Справа № 441/2458/23 1-кп/441/80/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

та його захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Речичани Городоцького району Львівської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, студента, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого згідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20.06.2023 близько 21.00 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Opel Zafira Tourer», р.н. НОМЕР_1 , неподалік будинку № 4 на вул. Морозівка в с. Лісновичі Львівського району Львівської області грубо порушив вимоги чинних розділів Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 із наступними змінами і доповненнями, а саме Р.1 п.1.2, Р.12 п.12.1 та Р.13 п.п.13.1, 13.3, що виразилося у тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом не був уважним до дорожньої обстановки, своїми діями створив зарозу безпеці дорожнього руху, не дотримався безпечного інтервалу та безпечної швидкості, виїхав за межі проїзної причини дороги на праве по ходу руху узбіччя з подальшим перекиданням автомобіля. В результаті порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху пасажир ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, компресійний злам 4-го грудного хребця, перелом дужок 2-го шийного хребця без зміщення, компресійний перелом тіла 3-го грудного хребця без зміщення уламків, множинні переломи ребер справа, перелом грудини, правої лопатки, множинні синці на правому передпліччі, грудній клітці, животі, нижніх кінцівках, що підтверджується записами в медичній карті стаціонарного хворого № 66533 та зовнішнім оглядом трупа. Вказані ушкодження могли утворитися 20.06.2023 від контакту з тупими предметами салону автомобіля при перекиданні його на швидкості, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю і відносять до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що 20.06.2023 був разом з потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рибалці в с. Лісновичі, близько 20.00 год поверталися на автомобілі «Opel Zafira Tourer» додому, він був за кермом, ОСОБА_7 сидів збоку біля нього, ОСОБА_6 на задньому сидінні посередині. На вул. Морозівка в с. Лісновичі на повороті він не справився з керуванням, зачепив узбіччя і з`їхав в кювет, де автомобіль перекинувся. Він прийшов до тями і одразу викликав швидку, знаходився біля ОСОБА_8 до самого приїзду лікарів. З потерпілою він примирився, відшкодував усі витрати на лікування потерпілого та його похорони, усвідомив свою провину, щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_9 подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, при визначенні міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, останній та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю. Вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував спричинену ним шкоду потерпілій, що є обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховується також, що обвинувачений вчинив тяжкий необережний злочин, позитивно характеризується за місцем свого проживання, є ветераном війни-учасником бойових дій, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно досудової доповіді виправлення ОСОБА_4 з урахуванням його особи та поведінки на досудовому слідстві можливе без ізоляції від суспільства.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі, але без відбуття такого, надавши йому іспитовий строк, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує те, що ОСОБА_4 порушив правила дорожнього руху України, спричинив внаслідок цього дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої загинула особа, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на два роки.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речового доказу слід вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі слід покласти на обвинуваченого.

Строк дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчився, клопотань про його продовження в суд не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Процесуальні витрати за проведені у справі експертизи в сумі 8365 (вісім тисяч триста шістдеся п`ять) грн. стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2023 на транспортний засіб марки «OPEL ZAFIRA TOURER», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , скасувати після набрання даним вироком законної сили.

Речовий доказ - автомобіль марки «OPEL ZAFIRA TOURER», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , який зберігається на території тимчасового утримання транспортних засобів на вул. Авіаційна, 7 у м. Львові, - повернути ОСОБА_10 .

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1