини канабіс від 500 грам відноситься до великих розмірів.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи, а судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, у великих розмірах.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Отже при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с кримінального провадження 95) та на обліку у лікаря-психіатра (а.с кримінального провадження 93), також те, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Щодо процесуальних витрат.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні становлять 7 192 грн. 72 коп., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави, зокрема:

- 2 271 грн. 12 коп. витрат на проведення хімічної експертизи, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-24/933-НЗПРАП від 16.01.2024 року (а.с кримінального провадження 60);

- 2 271 грн. 12 коп. витрат на проведення хімічної експертизи, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-24/935-НЗПРАП від 16.01.2024 року (а.с кримінального провадження 69);

- 2 650 грн. 48 коп. витрат на експертизи, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-24/936-НЗПРАП від 16.01.2024 року (а.с кримінального провадження 78).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку суду не обраний, підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі - 2 271 грн. 12 коп. витрат на проведення хімічної експертизи, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-24/933-НЗПРАП від 16.01.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі - 2 271 грн. 12 коп. витрат на проведення хімічної експертизи, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-24/935-НЗПРАП від 16.01.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі - 2 650 грн. 48 коп. витрат на експертизу, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-24/936-НЗПРАП від 16.01.2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- спец-пакет МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА № 5660652 в якому згідно висновку експерта № СЕ-19/114-24/933-НЗПРАП від 16.01.2024 року міститься канабіс вагою 1,66 грама, спец пакнт МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА № 5798893 в якому згідно висновку експерта № СЕ-19/114-24/936-НЗПРАП від 16.01.2024 року містить екстракт канабісу вагою 0,2629 грам, та полімерний пакет чорного кольору в якому згідно висновку експерта № СЕ-19/114-24/935-НЗПРАП від 16.01.2024 року, знаходиться канабіс вагою 543,03 грам (а.с кримінального провадження 83) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок суду складений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 08.02.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: