Справа № 473/316/24
Номер провадження 1-кс/473/85/2024
УХВАЛА

про часткове задоволення клопотання про арешт майна

"19" січня 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду без застосування засобів фіксації на підставі ч.4 ст.107 КПК України клопотання органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000070, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши по ним докази,

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2024 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого 15 січня 2024 року майна, під час огляду місця події, на автодорозі сполученням «місто Вознесенськ село Воронівка» на відстані 1 км від села Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, працівниками поліції був зупинений транспортний засіб легковий автомобіль моделі «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , з саморобним причепом без номерів державної реєстрації, в якому були завантажені свіжоспиляні фрагменти стовбурів дерев породи акація об`ємом біля 5 складських метрів, які в ході огляду було вилучено до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області. Крім того, в ході огляду місця події було вилучено автомобіль моделі «ВАЗ 21011» червоного кольору державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з саморобним причепом без державного реєстраційного номерного знаку, котрі також були вилучені до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає завданню арешту майна, а саме запобіганню можливості його використання, передачі і тим самим приховуванню.

Згідно даного клопотання, за версією органу досудового розслідування встановлено, що 15 січня 2024 року до чергової частини Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 15 січня 2024 року приблизно о 18:00 годині, під час огляду місця події, на автодорозі сполученням «місто Вознесенськ село Воронівка» на відстані 1 км від села Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, працівниками поліції був зупинений транспортний засіб легковий автомобіль моделі «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , з саморобним причепом без номерів державної реєстрації, в якому були завантажені свіжоспиляні фрагменти стовбурів дерев породи акація об`ємом біля 5 складських метрів.

16 січня 2024 року о 16:02:57 годині до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України внесено відомості, за фактом незаконної перевозки дерев, яка мала місце 15 січня 2024 року в вечірній час доби, по автодорозі сполученням «місто Вознесенськ село Воронівка».

Вирішуючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя враховує, що п.7 ч.2 ст.131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч.3 ст.132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя приходить до висновку, що в судовому засіданні не наведені правові підстави для арешту легкового автомобіля моделі «ВАЗ 21011» червоного кольору державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є громадянка ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , причетність якої до незаконного перевезення деревини у даному кримінальному провадженні на теперішній час не встановлено.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що в судовому засіданні наведені наведені правові підстави для арешту майна, яким є: саморобний причеп без державного реєстраційного номерного знаку, завантажений свіжоспиляними фрагментами стовбурів дерев породи акація об`ємом біля 5 складських метрів, котрий знаходився в користуванні громадянина ОСОБА_4 , котрий мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , і які були вилучені до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає завданню арешту майна, а саме запобіганню можливості його використання, передачі і тим самим приховуванню.

При вирішенні питання про арешт майна, яким є: саморобний причеп без державного реєстраційного номерного знаку, завантажений свіжоспиляними фрагментами стовбурів дерев породи акація об`ємом біля 5 складських метрів, котрий знаходився в користуванні громадянина ОСОБА_4 , котрий мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , і які були вилучені до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, слідчий суддя виходить з вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до якого в судовому засіданні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вказаного тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-правових дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

При розгляді клопотання про арешт майна в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, крім легкового автомобіля моделі «ВАЗ 21011» червоного кольору державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є громадянка ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , використовувалося як знаряддя кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати вид заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, яким є: саморобний причеп без державного реєстраційного номерного знаку, завантажений свіжоспиляними фрагментами стовбурів дерев породи акація об`ємом біля 5 складських метрів, котрий знаходився в користуванні громадянина ОСОБА_4 , котрий мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , і які були вилучені до СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Відмовити в застосуванні виду заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, яким є транспортний засіб легковий автомобіль моделі «ВАЗ 21011» червоного кольору державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є громадянка ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Транспортний засіб, яким є автомобіль моделі «ВАЗ 21011» червоного кольору державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є громадянка ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , котрий знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24, для здійснення зберігання транспортного засобу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України повернути безоплатно громадянці ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , як законному власнику даного транспортного засобу, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ №12 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області.

Копію ухвали надіслати для виконання прокурору та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді в частині арешту майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1