Справа № 1-157/12
Провадження № 1/497/1/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

підсудного - ОСОБА_18 ,

потерпілих - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

представника потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 - ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Болграда, кримінальну справу відносно

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Борисівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, молдаванина за національністю, з середньою освітою, розлученого, який не працює, проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який тримається під вартою з 15 листопада 2010 року,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1,6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.15, п.п.9,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2010 року близько 21:00 години ОСОБА_18 , маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу та подальшого умисного вбивства двох осіб, попередньо взявши з собою металевий предмет (рульовий вал), через паркан проник в домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживали ОСОБА_22 і ОСОБА_23 .

Перебуваючи у дворі даного домоволодіння ОСОБА_18 з метою реалізації свого злочинного наміру, проник в підсобне приміщення, розташоване з лівого боку від вхідних дверей, що вели в будинок і став очікувати появи господарів зазначеного домоволодіння.

Надалі, 15 листопада 2010 року приблизно о 04:00 годині (точний час судом не встановлено), на подвір`я з будинку вийшла ОСОБА_24 . Побачивши її ОСОБА_18 , керуючись корисливими мотивами, навмисно, бажаючи позбавити її життя, дочекавшись моменту, коли потерпіла зайде у вказане підсобне приміщення, напав на неї, застосувавши насильство, небезпечне для її життя і здоров`я в момент заподіяння, що виразилося в нанесенні зазначеним металевим предметом в життєво важливий орган - голову не менше 4-5 ударів, в результаті чого заподіявши ОСОБА_23 згідно висновку судово-медичної експертизи № 26 від 23.12.2010 року тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани у виличній області праворуч; чотирьох забитих ран в тім`яно-потиличній області; крововиливи в м`які тканини тім`яно-потиличній області; крововилив під м`якими мозковими оболонками великих півкуль головного мозку. Зазначені ушкодження виникли від неодноразових впливів тупими предметами незадовго до смерті і в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Від отриманих ушкоджень ОСОБА_23 померла на місці злочину. Смерть ОСОБА_23 знаходиться в прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді множинних переломів кісток склепіння та основи черепа і настала в результаті крововиливу під м`які мозкові оболонки.

В той же день, близько 04:30 години (точний час судовим розглядом не встановлено) з будинку на двір вийшов ОСОБА_22 . Побачивши його ОСОБА_18 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу та подальшого умисного вбивства двох осіб, керуючись корисливими мотивами, навмисно, бажаючи позбавити його життя, дочекавшись моменту, коли ОСОБА_22 зайде у вказане підсобне приміщення, напав на нього, застосувавши насильство, небезпечне для його життя і здоров`я в момент заподіяння, що виразилося в нанесенні ОСОБА_22 зазначеним металевим предметом (рульовим валом) в життєве важливий орган - голову не менше 6 ударів, а також вилами, які перебували в даному підсобному приміщенні в область передньої поверхні шиї і правого плечового поясу не менше 2 ударів, в результаті, заподіявши потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи №25 від 23.12.2010 року тілесні ушкодження у вигляді: двох забитих ран в області підборіддя, переламу тіла нижньої щелепи праворуч і альвеолярного відростка з травматичної втратою 1,2,3 зубів; забитої рани в ділянці перенісся з переламами кісток носа; садни в скуло-скроневій області зліва; забитої рани в лобній ділянці зліва; множинних (6 шт.) забитих ран в лобно-тім`яній області; множинних (9 шт.) колотих ран в області передньої поверхні шиї і правого плечового поясу; множинних осколкових переломів кісток склепіння черепа зі зміщенням кісткових уламків з пошкодженням твердої мозкової оболонки, лінійних переломів кісток основи черепа; вогнищевих крововиливів під м`які мозкові оболонки тім`яних і лобових часток; осередкового крововиливу в сірому і білій речовині тім`яних доль з розмозженням; перелому лівого великого ріжка під`язикової кістки. Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток склепіння черепа з подальшим крововиливом під м`які мозкові оболонки і речовина головного мозку з наявністю множинних забитих ран голови - виникла від неодноразових ударів тупим предметом можливо в зазначений термін, і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Забиті рани в області підборіддя, перелом тіла нижньої щелепи з права і альвеолярного відростка з травматичної втратою 1,2,3 зубів; забита рана в області перенісся з переломами кісток носа - виникли від дії тупого предмета незадовго до смерті і мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Множинні колоті рани в ділянці передньої поверхні шиї і правого плечового поясу виникли від дії колючих предметів незадовго до смерті і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Закритий перелом лівого великого ріжка під`язикової кістки виник від дії травмуючої сили прикладеної далеко від місця перелому незадовго до смерті і в причинному зв`язку з її настанням не знаходиться.

Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_22 помер на місці злочину.

Смерть ОСОБА_22 знаходиться в прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа і настала в результаті крововиливу під м`які мозкові оболонки і речовину головного мозку.

Вчинивши умисне вбивство ОСОБА_23 і ОСОБА_22 , ОСОБА_18 отримав можливість безперешкодно проникнути до житлових приміщень вказаного домоволодіння, і заволодіти чужим майном.

Також, після того як 15.11.2010 року близько 04:00 години (точний час судом не встановлено) ОСОБА_18 вчинив умисне вбивство ОСОБА_23 і мав намір довести до кінця свій злочинний умисел щодо умисного вбивства гр. ОСОБА_22 і знаходився в зазначеному підсобному приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , коли близько 04:20 години у двір зайшла ОСОБА_25 . Побачивши її ОСОБА_18 , вирішив, що вона може стати на заваді йому в заволодінні чужим майном.

Після того, як близько 04:30 години ОСОБА_18 вчинив умисне вбивство ОСОБА_22 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, а також умисне вбивство, керуючись корисливими мотивами, навмисне, бажаючи позбавити ОСОБА_25 життя, близько 04:40 години (точний час не встановлено), коли ОСОБА_25 , перебувала біля входу у вказане підсобне приміщення, для забезпечення реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу напав на неї застосовуючи насильство, небезпечне для її життя і здоров`я в момент заподіяння, що виразилося в нанесені ОСОБА_25 ногами і зазначеним металевим предметом (рульовим валом) в життєве важливий орган - голову не менше 2 ударів, в результаті заподіявши їй згідно висновку судово-медичної експертизи № 21 від 28.01.2011 року тілесні ушкодження у вигляді: відкритої ЧМТ, рубаної рани волосистої частини голови зліва, в області рани гематома, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому скроневої кістки зліва, гематоми в області лівого тазостегнового суглоба, гематоми повік зліва. Дані тілесні ушкодження згідно п.2.1.3,6 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Однак, довести, свій злочинний умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_25 , ОСОБА_18 не вдалося з незалежних від його волі причин, так як в результаті наданої медичної допомоги смерть потерпілої не настала.

Після скоєних умисних вбивств ОСОБА_23 і ОСОБА_22 , а також замаху на умисне вбивство ОСОБА_25 , ОСОБА_18 проник в житлові приміщення вказаного домоволодіння, звідки викрав майно потерпілих, а саме: грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, що згідно довідки офіційного курсу валют НБУ станом на 15.11.2010 року склало 23 700 грн.; грошові кошти в сумі 4 450 грн., а також мобільний телефон марки «Сіменс А-52», вартістю 150 грн., зі стартовим пакетом компанії «Київстар» вартістю 25 грн., а всього на загальну суму 28 325 грн.

Після чого ОСОБА_18 з місця пригоди зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_18 протягом усього судового розгляду відмовлявся надавати покази. Свою позицію щодо обставин справи висловлював лише під час досліджень доказів, допиту свідків, та розгляду клопотань, яка полягала в тому, що у пред`явленому обвинувачені не визнає. Крім цього, в ході досудового слідства та в Татарбунарському районному суді Одеської області останній неодноразово пояснював, що саме він скоїв цей злочин, але такі пояснення він надавав за вимогою захисника ОСОБА_26 , та фізичного впливу з боку працівників міліції. Наполягав на тому, що за фактом здійснення відносно нього впливу, 29.11.2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, до цього часу слідство триває. Про це він неодноразово повідомляв захисникам, в суді, в апеляційному суді, але ніхто не слухав, в те що він каже - не вірив.

Незважаючи на невизнання підсудним своєї провини, його провина підтверджується показами потерпілих, свідків та матеріалами справи, які були неодноразово перевірені судами різних інстанцій.

Так, потерпілий ОСОБА_19 пояснив суду, що 15 листопада 2010 року він знаходився у відрядженні. Близько 10:00 години йому на мобільний телефон зателефонував знайомий, який проживає в с.Борисівка Татарбунарського району і повідомив, що в своєму будинку виявлено вбитими його матір і брата ОСОБА_27 . Він відразу ж виїхав до с.Борисівка та десь біля обіду приїхав в село. В будинку матері перебували працівники міліції, також було багато людей. Він бачив тіла матері та брата, які були накриті. Йому сказали, що їх вбили. Він організовував поховання. Зазначив, що його мати отримувала пенсію, займалася господарством, брат ОСОБА_27 також отримував пенсію, так як був інвалідом. Він навідував маму та брата раз у два тижні, а з братом спілкувався за декілька днів до події. У матері і брата були гарні відношення зі всіма сусідами. Щодо ОСОБА_25 він зазначив, що вона допомагала його матері по господарству, вони здавна спілкувалися, так як були з одного села, тому ОСОБА_28 приходила до їх будинку, допомагала по господарству, а мати її кормила.

15.01.2024 року представник потерпілого ОСОБА_19 та ОСОБА_20 - ОСОБА_21 надав на електрону пошту суду заяву про завершення судового засідання у відсутності потерпілих та його відсутності безпосередньо. Зазначив, що позиція потерпілих, яку вони послідовно на протязі всього часу розгляду справи заявляли в судових засіданнях, залишається незмінною. Вважають вину ОСОБА_18 в скоєнні інкримінованих йому злочинах, повністю доведеною матеріалами справи, наполягають на призначенні ОСОБА_18 покарання в вигляді довічного позбавлення волі. Заявлений по справі цивільний позов від 27.01.2011 року, який знаходиться в матеріалах справи, представник підтримав в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_19 моральної шкоди в розмірі 200 000,00 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 15 293,00 грн. В іншій частині позовні вимоги просить залишити без розгляду.

Потерпілий ОСОБА_29 на час розгляду справи у Болградському районному суді помер, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3, тому його покази, які він надавав на досудовому розслідуванні та під час розгляду справи іншими судами були оголошенні в судовому засіданні від 23.09.2020 року. З його показів встановлено наступне: 15 листопада 2010 року дружина повідомила йому, що його мати і брат ОСОБА_27 знайдені в будинку убитими. Наступного дня він і брат ОСОБА_19 знаходилися в будинку матері, готувалися до похорону. В цей же день, в будинок матері приїхали працівники міліції з обвинуваченим ОСОБА_18 для проведення відтворення події злочину. ОСОБА_18 добровільно, докладно, спокійно розповідав і показував як вбивав його рідних. ОСОБА_18 часто приходив в будинок вбитих пити вино та ОСОБА_27 розповів йому, ОСОБА_18 , що збирає гроші для придбання автомобіля (а.с. 116 т.1, 176-177 т.3).

Потерпіла ОСОБА_20 , допитана в судовому засіданні 03.03.2023 року пояснила суду, що ОСОБА_25 - її мати. 15 листопада 2010 року їй зателефонував син, який працював в міліції та запитав де бабуся. Вона сказала, що бабуся у своєї сестри ОСОБА_30 в Молдові. Після цього син їй перетелефонував та повідомив, що бабуся у лікарні. По приїзду в лікарню, вона побачила, що у матері на обличчі та голові є серйозні тілесні ушкодження, мати нічого не могла пояснити, крім того, що в неділю вранці пішла додому ОСОБА_31 . Через два дні приїхали батьки ОСОБА_18 , вони добре знайомі, так як були сусідами, відносини були гарними, діти потерплої у дитинстві гралися разом з ОСОБА_18 та його сестрою. Батьки попросили її не писати заяву на ОСОБА_32 та запропонували їй за це порося, але вона відмовилася, так як для неї головне було, щоб мати вилікувалася. Деякий час після події батьки ОСОБА_18 доглядали її мати, так як поряд проживали, таким чином, намагалися зменшити провину їх сина, але в подальшому батько підсудного сказав, що вони нічого від його сина не отримають, та перестали десь з весни-літа (точніше вона не пам`ятає) 2011 року доглядати ОСОБА_25 . До події потерпіла приїжджала до матері, на той час матері було 77 років, та побачила у сараї мотоцикл. Мати пояснила, що ОСОБА_33 привіз цей мотоцикл, сказав її матері, що купив його, але ховає від батьків, щоб вони не сварилися. Також пояснила, що в 2010 році підсудний ОСОБА_18 не працював як інші хлопці з села, взагалі вона не може охарактеризувати його як трудолюбиву людину, також вона ніколи не чула, щоб ОСОБА_34 підробляв на будівництві або їздив на заробітки, але у ОСОБА_18 завжди були гроші, звідки - вона не знає. Також потерпіла показала, що мати їй сказала про наявність у ОСОБА_35 грошей. Після події мати стала некерованою, на думку потерпілої саме дана подія вплинула на стан її здоров`я. У квітні місяці 2012 року мати померла. Потерпіла ОСОБА_20 просила призначити підсудному покарання на розсуд суду, не наполягала на суровому покаранні.

Свідки: ОСОБА_36 , допитаний в судовому засіданні від.15.09.2021 року, ОСОБА_37 (помер, судом було оголошено його покази, які він давав на досудовому слідстві та під час розгляду справи іншими судами) пояснювали, що 15 листопада 2010 року, близько 09:30 години, вони зайшли до сусіда - ОСОБА_38 купити вина. На їх заклик ОСОБА_27 не вийшов, тоді вони пройшли під навіс будинку. Під навісом, на землі побачили ОСОБА_39 , у якого голова була в крові, і він був без ознак життя. Злякавшись побаченого, вони пішли до ОСОБА_40 , якому повідомили про побачене і попросили зателефонувати в міліцію. Пізніше їм стало відомо, що крім ОСОБА_27 була вбита його мати ОСОБА_41 , а в їхньому будинку була закрита ОСОБА_42 з ушкодженнями голови (а.с 228-229 т.2, 193 т.3, 51 т.4, 212 т.7, 234-235 т.2, 190 т.3, 52 т.4 ).

Аналогічні показання в цій частині дав суду свідок ОСОБА_40 , який на час розгляду Болградським районним судом справи помер (його покази, які він надав під час досудового слідства та в судах першої інстанції, були оголошенні судом) (а.с. 232-233 т.2, 189 т.3, 52 т.4)

Свідок ОСОБА_43 , який був допитаний в судовому засіданні 08.03.2023 року, пояснив відразу що не всі обставини він пам`ятає, а тому попросив нагадати йому покази, які були надані ним під час досудового слідства після чого показав суду, що дійсно в 2010 році позичив підсудному 3 000 гривень. 15 листопада 2010 року приблизно о пів на восьму ранку, він їхав на роботу, на автомобілі "Газель". Біля кладовища в с.Борисівка зустрів ОСОБА_18 , який попросив підвезти його в м. Татарбунари. Під`їхавши до Татарбунарської автостанції ОСОБА_18 сказав йому, що мати його дівчини, яка проживає в Кілійському районі дала йому гроші, і нічого не пояснюючи, замість 3 000 гривень повернув 3 500 гривень. На автостанції ОСОБА_44 вийшов з автомобіля. Пізніше він дізнався, що в їхньому селі вбили ОСОБА_53 і ОСОБА_156, а у вбивстві підозрюється ОСОБА_45 .

Свідок ОСОБА_46 у період розгляду справи в Болградському районному суді помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.108 т.12), тому в судовому засіданні були оголошені його покази, які він давав під час досудового розслідування та в інших судах першої інстанції під час розгляду цієї справи. В своїх показах свідок пояснював, що він працює таксистом в м.Татарбунари. 15 листопада 2010 року вранці йому зателефонував диспетчер Татарбунарської автостанції і повідомив, що є пасажир, який бажає їхати в м. Одесу. Під`їхавши на автостанцію, до нього підійшов ОСОБА_18 і попросив відвести в м.Одеса. Він погодився і повіз підсудного до міста. По дорозі він бачив у ОСОБА_18 велику суму грошей, той поводився нормально, був спокійний, попросив у нього телефон і подзвонив дівчині. Приїхавши в м.Одеса він відвіз ОСОБА_47 в готель, в район «Аркадії», де той з ним розрахувався (а.с. 223-225 т.2, 193 т.3, 54 т.4, 212 т.7).

Свідок ОСОБА_48 , яка була допитана в судовому засіданні від 15.09.2021 року, показала, що вони з ОСОБА_18 зустрічалися, вона була його дівчиною. Так як вона працювала та жила у м.Одеса, то їх зустрічі були дуже рідкими, ОСОБА_34 приїжджав до неї. В день вбивства, 15 листопада 2010 року десь о 9-10 годині (точний час вона не пам`ятає) їй зателефонував ОСОБА_18 та сказав, що буде в м.Одеса, при цьому телефонував підсудній з невідомого їй номера мобільного телефону. Він сказав, що вже в дорозі та коли доїде до міста, то зателефонує їй. Зустрілися вони в готелі де працював ОСОБА_49 та поїхали на ринок "Привоз", де ОСОБА_34 купив собі речі, а саме спортивні брюки та светр або кофту, точніше вона не пам`ятає. Великої суми грошей вона у нього не бачила. Надалі їй зателефонував незнайомий чоловік та сказав, що сталася незвичайна ситуація, спросив де вона знаходиться, вони як раз поверталися до готелю. Під час дороги ОСОБА_34 вів себе нормально, вона нічого не помітила. Вона сказала ОСОБА_18 , що їй необхідно зустрітися з людиною. Після чого вона зустрілася з працівником міліції та вони поїхали до райвідділку. Також свідок повідомила, що була присутня під час затримання ОСОБА_18 , це відбулося біля готелю, вона зателефонувала ОСОБА_18 та сказала, що б вони зустрілися біля готелю, при цьому вона була вже з оперативною групою, це відбулося у вечорі 15 листопада 2010 року. Також вона не пам`ятає щоб вони з ОСОБА_18 заїжджали до банку, та не бачила у ОСОБА_18 доларів США.

З показів свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_51 , які вони надавали під час розгляду справи у Саратському районному суді Одеської області та оголошені судом 21.07.2023 року в судовому засіданні встановлено, що в листопаді місяці 2010 року вони були присутні в якості понятих при проведенні працівниками міліції відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_18 . Відтворення було розпочато від будинку підсудного, потім всі прийшли в будинок до ОСОБА_53. Підсудний спокійно розповідав і показував як скоїв злочини: вбивства ОСОБА_53 і ОСОБА_27 ; показував послідовність своїх дій, куди заходив і що брав. Ніхто з присутніх працівників міліції не підказували йому, що і як говорити, що підтверджується відповідним протоколом та дослідженим судом відеозаписом слідчої дії (а.с.88-89 т.4) .

З показів свідка ОСОБА_52 , які він надавав під час розгляду справи у Саратському районному суді Одеської області та оголошені судом 21.07.2023 року в судовому засіданні встановлено, що в 2010 році він працював оперуповноваженим карного розшуку Татарбунарського РВ ГУМВС в Одеській області. У листопаді місяці 2010 року, в селі Борисівка було скоєно вбивство сім`ї ОСОБА_53 . Він був присутній при проведенні відтворення обстановки і обставин події в будинку ОСОБА_53 за участю ОСОБА_18 , забезпечував громадський порядок, щоб жителі села не влаштували самосуд. ОСОБА_18 розповідав, показував як ним було скоєно злочин, однак подробиці скоєного він не чув (а.с. 65 т.4).

З показів свідків ОСОБА_54 і ОСОБА_55 які вони надавали під час розгляду справи у Саратському районному суді Одеської області, зафіксовані у відповідному протоколі судового засідання та оголошені судом 21.07.2023 року в судовому засіданні встановлено, що восени 2010 року вони перебували на причалі в селі Борисівка. Їх запросили бути присутніми в якості понятих при огляді будинку ОСОБА_53 і ОСОБА_38 . В ході огляду, в печі (плиті) працівники міліції виявили металевий предмет у вигляді труби. Зі слів працівників міліції дізналися, що виявлений предмет є рульовим валом від транспортного засобу (а.с. 91-92 т.4).

Свідок ОСОБА_56 показав в судовому засіданні 19.07.2021 року, що є жителем села Борисівка Татарбунарського району, на час події працював охоронцем на причалі, який знаходиться поблизу місця вчинення злочину. Він також знає ОСОБА_18 , у якого є автомобіль, але він не допомагав йому з ремонтом цього автомобілю. Він не був свідком події та нічого про вчинений злочин йому не відомо, тільки зі слів жителів села.

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_57 , який був допитаний в судовому засіданні під час розгляду справи в Ізмаїльському міськрайонному суді (покази оголошені в судовому засіданні від 15.05.2023 року. Болградським районним судом дей свідок викликався неодноразово, разом з цим було достовірно встановлено, що свідок перебуває за межами України, тому була відсутня можливість у суду допитати його особисто), у 2010 року він проводив досудове слідство у кримінальній справі, за фактом вбивства сім`ї ОСОБА_53 і заподіяння тілесних пошкоджень ОСОБА_25 . Розслідування проводилося в рамках чинного законодавства. ОСОБА_18 добровільно написав явку з повинною без будь-якого тиску чи застосування фізичного насильства, розповідав про обставини вчиненого злочину в деталях, які міг повідомити тільки він, як при проведенні допитів, так і при відтворенні обстановки та обставин події злочину. При первинному огляді місця події знаряддя злочину, про яке говорив ОСОБА_18 виявлено не було. Він не пам`ятав де залишив вказане знаряддя злочину. Тому було проведено додатковий огляд місця скоєння злочину за участю начальника слідчого відділу. Усередині печі, в одній з кімнат будинку загиблих було виявлено рульовий вал, після чого він був оглянутий. Тому дата протоколу огляду рульового вала вказана помилково (технічна описка). Знаряддя злочину дійсно було виявлено в ході додаткового огляду місця події (а.с. 216 т.7).

Крім того вина ОСОБА_18 підтверджується письмовими доказами, а саме:

- випискою з ЖРЗПЗ №2083 від 15.11.2010 року Татарбунарського РВ ГУМВС відповідно до якої 15 листопада 2010 року о 10:15 години надійшло повідомлення від ОСОБА_58 , про те що за адресою: АДРЕСА_2 виявлено тіла ОСОБА_23 , ОСОБА_22 зі слідами насильницької смерті. Виїздом слідчої оперативної групи за вищевказаною адресою виявлено трупи ОСОБА_22 з рубленими ранами голови від яких він помер та ОСОБА_23 , причина смерті якої з`ясовується, а також живою з тілесними ушкодженнями ОСОБА_25 (а.с.22 Т.1), також випискою ЖРЗПЗ № 2083/1 від 15.11.2010 року про надходження повідомлення від чергової медичної сестри Татарбунарської ЦРЛ про те, що 15.11.2010 року біля 13:00 години за медичною допомогою звернулася ОСОБА_25 з рубленою раною голови, ЧМТ (а.с. 23 т.1);

- протоколом явки з повинною ОСОБА_18 від 16 листопада 2010 про скоєні злочини відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , в якому ОСОБА_18 детально описав подію та обставини при яких наносив удари рульовою колонкою померлим ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , а також наніс удар в область голови потерпілій ОСОБА_25 , яка після цього впала (а.с. 25 т.1);

Цей доказ заперечується стороною захисту, підсудним ОСОБА_18 , тому колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до вимог ст. 96 КПК України в редакції 1960 року, за яким проводилося досудове слідство, явка з повинною - це особисте, добровільне письмове чи усне повідомлення заявником органу дізнання, дізнавачу, слідчому, прокурору, судді або суду про злочин, вчинений чи підготовлюваний ним, до порушення проти нього кримінальної справи. Якщо кримінальну справу вже порушено за наявністю ознак злочину, таке повідомлення заявником має бути зроблене до винесення постанови про притягнення його як обвинуваченого. Усна заява заноситься до протоколу, в якому зазначаються відомості про особу заявника і викладений зміст заяви від першої особи. Протокол підписують заявник і посадова особа, яка склала протокол.

Захисник та підсудний ОСОБА_59 в судовому засіданні просили визнати цей доказ не допустим у зв`язку з тим, що під час слідчої дії був відсутній захисник, це є конкретним порушенням кримінально-процесуального кодексу. Цю явку зі слів підсудного він давав під психологічним та фізичним тиском працівників міліції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 45 КПК України в редакції 1960 року, участь захисника при провадженні дізнання, досудового слідства і в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції є обов`язковою, коли санкція статті, за якою кваліфікується злочин, передбачає довічне ув`язнення - з моменту затримання особи чи пред`явлення їй обвинувачення.

В свою чергу суд не може погодитися з доводами захисника та підсудного про недопустимість доказу - протоколу явки з повинною від 16 листопада 2010 року, так як досудовим слідством не було порушено право на захист ОСОБА_18 , слідчий, який проводив досудове слідство по даній справі, міг переконатися в причетності ОСОБА_18 до зазначеного злочину лише після, того, як останній щиро зізнався у скоєному та його покази не суперечать іншим доказам, вже зібраним по справі. Із матеріалів справи вбачається, що підсудному ОСОБА_18 був призначений захисник ОСОБА_60 16.11.2010 року, у встановлений законом строк, з дотриманням вимог ст.43-45 КПК України в редакції 1960 року.

Статтею 96 КПК України (в редакції 1960 г.) не передбачена участь захисника при прийнятті явки з повинною, оскільки це є особистим добровільним повідомленням особи правоохоронним органам про вчинений злочин.

В протоколі явки з повинною від 16.11.2010 року ОСОБА_18 власноруч детально описав обставини скоєння ним злочинів, а саме мету, мотив, час, місце, спосіб, описання зброї злочину та послідовність своїх дій, спрямованих на вбивство ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та заволодіння їх майном. При цьому він в протоколі також зазначив, що явка з повинною написана ним власноруч без будь-якого примусу з боку робітників міліції.

Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні відомості або докази про те, що підсудний ОСОБА_18 давав явку з повинною не добровільно, так як в ході досудового слідства при наступних слідчих та процесуальних діях за участю захисника, підсудний ОСОБА_18 давав аналогічні покази, тому цей доказ суд вважає допустимим та належним.

- протоколом огляду місця події від 15 листопада 2010 року та фото таблицею до нього, проведеного в період часу з 10:15 години по 16:15 годину старшим слідчим ОСОБА_57 , з дозволу ОСОБА_19 , з якого вбачається, що працівниками міліції було проведено огляд домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому були зафіксовані сліди злочину та вилучено речові докази: простирадло з плямами бурого кольору, господарські вили, фрагмент тканини з дивана, фрагмент плитки з речовиною бурого кольору, речі в які були вдягнені два трупи, змиви речовини бурого кольору та відбитки папілярних візерунків на скотчленту, трупи громадян направлені до Татарбунарського бюро СМЕ (а.с. 27 - 93 т.1);

- протоколом огляду місця події від 15 листопада 2010 року, з якого вбачається, що слідчим СВ ОСОБА_61 з 11:10 години по 11:40 годину було проведено в приміщенні відділення Татарбунарської ЦРЛ, огляд жінки, яка знаходилася за місцем події з тілесними ушкодженнями та представилася ОСОБА_25 , при цьому вилучено речові докази, речі в які вона була вдягнена (а.с. 97 т.1);

- протоколом огляду місця події від 16 листопада 2010 року, з якого вбачається, що старшим слідчим СВ ОСОБА_57 з 08:00 години по 08:45 годину було проведено огляд домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки «ВАЗ» 2106, державний номер НОМЕР_1 , при цьому з будинку вилучено речі ОСОБА_62 , в тому числі: светр вовняний в смужку, светр в білу смужку, джинсові брюки світло-синього кольору, куртку чорного кольору, куртку сіро-зеленого кольору, куртку джинсову темно-синього кольору, спортивну куртку чорного кольору з написами білого кольору, та з багажника автомобілю рукавичку червоного кольору (а.с. 99 т.1);

- протоколом додаткового огляду місця події від 18 листопада 2010 року та фото таблиць до нього, відповідно до якого начальником СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області з 12:00 години по 12:30 годину в домоволодінні АДРЕСА_2 було проведено огляд, в ході якого в плиті (печі) було знайдено рульовий вал (колонка), одну рукавичку помаранчевого кольору та дві рукавички чорного кольору (а.с. 105-115 т.1). Слідча дія проводилася в присутності двох понятих: ОСОБА_54 та ОСОБА_63 .

Посилання сторони захисту на той факт, що рульовий вал був вилучений 18.11.2010 року, а оглянутий 16.11.2010 року, тобто це є фальсифікацією, спростовується показами свідків, в тому числі свідка ОСОБА_57 , який зазначив про технічні описки в зазначенні дат та часу проведення слідчих дій, тому колегія вважає цей доказ допустимим та належним.

- протоколом виїмки від 15.11.2010 року (в протоколі наявні виправлення дати слідчої дії з «15» на «16», що є технічною опискою, посилання сторони захисту на недопустимість цього доказу, спростовується іншими доказами та показами свідків), відповідно до якого з 22:30 години по 23:00 годину 15 листопада 2010 року в присутності понятих старшим слідчим ОСОБА_57 в м.Татарбунари було вилучено у підсудного ОСОБА_18 з його згоди - долари США номіналом 100 дол.США в кількості 27 купюр та номіналом 50 дол.США в кількості 6 купюр на загальну суму 3000 дол.США (а.с.123 т.1). Той факт що гроші були вилучені 15 листопада 2010 року підтверджується протоколом огляду речових доказів від 16.11.2010 року, огляд проводив старший слідчий ОСОБА_57 , з якого вбачається, що грошові кошти були оглянути 16.11.2010 року з 16:55 годині по 17:15 годину (а.с.124 т.1), постановою від 16.11.2010 року ці грошові кошти залученні у кримінальній справі №5 в якості речових доказів (а.с.125 т.1), відповідно до розписки від 17.11.2010 року, ОСОБА_19 отримав грошові кошти в розмірі 3 000 дол.США для зберігання (а.с.126 т.1).

Зауваження сторони захисту щодо часу проведення цієї слідчої дії, а саме що речові докази спочатку були оглянуті, а потім вилучені та в один й той саме час слідчий проводив дві слідчі дії, спростовується поясненнями слідчого ОСОБА_57 , який пояснив, що це є технічними описками та на суть пред`явленого обвинувачення в цілому не впливає.

- протоколом виїмки від 16 листопада 2010 року, відповідно до якого старшим слідчим ОСОБА_57 з 08:30 години по 08:40 годину, з добровільної згоди ОСОБА_18 було вилучено належні йому речі, а саме светр б/у білого кольору, туфлі чорного кольору, светр сірого кольору, брюки джинсові (а.с.128 т.1). Зауваження сторони захисту про невідповідність часу, спростовується показами свідка ОСОБА_57 про допущення слідчими технічних помилок, щодо зазначення часу проведення слідчих дій, що не може тягнути за собою недопустимість доказу. Також цей доказ спростовує пояснення підсудного ОСОБА_18 , що ці речі були вилучені з будинку за місцем його проживання.

- протоколом огляду носильних речей, що належать ОСОБА_18 від 16 листопада 2010 року (а.с.129 - 130 т.1);

- протоколом виїмки від 18.11.2010 року, відповідно до якого з 09:30 годині по 09:35 годину 18 листопада 2010 року за участю понятих старшим слідчим ОСОБА_57 в м.Татарбунари було вилучено у ОСОБА_64 з його згоди - грошові кошти номіналом 100 гривень в кількості 31 купюра та номіналом 50 гривень в кількості 8 купюр на загальну суму 3 500 грн.(а.с.132 т.1), гроші були оглянути в присутності понятих 18.11.2010 року з 17:30 години по 18:00 годину, огляд проводив старший слідчий ОСОБА_57 (а.с.133 т.1), постановою від 18.11.2010 року ці грошові кошти залученні у кримінальній справі №5 в якості речових доказів (а.с.134 т.1), відповідно до розписки від 19.11.2010 року, ОСОБА_19 отримав грошові кошти в розмірі 3 500 гривень для зберігання (а.с.135 т.1);

- протоколами огляду носильних речей ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , від 16 листопада 2010 року зі слідами злочину (а.с. 136 - 137 т.1, 138 - 139 т. 1,140 - 141 т. 1);

- протоколом огляду речових доказів від 16.11.2010 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_57 в присутності двох свідків з 12:20 години по 12:40 годину оглянув господарські вили та металевий предмет довжиною 71 см, циліндричної форми (рульовій вал) (а.с.143 т.1). Посилання сторони захисту на те, що рульовий вал спочатку був оглянутий, а після цього вилучений при додатковому огляді місця події 18.11.2010 року, що призводить до недопустимості та неналежності цього доказу, спростовується показами свідка ОСОБА_57 допитаного в Ізмаїльському міськрайонному суді, який свідчив про технічну помилку при складанні цього документу, а саме помилка в даті протоколу, фактично огляд проводився 18.11.2010 року;

- постановою про приєднання до справи в якості речових доказів, відповідно до якої вище зазначені речі, в тому числі, залучені в якості речових доказів по кримінальній справі № 5 та передані до камери схову речових доказів Татарбунарського РВ (а.с.144 т. 1);

- висновком судово-медичної експертизи № 21 від 28 січня 2011 року, згідно з яким у ОСОБА_25 є наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма; рубана рана волосистої частини голови зліва, в області рани гематома; субарахноїдальний крововилив; лінійний перелом скроневої кістки зліва; гематома в області лівого тазостегнового суглоба; гематома повіка зліва. Наявні тілесні ушкодження могли бути заподіяні в результаті дії тупого предмета або при ударі об такий, можливо в зазначений термін. Дані тілесні ушкодження, згідно п.2.1.3, б правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. Стан країв рани - рівні - розмірів рани - 12 см, не виключається утворення даного пошкодження в результаті впливу рубаючого предмета, можливо рульовим валом. Тілесні ушкодження у вигляді гематоми повік зліва, гематоми лівого кульшового суглоба могли бути заподіяні в результаті нанесення ударів ногою, можливо при зазначеному в постанові механізмі (а.с. 159 - 160 т. 1);

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №165 від 23.12.2010 року, відповідно до якого судмедекспертом ОСОБА_65 зроблено висновок, що смерть ОСОБА_22 знаходиться в прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді переламу кісток зведення та основи черепа (а.с.166-167 т.1);

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №674 від 30.11.2010 року, відповідно до якого судово-медичним експертом криміналістом ОСОБА_66 складено висновок, що на клапоті шкіри лобно-тім`яної області належних ОСОБА_22 є 4 (чотири) забиті рани, які могли утворитися тупим предметом циліндричної форми, також на цьому клапоті є дві забиті рани, які могли утворитися твердим тупим предметом, який має дугоподібне ребро, на клапоті шкіри м`яких тканей перенісся, є одна забита рана, яка могла утворитися твердим тупим предметом, яке має згладжене ребро та інші ушкодження (а.с.172-184 т.1);

- висновком судово-медичної експертизи № 25 від 23 грудня 2010 року, згідно з яким, при розтині трупа ОСОБА_22 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: двох забійних ран в області підборіддя; перелому тіла нижньої щелепи праворуч і альвеолярного відростка з травматичною втратою 1,2,3 зубів; забійної рани в ділянці перенісся з переломами кісток носа; садна в скуловісочній області зліва; забійної рани в лобній ділянці зліва; множинних (шість) забитих ран в лобово-тім`яній області; множинних (дев`ять) колотих ран в області передньої поверхні шиї і правого плечового поясу; множинних осколкових переломів кісток склепіння черепа зі зміщенням кісткових уламків з пошкодженням твердої мозкової оболонки; лінійних переломів кісток основи черепа; вогнищевих крововиливів під м`які мозкові оболонки тім`яних і лобових часток; вогнищевих крововиливів в сірому і білій речовині тім`яних доль з розмозженням; перелому лівого великого ріжка під`язикової кістки. Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток склепіння черепа з подальшим крововиливом під м`які мозкові оболонки і речовина головного мозку з наявністю множинних забитих ран голови - виникла від неодноразових ударів тупим предметом можливо в зазначений термін, і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Забиті рани в області підборіддя, перелом тіла нижньої щелепи праворуч і альвеолярного відростка з травматичної втратою 1,2,3 зубів; забита рана в області перенісся з переломами кісток носа - виникла від дії тупого предмета незадовго до смерті, і мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Множинні колоті рани в ділянці передньої поверхні шиї і правого плечового поясу виникли від дії колючих предметів незадовго до смерті і мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом лівого великого ріжка під`язикової кістки виник від дії травмуючої сили, прикладеної далеко від місця перелому незадовго до смерті і в причинному зв`язку з її настанням не знаходиться. Після отримання відкритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних переломів кісток черепа до моменту настання біологічної смерті, потерпілий міг не відчувати больові відчуття в зв`язку з тим, що дана травма супроводжується тривалою втратою свідомості. Смерть ОСОБА_22 знаходиться в прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа і пішла в результаті крововиливу під м`які мозкові оболонки і речовину головного мозку (а.с. 185 - 188 т. 1);

- висновком судово-медичної експертизи №26 від 23 грудня 2010 року, згідно з яким, при розтині трупа ОСОБА_23 були виявлені тілесні ушкодження: забійна рана в виличної області праворуч; чотири забійні рани в тім`яно-потиличної області; крововиливи в м`яких тканинах тім`яно-потиличної області; крововилив під м`якими мозковими оболонками великих півкуль головного мозку. Зазначені ушкодження виникли від неодноразових впливів тупими предметами незадовго до смерті і в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді множинних переломів кісток черепа з наявністю множинних забійних ран голови виникла від неодноразових ударів тупим предметом циліндричної форми. Після отримання відкритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних переломів кісток черепа до моменту настання біологічної смерті, потерпіла могла не відчувати больові відчуття в зв`язку з тим, що дана травма супроводжується тривалою втратою свідомості. Смерть ОСОБА_23 знаходиться в прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді множинних переломів кісток склепіння та основи черепа і настала в результаті крововиливу під м`які мозкові оболонки (а.с. 194 - 196 Т. 1);

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №166 від 23.12.2010 року, відповідно до якого судмедекспертом ОСОБА_65 зроблено висновок, що смерть ОСОБА_23 знаходиться в прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді множинних переламів кісток зведення та основи черепа (а.с.197-199 Т.1);

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №677 від 30.11.2010 року, відповідно до якого судово-медичним експертом криміналістом ОСОБА_66 складено висновок, що на клапоті шкіри тім`яної-потиличної області, належної ОСОБА_23 є 4 (чотири) забиті рани, які могли утворитися тупим предметом циліндричної форми (а.с.202-206 т.1);

- висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 541 від 24 грудня 2010 року, згідно з яким на головній хустці, жилетці (светрі сірого кольору за постановою), спортивних штанах і фартуху, що належали потерпілій ОСОБА_23 , виявлена кров людини. На належних потерпілій ОСОБА_23 спортивних штанах в об`єкті № 11а встановлена приналежність крові особі (особам) жіночої генетичної статі (а.с. 33 - 34 т. 2);

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1181 від 30 листопада 2010 року згідно якого, на сорочці, брюках, що належать потерпілому ОСОБА_22 виявлена кров людини, що не виключає її походження від потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , а також кров підозрюваного ОСОБА_18 відноситься до групи АВ (а.с. 39 - 43 т. 2);

- висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 1178 від 26 листопада 2010 року, згідно з яким на фрагменті керамічної плитки, 3-х марлевих тампонах зі змивами з підлоги сараю, з підлоги біля входу в сарай виявлена кров, що не виключає її походження від потерпілих: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 (а.с. 48 - 52 т. 2);

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1177 від 24 листопада 2010 року згідно якого кров підозрюваного ОСОБА_18 відноситься до групи АВ, кров потерпілих відноситься: ОСОБА_67 , ОСОБА_23 до групи А з ізогемагглютінином анти -В, а потерпілої ОСОБА_25 до групи В з ізогемагглютінином анти - А (а.с. 63 - 65 т. 2);

- висновком судово-медичної експертизи № 1180 від 06 грудня 2010 року, згідно з яким на особистих речах потерпілої ОСОБА_23 і ОСОБА_22 виявлена кров, що не виключає її походження від потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_22 ; на особистих речах, що належать потерпілій ОСОБА_25 виявлена кров людини, що не виключає її походження від самої потерпілої ОСОБА_25 (а.с. 70 - 76 т. 2);

- висновком судово-медичної експертизи № 1179 від 09 грудня 2010 року, згідно з яким на речах, що належать підсудному ОСОБА_18 , а саме кофті (светрі) (об`єкти №1-3), джинсових брюках (об`єкт №6-9), парі туфель (об`єкт №10-14), виявлена кров людини, що не виключає її походження від потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 (а.с. 81 - 86 т. 2);

- висновком судово-медичної експертизи № 531 від 06 грудня 2010 року, згідно з яким на речах, що належать потерпілому ОСОБА_22 виявлена кров людини, що належить особі (особам) чоловічого генетичного статі (а.с. 91-92 т. 2);

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1276 від 24 грудня 2010 року, згідно з яким на металевому предметі, вилученому з місця події виявлено кров людини, що не виключає її походження від потерпілих як ОСОБА_23 , так і ОСОБА_22 (а.с.103 - 107 т.2);

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1205 від 14 грудня 2010 року, згідно з яким на металевому предметі і вилах (рукояті), вилучених з місця події виявлено піт властивий підсудному ОСОБА_18 за умови походження поту від однієї особи, але не виключено походження виявленого поту в результаті змішування поту від будь-якого з підекспертних в різних поєднаннях (а.с. 112 - 115 т. 2).

Твердженням сторони захисту про недопустимість доказу у зв`язку з незаконним вилученням речового доказу - рульового валу, також спростовано показами свідків.

- висновком судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи № 703 від 21 грудня 2010 року металевого предмета, за фактом нанесення пошкоджень ОСОБА_23 , згідно якого, на клапті шкіри тім`яно-потиличної області розташовані 4 забійні рани, які могли бути утворені твердим тупим предметом циліндричної форми. Не виключається можливість утворення вищеописаних ушкоджень одним травмуючим предметом. Індивідуальні особливості, що дозволяють ідентифікувати предмет, в пошкоджень не відобразилися. Відобразилися тільки загальні морфологічні ознаки, що дозволяють прийти до висновку, що пошкодження могли бути утворені твердим тупим предметом циліндричної форми. На отриманих контактограммах з клаптя тім`яно-потиличної області голови відзначаються поодинокі, точкові накладення зеленого кольору характерні для заліза. Не виключається можливість заподіяння вищеописаних ушкоджень на клапті шкіри тім`яно-потиличної області металевим предметом, наданим на дослідження (а.с.138 - 143 т. 2)

Аналогічно твердженням сторони захисту про недопустимість доказу у зв`язку з незаконним вилученням речового доказу - рульового валу, спростовано показами свідків.

- висновком судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи № 705 від 21 грудня 2010 року металевого предмета, за фактом нанесення пошкоджень ОСОБА_22 , згідно якого на клапоті шкіри тім`яно-потиличної області розташовані 4 забійні рани, які могли бути утворені твердим тупим предметом циліндричної форми. Індивідуальні особливості, що дозволяють ідентифікувати предмет, в пошкодженнях не відобразилися. Відобразилися тільки загальні морфологічні ознаки, що дозволяють прийти до висновку, що пошкодження могли бути утворені твердим тупим предметом циліндричної форми. На отриманих контактограммах з клаптя тім`яно-потиличної області голови відзначаються поодинокі, точкові накладення зеленого кольору характерні для заліза. Не виключається можливість заподіяння вищеописаних ушкоджень на клапті шкіри лобно-тім`яної області металевим предметом, наданим на дослідження (а.с. 148 - 155 т. 2);

- висновком судово-комісійної експертизи № 217 від 30 серпня 2013 року, згідно з яким ушкодження виявлені у потерпілої ОСОБА_25 у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з субарахноїдальним крововиливом, лінійним переломом скроневої кістки зліва, раною волосистої частини голови зліва могли бути заподіяні металевим предметом (рульовим валом) представленому на дослідження; можливе попадання частинок заліза, виявлених в краях ушкоджень на клаптиках шкіри, вилучених від трупів ОСОБА_22 і ОСОБА_23 з металевого предмета (рульового вала) представленого на дослідження, так як на вищевказаному предмет є ділянки злущування лакофарбового покриття з оголенням металу; в частині що стосується застосованого для заподіяння тілесних ушкоджень знаряддя (рульового вала), і в частині що стосується того, що удари завдавалися в область голови постраждалих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , а також ОСОБА_25 , відповідають отриманим в ході проведення експертиз об`єктивним судово-медичними даними. Твердження ОСОБА_18 про те, що він завдав по одному удару рульовим валом в область голови ОСОБА_22 і ОСОБА_23 не відповідають істині, так як на голові ОСОБА_22 і ОСОБА_23 виявлені пошкодження, отримані не менше ніж від чотирьох травматичних впливів (ударів) (а.с. 149-186 т. 4);

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1201 від 13 грудня 2010 року, на простирадлі, вилученого під час огляду місця події виявлено кров людини, що не виключає її походження від потерпілої ОСОБА_25 (а.с. 160 - 163 т. 2);

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1200 від 10 грудня 2010 року, згідно з яким на головній хустці ОСОБА_25 виявлена кров людини, що не виключає її походження від потерпілої ОСОБА_25 (а.с. 168 - 170 т. 2);

- висновком експерта № 389 від 17 травня 2018 року, про те, що кров потерпілих ОСОБА_22 і ОСОБА_23 відноситься до групи А с ізогемаглютиніном анті-В по ізосерологічної системи АВО; кров потерпілої ОСОБА_25 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анті-А по ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_18 відноситься до групи АВ по ізосерологічної системи АВО. На куртці (об`єкти № 1 -3) джинсових брюках (об`єкти № 5 - 9), парі туфель (об`єкти № 10 - 14), які належать ОСОБА_18 , виявлена кров, в об`єктах № 2, 5, 10 - 12, 14 кров чоловіка. При визначенні групової приналежності крови виявлено антіген А с ізогемаглютиніном анті-В по ізосерологичної системи АВО, що не виключає її походження від ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , носіїв даної групової властивості. Даних про походження крові від потерпілої ОСОБА_25 , ОСОБА_18 не отримано. Враховуючи розміри помарок крові та виявлення в них тільки антигену А за системою АВО, властивого потерпілим ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , вважати, що сліди крові могли статися від змішання їх від двох перелічених осіб малоймовірно. Походження крові від потерпілої ОСОБА_25 (носія антигену В) та підозрюваного ОСОБА_18 (носія антигенів А і В) виключається (а.с.124-125 т.7).

- висновком експерта № 48 від 15 травня 2018 року, про те, що не виключається можливість заподіяння ОСОБА_25 (металевим предметом (рульовим валом) представленим на дослідження. Однак однозначно відповісти на це питання не представляється можливим через недостатню кількість судово-медичних даних; не виключається можливість заподіяння ушкоджень ОСОБА_23 металевим предметом (рульовим валом) представленим на дослідження. Однак однозначно відповісти на це питання не представляється можливим через недостатню кількість судово-медичних даних; не виключається можливість заподіяння ушкоджень ОСОБА_22 металевим предметом (рульовим валом) представленим на дослідження. Однак однозначно відповісти на це питання не представляється можливим через недостатню кількість судово-медичних даних; не виключається можливість попадання частинок заліза, виявлених в краях пошкодженнях на клаптиках шкіри, вилучених від трупів ОСОБА_22 і ОСОБА_23 з металевого предмета (рульового валу), представленого на дослідження, так як на вищевказаному предмет є ділянки злущення лакофарбового покриття з оголенням металу; не виключається можливість спричинення вищеописаних пошкоджень у ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_25 одним предметом, а саме металевим предметом (рульовим валом), вилученим на місці злочину року (а.с.127-173 т.7).

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_18 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 16-1 КПК України (в редакції 1960 року) за участю учасників кримінальної справи і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагають положення ст.ст. 67, 323 КПК України (в редакції 1960 року), бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».

Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомої, чіткої і взаємоузгодженої.

Оцінюючи надані сторонами кримінальної справи докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених п.п.1,6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15, п.п.9, 13 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.

Так, відповідно до кримінально-процесуального законодавства України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи із аналізу вимог ст.ст. 16-1, 133, 140, 141, 223 КПК України (в редакції 1960 року),формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення), форму вини, мотив і мету його вчинення, а правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті КК, а й точне формулювання об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального злочину.

Обвинувачення, висунуте стороною обвинувачення ОСОБА_18 повністю відповідає вимогам ст. 223 КПК України (в редакції 1960 року).

При цьому, обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 23.06.2020 року у справі №159/3738/16-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності (ст. 16-1 КПК України (в редакції 1960 року), та виконуючи свій професійний обов`язок в силу вимог ст.ст. 64 - 66 КПК України (в редакції 1960 року),передбачений статтею 15 КПК України (в редакції 1960 року), обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року №1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Разом з цим, при вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі "Тейскера де Кастро проти Португалії" від 09.06.98 року, параграф 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява N 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А., заява N 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального висновку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінальної справи, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, колегія суддів приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_18 кваліфіковані вірно:

- п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, з корисливих мотивів;

- ч. 2 ст. 15, п.п. 9,13 ч. 2, ст. 115 КК України - замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, з метою приховування іншого злочину або полегшати його вчинення, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого ст.ст.116-118 цього Кодексу

- ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло та інші приміщення, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експертів-психіатрів, а саме №1175 від 14 грудня 2010 року, висновком комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №138 від 01 листопада 2011 року ОСОБА_18 в момент скоєння інкримінованих йому діянь не перебував в стані фізіологічного афекту, будь-яким психічним захворюванням або болючим розладом психічної діяльності не страждав і не страждає, може усвідомлювати свої дії і керувати ними. У застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 242 - 246 т. 3).

Погодившись з таким висновком експертів-психіатрів, що проводили судово-психіатричну експертизу, суд визнає ОСОБА_18 осудним і відповідальним за скоєне.

Щодо заперечень сторони захисту на письмові докази, які є процесуальними документами та не можуть бути взяті судом у доведення вини підсудного, суд виходить з наступного:

- Т.1 а.с.2 - наказ начальника Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_68 № 324 від 15.11.2010 року.

Сторона захисту зазначила про підроблення цього документу, а саме дати, посилаючись на зазначення в цьому документі суми викраденого майна в розмірі 4450 грн., хоча в матеріалах справи не має посилань на цю суму.

Так, даний наказ був виданий начальником Татарбунарського РВ для успішного та планомірного розкриття даного злочину, його мета створення слідчо-оперативної групи з визначенням певних посадових осіб, яким надаються повноваження на стадії досудового слідства.

Наказ це розпорядчий документ, який складається з констатуючої та розпорядчої частин. В констатуючій частині видавник цього наказу зазначає про причини його видання, основні факти та мету його видання, тобто ці данні у даному випадку є відносними та метою наказу не є констатування фактів скоєного злочину, а створення слідчо-оперативної групи, тому суд вважає що цей доказ є належним та допустимим.

- т.2 а.с.215 - протокол допиту свідка ОСОБА_69 .

Сторона захисту зауважила щодо часу проведення слідчої дії, в один й той саме час проводилися три слідчі дії.

Свідок ОСОБА_70 скористалася своїм правом не свідчити проти близького родича та відмовилася від дачі показів, тому суд оголосив цей доказ, але не надав йому певних висновків та не посилається на нього як на доказ підтвердження винуватості підсудного ОСОБА_18 , а тому не вирішує питання щодо його допустимості.

- т.3 а.с.4-6 - протокол затримання особи від 16.11.2010 року.

Підсудний ОСОБА_18 зауважив, що в протоколі є виправлення, його було фактично затримано в м.Одеса у вечорі 15.11.2010 року.

Під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.

Кожен, хто понад строк, передбачений законом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та стаття 29 Конституції України гарантують кожному право на свободу та особисту недоторканність. Але при цьому встановлюються і виключення, коли відповідно до процедури, встановленої законом особа може бути позбавлена свободи. Зокрема, підпункт "c" пункту 1 статті 5 Конвенції допускає законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 2 статті 29 Конституції України також визначено, що у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.

Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

При цьому, закон не ставить перед працівником міліції вимоги вже в момент затримання переконатися поза розумним сумнівом у тому, що особа, яку він підозрює у вчиненні злочину, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість підозри може бути підтверджена або спростована.

Судовим розглядом було встановлено, що фактично ОСОБА_18 був затриманий працівниками міліції у вечірній час 15.10.2010 року біля готелю «Аркадія» по вулиці Генуезька в м.Одеса, та доправлений працівниками поліції в м.Татарбунари, де 16.10.2010 року складено протокол про його затримання, на що вказує свідок ОСОБА_48 , та інші свідки, та підтверджує сам підозрюваний ОСОБА_18 .

Тобто ОСОБА_18 був обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб, а тому фактичною датою затримання є «15.10.2010 року».

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що датою затримання підсудного ОСОБА_18 слід вважати «15.10.2010 року», однак точний час затримання під час судового розгляду не встановлено, лише відомо, що у вечірній час.

Оцінюючи твердження підсудного ОСОБА_18 про те, що він взагалі не вчиняв інкримінованих йому злочинів, колегія суддів приходить до висновку, що ці заперечення направлені на уникнення ним кримінальної відповідальності, вважає їх неправдивими та не приймає їх до уваги. Крім того дані твердження протирічать іншим доказам, які суд приймає до уваги та вважає їх належними, допустимими та достовірними, що підтверджують вину ОСОБА_18 у скоєнні вищезазначених злочинів та покладені в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Невизнання вини підсудним у вчинених злочинах, спростовуються його послідовними показами на досудовому слідстві, в тому числі і під час надання явки з повинною, де він детально вказав на всі обставини вчинення злочинів, які були відомі на той час лише йому. Будучи допитаним на досудовому слідстві ОСОБА_18 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю. Більш того, під час судового розгляду в Татарбунарському суді Одеської області підсудний ОСОБА_18 також визнавав свою винуватість.

При цьому на досудовому слідстві та в Татарбунарському районному суді Одеської області ОСОБА_18 жодного разу не зазначав про здійснення на нього тиску з боку працівників міліції, не звертався зі скаргами на їх дії прокурору.

Таким чином, твердження підсудного ОСОБА_18 і його захисників про те, що підсудний не скоював дані злочини, докази його провини досудовим слідством зібрані з порушенням кримінально-процесуального законодавства, явка з повинною написана під фізичним і психологічним тиском, в протоколі відтворення обстановки і обставин події показання підсудного давалися зі слів працівників міліції, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як спростовуються показаннями потерпілих, свідків, висновками експертів, матеріалами справи.

Посилання підсудного на те, що у нього на час вчинення інкримінованих йому злочинів є алібі, при чому не конкретизоване, не підтверджено жодними доказами, а головне виникло у нього вже на стадії судових дебатів, однак протягом усього часу розгляду справи він про ці обставини суду не повідомляв, а надавати покази суду взагалі відмовився.

Зазначене суд розцінює як спробу підсудного затягнути розгляд справи у зв`язку з необхідністю перевірки його нової версії.

Твердження підсудного під час його відступу у судових дебатах, що він розуміє лише молдавську мову, спростовується тим, що він протягом усього часу розгляду справи добре розумів звернення до нього як українською так і російською мовою, відповідав на поставлені запитання, та навіть власноруч писав клопотання та проголошував їх в судовому засіданні, що підтверджено відповідним фіксуванням процесу та самими його клопотаннями.

Однак, дослідивши протокол відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_18 від 16.11.2010 року ( т.3 а.с.18-21) суд дійшов наступного висновку.

Даний доказ був отриманий досудовим слідством з порушенням вимог п.4 ч.1 ст. 45 КПК України (в редакції 1960 року), так як участь захисника при проведенні цієї слідчої дії була обов`язковою, тому цей доказ є недопустимим та суд не приймає його до уваги.

Як вбачається з постанови про порушення кримінальної справи від 15 листопада 2010 року, кримінальну справу порушено за фактом умисного вбивства ОСОБА_23 і ОСОБА_22 . У явці з повинною від 16 листопада 2010 підсудний детально описує мету, мотиви, послідовність, знаряддя скоєння даного злочину із зазначенням і потерпілої ОСОБА_25 . Дана явка з повинною повністю збігається з протоколом допиту ОСОБА_18 в якості підозрюваного від 16 листопада 2010 року в присутності захисника, де підсудний розписався про те, що може вимагати перевірки прокурором правомірності затримання, подавати скарги на дії і рішення особи, яка проводила оперативно-розшукові дії та дізнання, слідчого, прокурора (а.с.25 т.1, 3 а.с.10-16 т. 3). За період досудового слідства ОСОБА_18 не звертався зі скаргами про незаконне проведення досудового слідства, відсутні докази застосування до нього фізичного насильства (медична документація) при відібранні явки з повинною. При розгляді кримінальної справи в Татарбунарському районному суді підсудний вину визнав повністю, звертався до потерпілого з проханням простити його, про все детально розповів в присутності двох захисників.

Ту ж саму думку висловлював і захисник обвинуваченого ОСОБА_18 - адвокат ОСОБА_71 , який орієнтував як суд першої інстанції, так і апеляційний суд на те, що обвинувачений визнає свою провину, щиро кається та таке інше.

Крім того, про викрадення грошей з дому потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_22 і їх суми, працівникам міліції стало відомо від самого підсудного. Так, сам підсудний показав, що прийшов в будинок потерпілих з метою крадіжки грошей і вбивати нікого не хотів, розповів про суму викрадених грошей, їх місцезнаходження, кому і скільки передав в рахунок погашення боргу. Його свідчення в цій частині повністю збігаються з показаннями свідків ОСОБА_64 і ОСОБА_72 .

Тому суд не може прийняти до уваги твердження підсудного про те, що виявлені у нього гроші він заробив за ремонт квартири кума ОСОБА_73 , так як віддаючи борг свідкові ОСОБА_74 в більшій сумі, підсудний сказав, що гроші йому дала мати дівчини, яка мешкає в Кілійському районі. Інших об`єктивних даних, які б підтверджували показання підсудного в частині зароблених ним грошей, в період судового слідства здобуто не було.

Суд не може погодитися з доводами підсудного, сторони захисту, про те, що в діях ОСОБА_18 відсутній склад вказаних злочинів, що він має бути виправданий, тому що ці твердження не засновані на зібраних та перевірених судом доказах.

Суд також не може погодитися з доводами захисту, що деякі слідчі дії проведені з порушенням КПК України, оскільки це було предметом розгляду судами різних інстанцій, по всім посиланням зроблений висновок, який заснований на матеріалах кримінальної справи. Тому саме суд визнає всі висновки експертів як, такі, які дані на підставі належних чином зібраних доказах, наданим експертам у встановленому порядку.

Посилання підсудного та сторони захисту на те, що ОСОБА_18 не було відомо про його права, спростовуються тим, що в ході досудового слідства обвинувачений та його захисник неодноразово знайомились з постановами про призначення експертиз, з висновками експерта, про що складались відповідні протоколи, в яких обвинувачений та захисник розписалися, ніяких заяв від них не було, що на думку суду свідчить про те, що як і обвинувачений так і сторона захисту були повідомлені про їх права, користувалися ними як в ході досудового слідства, так і у суді.

Судом, органами досудового слідства, компетентними органами при розгляді справи неодноразово проводилася ретельна перевірка заяви підсудного ОСОБА_18 про застосування до нього недозволених методів слідства.

У судових засіданнях судів першої інстанції були допитані працівники Татарбунарського РВ УМВС України в Одеській області, свідки (поняті), які дали пояснення про те, що ОСОБА_18 добровільно розповів про злочини, ніхто не примушував його робити те чи інше.

Про це ж свідчать листи, які отримував ОСОБА_18 після оскарження дій слідчого.

Більше того, 19.11.2018 року до прокуратури Одеської області надійшла ухвала апеляційного суду Одеської області від 30.10.2018 року. Заяви обвинуваченого ОСОБА_18 та його захисників ОСОБА_75 і ОСОБА_76 , викладені в апеляційних скаргах щодо застосування відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування фізичного та психологічного впливу працівниками правоохоронного органу, прокуратурою Одеської області, на підставі цієї ухвали апеляційного суду були 29.11.2018 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, допитаний 26.04.2019 року у якості потерпілого ОСОБА_18 показав, що 15 листопада 2010 року приблизно о 19:30 годині він був затриманий співробітниками УБОЗ в Одеській області біля будівлі готелю «Вікторія», що розташована за адресою: м.Одеса, вул.Генуезька, 24-А, при цьому йому відразу двоє співробітників УБОЗ в Одеській області наносити тілесні ушкодження. Надалі до ОСОБА_18 підійшло ще четверо співробітників УБОЗ в Одеській області та продовжили наносити йому тілесні ушкодження, при цьому звинувачували у вчиненні вбивства чоловіка та жінки і замаху на вбивство третьої жінки. Після чого ОСОБА_18 на автомобілі відвезли до будівлі УБОЗ в Одеській області, який розташований за адресою: м.Одеса, вул. Осіпова,23, де продовжили наносити тілесні ушкодження ОСОБА_18 . Крім того ОСОБА_18 наносили тілесні ушкодження у будівлі ГУМВС України в Одеській області, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Єврейська,12. Під час досудового розслідування, слідством було встановлено, що перед поміщенням до ізолятору тимчасового тримання ОСОБА_18 відвезли до Татарбунарської центральної лікарні, де черговим лікарем його було оглянуто, однак будь-яких записів про наявність тілесних ушкоджень у останнього до відповідної медичної документації не зроблено. У період з листопада 2010 року по грудень 2018 року, з приводу застосування до ОСОБА_18 працівниками правоохоронних органів насильства під час чи безпосередньо після його затримання у листопаді 2010 року, не надходити. У зв`язку з чим призначити та провести судово-медичну експертизу з метою встановлення наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_18 не надалося можливим. Постановою слідчого Другого СВ Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_77 від 26.04.2019 року кримінальне провадження №0001118 від 29.11.2018 року було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.94-99 т.8).

Згідно ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_78 від 13.02.2020 року справа № 487/8515/19 провадження № 1-кс/487/125/20 поновлено ОСОБА_18 строк на подання скарги на зазначену постанову, скаргу ОСОБА_18 задоволено, та скасовано постанову слідчого другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_77 від 26.04.2019 року про закриття кримінального провадження №0001118 від 29.11.2018 року за ч.2 ст. 365 КК України (т.12 а.с. 66-68). Разом з цим, на запит суду щодо стану розгляду кримінального провадження ТУ ДБР, розташоване в м. Миколаєві, 03.05.2023 року повідомило, що зазначена вище увахала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2020 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження, до ТУ ДБР не надходила (т.12 а.с. 187-188).

Доводи захисту про те, що в ході слідства не зібрані докази про те, що в потерпілих (загиблих) були гроші, суд не приймає до уваги оскільки не надано доказів того, що у ОСОБА_18 працівниками міліції були вилучені саме гроші, які передав його знайомий, та він заробив ці гроші.

З урахуванням викладеного, суд розцінює цю заяву ОСОБА_18 та сторони захисту як спосіб захисту з метою пом`якшити покарання.

Даючи оцінку свідченням підсудного про його непричетність до злочину, суд приходить до висновку, що це обрана ним форма захисту, що виражається в запереченні у скоєному, і спростовуються свідченнями самого підсудного в ході досудового слідства, даними, які викладені в його явках з повинною, іншими дослідженими судом доказами.

Суд вважає, що винність ОСОБА_18 в обсязі пред`явленого обвинувачення встановлена сукупністю доказів досліджених і перевірених ще раз судом.

Перевірка свідчень ОСОБА_18 на попередньому слідстві і в суді, їх аналіз і зіставлення з іншими доказами, у тому числі свідченнями потерпілих, свідків, висновками експертів свідчать про неспроможність заяви підсудного про його непричетність до злочину.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілими, свідками. Даних про яку-небудь їх зацікавленість в результаті справи не встановлено, їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам, відомості про яких містяться в інших зібраних у справі доказах.

При призначенні покарання ОСОБА_18 суд враховує практику Верховного Суду, (постанова N634/609/15-к від 01.02.2018 року щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до п.1 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7від 24.10.2003 зі змінами від 06.11.2009 звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону, особи, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, підсудний ОСОБА_18 за кваліфікацією, передбаченою ст. 12 КК України, вчинив особливо тяжкі злочини, та в результаті саме його дій заподіяно смерть двом особам. В судовому засіданні знайшло підтвердження висунуте обвинувачення, ОСОБА_18 вчинив умисне вбивство двох осіб з метою заволодіння їх майном, а коли до будинку прийшла потерпіла ОСОБА_25 , з метою усунення перешкод у доведенні свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном, здійснив замах на її вбивство та не довів свій умисел тільки з причин, що від нього не залежали, потерпілій своєчасно була надана медична допомога. В судовому засіданні підсудний ОСОБА_18 своєї провини не визнав, що є його правом, але свідчить про те, що він не розкаюється, під час судового розгляду вів себе зухвало, порушував встановлений в судовому засіданні порядок, періодично зривав судові засідання, зловживав своїм правом на захист, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_18 можливе лише в ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Також ст. 65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Суд звертає увагу, що вироком від 09.02.2012 року Татарбунарського районного суду Одеської області підсудного ОСОБА_18 було визнано винним у вчиненні інкримінованих кримінальних злочинів та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років, однак 22.05.2012 року Апеляційним судом Одеської області постановлено ухвалу про задоволення апеляційної скарги потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.02.2012 року скасовано за м`якістю призначеного покарання, справу повернуто на новий розгляд в той самий суд в іншому складі суддів. 06.08.2012 року кримінальну справі в порядку ст. 38 КПК України (в редакції 1960 року) направлено до Саратського районного суду Одеської області для розгляду.

Санкцією п.п.1, 6 ч.2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

Покарання у виді довічного позбавлення волі застосовується у випадках, коли необхідність такого призначення обумовлюється особливими обставинами, що обтяжують відповідальність, та виключною небезпечністю особи винного.

Обставиною, яка зумовлює призначення покарання у виді довічного позбавлення волі і водночас вказує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, є надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину і особи злочинця. Надзвичайність суспільної небезпеки вчиненого злочину визначається сукупністю усіх зібраних у кримінальному провадженні даних, які стосуються вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. На таку надзвичайну небезпеку можуть указувати множинність, зокрема сукупність, повторність чи рецидив учинених злочинів; наявність у вчиненому діянні декількох ознак відповідного складу злочину; наявність однієї або декількох обставин, які обтяжують покарання; інші аналогічні за своїми характеристиками ознаки.

Аналізуючи дані про особу підсудного, колегією суддів не було встановлено жодних обставин, які могли б свідчити про його щире каяття або активне сприяння органам досудового розслідування розкриттю вчинених останнім злочинів, із встановлених колегією суддів обставин цієї справи, показів свідків, особи підсудного ОСОБА_18 не встановлено ніякої інформації, яка давала би можливість призначити строковий вид покарання, оскільки виправлення обвинуваченого під час застосування навіть максимальної межі строкового покарання не можливе через його суспільну небезпечність.

Обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_18 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено, хоча з початку він свою вину визнавав та надав явку з повинною.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Також при призначенні підсудному покарання суд враховує думку потерпілих в частині призначення покарання, а саме думку потерпілого ОСОБА_19 , який наполягав на найсуворішому покаранні у вигляді довічного позбавлення волі, враховуючи, що ОСОБА_18 позбавив життя двох дорогих йому людей, матері і брата, під час судового розгляду вів себе зухвало, вину не визнавав та не визнає до цього часу, навіть не просив пробачення. Думка потерпілої ОСОБА_20 була посередньою, а саме вона не наполягала на суворому покаранні та зазначила, що покарання призначити на розсуд суду.

А відтак, призначаючи покарання ОСОБА_18 суд бере до уваги, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, характеризується опосередковано, до затримання підсудний ОСОБА_18 ніде не працював, проживав з батьками, а посилання підсудного на тісні соціальні (сімейні) зв`язки, а саме наявність дітей, не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами. Вину не визнав, внаслідок його спланованих дій настали непоправні наслідки у виді загибелі двох людей, які не створювали для нього ніякої небезпеки, не чинили щодо нього протиправних дій, поведінку обвинуваченого до, в момент та після вчинення вбивства та протягом усього тривалого розгляду справи судами. Усі наведені обставини вказують на крайню ступінь деградації обвинуваченого, нехтування ним цінностями людського життя, відсутність будь-якої поваги до людей, соціально-стримуючих факторів та його високу суспільну небезпеку.

Призначаючи додаткове покарання колегія суддів виходить із наступного.

Згідно ч.1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

А відтак, з урахуванням встановлених судовим розглядом обставин, суд вважає за необхідне в даному випадку призначити обвинуваченому ОСОБА_18 додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки він вчинив особливо тяжкий корисливий злочин.

Положеннями ч.1 ст. 70 КК України визначено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

А відтак, колегія суддів вважає за необхідне визначити підсудному ОСОБА_18 остаточне покарання за сукупністю злочинів з урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Колегія суддів переконана, що за викладених вище обставин цієї кримінальної справи та особи засудженого, призначене йому покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Крім цього, призначаючи покарання підсудному ОСОБА_18 суд виходить з вимог законодавства, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, передбаченого ч.5 ст. 72 КК України.

В період з 15.10.2010 року по теперішній час підсудний ОСОБА_18 по даній кримінальній справі тримається під вартою.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, дата набрання чинності 24.12.2015 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції:

"5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року №2046-VIII, який набрав чинності 21.06.2017 року, частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України було викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином, з 21.06.2017 року втратили чинність положення ст.72 ч.5 КК України щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Згідно Постанова колегії суддів об`єднаної палати ККС ВС від 06 червня 2018 (справа № 180/746/16-к) при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК України у редакції Закону №838-VІІІ підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 включно, у т.ч. до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону № 2046 -VІІІ - до періодів, які мали місце починаючи з 21 червня 2017. Таке правило застосовується незалежно від того, коли було вчинено злочин, за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.

Закон від 21 листопада 2015 року №838-VІІІ, що набрав чинності 24 грудня 2015 року є проміжним. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046 -VІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ. В такому разі Закон №838-VІІІ має переважаючу дію.

Колегія суддів приймає до уваги правову позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №663/537/17, провадження №13-31кс18 викладеної у постанові від 29 серпня 2018 року:

- Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.

- Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до20червня2017року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону №838-VIII).

- Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону №838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України).

- Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

- Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21червня2017року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

- Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21червня2017року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII).

З огляду на викладене, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України, з урахування положень Закону №838-VІІІ, колегія суддів прийшла до висновку, що підсудному ОСОБА_18 в строк покарання за даним вироком належить зарахувати строк попереднього ув`язнення з 15.10.2010 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_18 був затриманий у даному кримінальному 15 листопада 2010 року (а.с.4 т.3), та досі тримається під вартою. З метою запобігання спробам переховатися від суду, вчинити інший злочин, а також забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_18 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим строк його покарання слід обчислювати з 15 листопада 2010 року, зарахувавши таким чином в силу вимог ч. 5 ст. 72 КК України в строк його покарання строк попереднього ув`язнення з 15 листопада 2010 року до набрання вироком законної сили.

Суд також приймає до уваги те, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Щодо позовів прокурора та потерпілих осіб.

11.02.2011 року прокурором Татарбунарського району Одеської області в інтересах держави, а саме Міністерства охорони здоров`я в особі Татарбунарської районної адміністрації в Одеській області та в особі Татарбунарської ЦРЛ було подано до Татарбунарського районного суду Одеської області позовну заяву про стягнення витрат на лікування потерпілої ОСОБА_25 у розмірі 2 806,79 грн. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_25 перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку з чим Татарбунарська центральна районна лікарня понесла матеріальні витрати (а.с.95 т.3).

Згідно ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Стаття 121 Конституції України покладає на прокуратуру обов`язок представництва інтересів держави в суді.

Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року №3-рп/99 передбачає, що "інтереси держави" є оціночним поняттям і прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, а також вбачати інтереси держави не тільки у діяльності державних органів, але й у діяльності приватних підприємствах, товариств.

Згідно довідки-розрахунку Комунального закладу "Татарбунарська центральна районна лікарня" вих. №258 від 01.02.2011 року (а.с.94 т.3) витрати понесені лікарнею на стаціонарне лікування ОСОБА_25 , а саме з 15.11.2010 року по 03.12.2010 року вона знаходилася у реанімаційному відділенні, склали - 2 806,79 грн.

На підставі вище викладеного цивільний позов прокурора Татарбунарського району Одеської області, в інтересах держави підлягає задоволенню в повному обсязі. З підсудного ОСОБА_18 необхідно стягнути в дохід держави, в особі Комунального некомерційного підприємства "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради Одеської області, яка раніше мала назву Татарбунарська ЦРЛ, витрати, пов`язані з лікуванням потерпілої ОСОБА_25 в сумі 2 806 (дві тисячі вісімсот шість) гривень 79 копійок.

27.01.2011 року потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_29 звернулися у порядку ст.28,49,50 КПК України до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовною заявою про відшкодування майнової та моральної шкоди, а також витрат на поховання та просили стягнути з ОСОБА_18 на їх користь моральну шкоду у розмірі по 200 000,00 грн. кожному, матеріальну шкоду у розмірі 15 293,40 грн. солідарно (а.с.186-187 т.2).

Положеннями ч.1,3 КПК України в редакції 1960 року, передбачено, що особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Цивільний позов може бути пред`явлений як під час досудового слідства і дізнання, так і під час судового розгляду справи, але до початку судового слідства. Відмова у позові в порядку цивільного судочинства позбавляє позивача права пред`являти той же позов у кримінальній справі.

Відповідно до ст. 50 КПК України в редакції 1960 року цивільним позивачем визнається громадянин, підприємство, установа чи організація, які зазнали матеріальної шкоди від злочину і пред`явили вимогу про відшкодування збитків відповідно до статті 28 цього Кодексу. Про визнання цивільним позивачем чи про відмову в цьому особа, яка провадить дізнання, слідчий, суддя виносять постанову, а суд - ухвалу. Цивільний позивач або його представник мають право: подавати докази; заявляти клопотання; брати участь у судовому розгляді; просити орган дізнання, слідчого і суд про вжиття заходів до забезпечення заявленого ними позову; підтримувати цивільний позов; ознайомлюватися з матеріалами справи з моменту закінчення досудового слідства, а у справах, в яких досудове слідство не провадилось, - після призначення справи до судового розгляду; заявляти відводи; подавати скарги на дії особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора і суду, а також подавати скарги на вирок або ухвали суду в частині, що стосується цивільного позову, а за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки. Цивільний позивач зобов`язаний на вимогу органу дізнання, слідчого, прокурора і суду пред`являти всі необхідні документи, зв`язані з заявленим позовом.

Положеннями ст.ст. 3,27 Конституції України життя людини, її життя та здоров`я визнається найвищою соціальною цінністю.

Частина 1 ст. 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

В свою чергу положення ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо віна є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вимогами ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, на наявності її вини, крім випадків, встановлених Законом.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст. 1268 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Таким чином, в даній кримінальній справі ОСОБА_19 має статус потерпілого, яким кримінальним злочином завдано майнової та фізичної шкоди.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у Постанові "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.95 року в п. 5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні, а відповідно до п. 9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат), їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом встановлено, що в результаті протиправних дій підсудного, що виразилися в позбавленні життя ОСОБА_23 , яка являється матір`ю потерпілого ОСОБА_19 , останньому було завдано моральної шкоди: він втратив рідну людину (мати), душевно страждав і переживав, був порушений звичний уклад його життя, окрім цього протягом тривалого часу справа перебувала в провадженні судів, потерпілий змушений був відвідувати судові засідання, що спричиняло певні душевні хвилювання через постійне нагадування особливих жахливих обставин щодо загибелі матері. Крім цього, підсудний своєї провини не визнав, пробачення у потерпілого не просив, що також спричиняло складності у житті потерпілого, душевні хвилювання, зневірення у справедливості та отримання винуватою особою покарання, тому з урахуванням зазначених обстави, справедливості, розумності та співрозмірності, суд вважає за необхідне в якості компенсації моральної шкоди, пов`язаної зі смертю матері, на підставі ч.2 ст.1168 ЦК України стягнути з підсудного на користь потерпілого ОСОБА_19 100 000 (сто тисяч) гривень.

Таким чином цивільний позов потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_29 в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої ОСОБА_19 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, відшкодуванню, у зв`язку зі смертю потерпілого підлягають лише витрати на поховання і спорудження надгробного пам`ятника, тому на користь потерпілого ОСОБА_19 підлягає стягненню з ОСОБА_18 матеріальна шкода в сумі 1 303 (одна тисяча триста три) гривні, що підтверджується накладною № 16 від 16 листопада 2010 року (а.с. 193 т. 2).

Провадження у частині позовних вимог ОСОБА_29 на підставі п.7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити у зв`язку з настанням смерті (а.с.135 т.9) та не встановлення правонаступників.

Суд вважає за необхідним долю речових доказами по справі, суд вважає за необхідне розпорядитися таким чином:

- два мобільних телефони, дві сім-карти, два блокнота, носильні речі повернути ОСОБА_79 (а.с. 102 т.1),

- грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) доларів США, в кількості 33 штук, а саме: 27 купюр номіналом 100 доларів США під номерами: НВ 12371276 G, HC 47228439 A, HC 51711612 A, HE 72835742 A, HB 85050189 N,HF 15874718 D, DB 24393847 A, BE 57942997 A, FF 92686502 C, BB 14148803 A, FF 44690437 B, DB 55590324 B, CB 84116313 C, AL 85613341 B, AB 57218318 M, FG 84524438 A, FB 87777391 C, HB 79931566A, HE 26992343 B, HB 07744636 G, HB 58766161 E, HB 07744637 G, HB 86422204 D, HB 84926316 L, HB 05679138 A, HB 47470787 D, AB 34759462 Q; шість купюр номіналом 50 доларів США під номерами: EC 04291328 A, GE 50047695 A, AE 34702248 A, AA 25945084 A, CE 12491873 A, CB 18489015 A - вважати поверненими ОСОБА_19 (а.с. 124 - 125 т.1);

- грошові кошти в сумі 3500 гривень, в кількості 37 шт., а саме: 31 купюра номіналом 100 гривень під номерами: АБ 6809621;АК 3609266;ГІ 7897500;ВВ 8436508;АЖ 0691925;ВХ 7681080;ГФ 0354345;ВА 5863400;ГБ 7350871;АГ 9076216;БМ 3197045;ВФ 4768246;ГЗ 4506962; ВЛ 0770008; ГГ 9155838;ВА 2600276;ВФ 4491684; АЗ 4530678; ЕШ 7025850;ВЗ 8401475;АЕ 132455;БЛ 9328350; ЕШ 8038358; ГД 9151770;ВЦ 1127549; ВЗ 9192536; ВГ 4798028; БС 0220662;ГД 6079156;ВЕ 6549731; БР 2562051, і 8 купюр номіналом 50 гривень під номерами: ЗВ 0014192; ЄЛ 4775998;ВЕ 0701287;АК 8230706;ГЄ 8355225;Єн 4777878;АІ 6825108;ДН 8045444 - вважати поверненими ОСОБА_19 (а.с. 133 - 134 т. 1);

- головну хустку, штани спортивні, фартух, штани, куртку вельветову, рейтузи, светр, головну хустку, простирадло білого кольору, металевий предмет, господарські вила, светр сірого кольору, рукавичку чорного кольору, рукавичку червоного кольору, рукавичку червоного кольору, светр білого кольору, туфлі, фрагмент плитки з речовиною бурого кольору, змив речовини бурого кольору в кількості 3-х штук, штани джинсові, сорочку, рукавичку чорного кольору, фрагменти поліетиленових пляшок, пакет зі слідами пальців рук, пакет зі вмістом зрізів нігтьових пластин ОСОБА_18 , витяжки на тампони ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів - знищити (а.с. 144, Т. 1).

У зв`язку з проведенням у даній справі криміналістичної експертизи № 036 від 30 листопада 2010 року, на підставі ст.93 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_18 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області 2 319 (дві тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 84 копійки. (а.с.4 т.2).

Обґрунтування та причини тривалого розгляду справи у судах та тривалого тримання ОСОБА_18 під вартою.

15.11.2010 року старшим слідчим СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області на підставі п.1 ч.5 ст.94 КПК України (в редакції 1960 року) порушено кримінальну справу за №5 за ознаками злочину, передбаченого п.п.1,6 ч.2 ст.115 КК України за фактом виявлення двох трупів зі слідами насильницької смерті мешканців с.Борисівка Татарбунарського району Одеської області.

16.11.2010 року ОСОБА_18 надано явку з повинною.

16.11.2010 відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_18 затримано у порядку ст.115 КПК України.

16.11.2010 року старшим слідчим СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області допущено до участі у кримінальній справі №5 захисника ОСОБА_26 за бажанням обвинуваченого ОСОБА_18

18.11.2020 року Татарбунарським районним судом Одеської області відмовлено в клопотанні слідчого СВ Татарбунарського РВ ОСОБА_80 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк затримання ОСОБА_18 до 10 діб.

18.11.2010 року старшим слідчим СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області на підставі п.1 ч.1 ст.94 КПК України (в редакції 1960 року) порушено кримінальну справу за №8 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за фактом нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, з метою приховування злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

18.11.2010 року старшим слідчим СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області кримінальні справи за №5 та за № 8 об`єднано в одне провадження та присвоєно загальний номер № 5.

26.11.2010 року Татарбунарським районним судом Одеської області ОСОБА_18 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО №22 в м.Ізмаїл, про що оголошено під розписку ОСОБА_18

26.11.2010 року старшим слідчим СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області виділено з кримінальної справи № 5 матеріали відносно невстановлених осіб, які вимагали грошові кошти у ОСОБА_18 та направлено в орган дізнання Татарбунарського РВ для подальшої перевірки та прийняття рішення по питанню в порядку ст.97 КПК України.

14.01.2011 року Татарбунарським районним судом Одеської області ОСОБА_18 продовжено строк тримання під вартою в СІЗО №22 в м.Ізмаїл до чотирьох місяців, про що оголошено під розписку ОСОБА_18

19.01.2011 року старшим слідчим СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області на підставі п.1 ч.1 ст.94 КПК України (в редакції 1960 року) порушено кримінальну справу за №10 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України за фактом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насиллям, небезпечних для життя в момент заподіяння.

19.01.2011 року старшим слідчим СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області змінено кваліфікацію діяння в кримінальній справі № 5 зі ст.121 ч.1 на ст.187 ч.4 КК України.

19.01.2011 року старшим слідчим СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області кримінальні справи за №5 та за № 10 об`єднано в одне провадження та присвоєно загальний номер № 5.

10.02.2011 року старшим слідчим СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області за результатами проведення досудового розслідування, складено обвинувальний висновок, який затверджено Прокурором Татарбунарського району та скеровано на розгляд в Татарбунарський районний суд Одеської області обвинувальний висновок за обвинуваченням ОСОБА_18 за ст.115 ч.2 п.п.1,6, ст.187 ч.4 КК України.

Татарбунарський районний суд Одеської області та апеляційна інстанція.

14.02.2011 року суддя Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_81 заявила собі самовідвід, так є матір`ю захисника у кримінальній справі ОСОБА_26

09.03.2011 року суддя Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_82 призначила кримінальну справу до судового розгляду на 21.03.2011 року, справу вирішено розглядати колегіальним складом суду за участю двох суддів та трьох народних засідателів.

21.03.2001 року судове засідання не відбулося, так як підсудного ОСОБА_18 не доставлено до суду у зв`язку з переповненням транспортного засобу (автозаку), розгляд справи відкладено на 11.04.2011 року.

11.04.2011 року судове засідання не відбулося, підсудного ОСОБА_18 не доставлено до суду у зв`язку з його хворобою, розгляд справи відкладено на 23.05.2011 року.

23.05.2011 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , захисник ОСОБА_26 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні оголошено обвинувальний висновок, позовну заяву, вирішено питання, щодо порядку дослідження доказів, допитано потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_29 . Оголошено перерву до 24.05.2011 року для виклику свідків.

24.05.2011 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , захисник ОСОБА_26 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також вісім свідків. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_58 , ОСОБА_43 , ОСОБА_83 , ОСОБА_59 , ОСОБА_70 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_72 . Оголошено перерву до 25.05.2011 року для виклику та допиту свідків, які не з`явилися.

25.05.2011 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , захисник ОСОБА_26 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, свідок ОСОБА_86 не з`явився через хворобу. В судовому засіданні допитано підсудного ОСОБА_18 . Оголошено перерву до 26.05.2011 року для виклику та допиту свідків, які не з`явилися.

26.05.2011 року помічником прокурора Татарбунарського району змінено в суді обвинувачення ОСОБА_18 за ст.115 ч.2 п.п.1,6,9 ст.187 ч.4 КК України

26.05.2011 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_29 , захисник ОСОБА_26 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, троє свідків. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 . Оголошено перерву до 15.06.2011 року для виклику та допиту потерпілої ОСОБА_90 .

14.06.2011 року адвокат ОСОБА_71 надав заяву про його допуск до участі у кримінальній справи та можливістю ознайомитися з матеріалами кримінальної справи.

15.06.2011 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , представник потерпілої ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_26 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні допитано потерпілу ОСОБА_25 , представника потерпілої ОСОБА_20 , допущено адвоката ОСОБА_91 до участі у справі в якості захисника підсудного. Відкладеного розгляд справи до 05.09.2011 року у зв`язку з заявленим клопотанням ОСОБА_71

05.09.2011 року судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого - судді ОСОБА_82 у відпустці.

14.09.2011 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні досліджено матеріали справи, розглядалося питання порушене прокурором про призначення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи підсудному ОСОБА_18 , суд видалився до нарадчої кімнати до 15.09.2011 року. Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.09.2011 року призначено експертизу, підсудного на період проведення експертизи поміщено до відділення стаціонарної судово-психіатричної експертизи КУ «Одеської ОКПБ №1».

16.09.2011 року на ім`я начальника Татарбунарського РВ ГУМВС України судом направлено копію постанови від 15.09.2011 року для виконання.

27.12.2011 року матеріали кримінальної справи повернулися до суду після проведення експертизи, справу призначено до розгляду на 18.01.2012 року.

18.01.2012 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , представник потерпілої ОСОБА_20 , захисники ОСОБА_26 , ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні оголошено висновок експертизи. Оголошено перерву до 07.02.2012 року для підготовки до судових дебатів.

07.02.2012 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , захисники ОСОБА_26 , ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні долучені медичні документи відносно підсудного ОСОБА_18 , оголошено судові дебати, суд видалився до нарадчої кімнати до 09.02.2012 року.

09.02.2012 року проголошено вирок, судове засідання закрито.

20.02.2012 року потерпілими ОСОБА_19 , ОСОБА_29 подано апеляційну скаргу на вирок від 09.02.2012 року.

01.03.2012 року суддею Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_82 усунена неточність у вироку від 09.02.2012 року, щодо відліку строку відбування ОСОБА_18 покарання з 16.11.2010 року, зараховано покарання за попереднім ув`язненням відповідно до ч.5 ст.72 КК України

02.03.2012 року Татарбунарським районним суду Одеської області направлено матеріали справи до Апеляційного суду Одеської області.

14.03.2012 року кримінальну справу розподілено для розгляду колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_92 , розгляд апеляційної скарги призначено на 24.04.2012 року

24.04.2012 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, представник потерпілого ОСОБА_93 , захисник ОСОБА_71 , підсудний ОСОБА_18 . В судовому засіданні оголошено клопотання ОСОБА_19 про відкладення розгляду справу, клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 22.05.2012 року

22.05.2012 року винесено ухвалу про задоволення апеляційної скарги потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.02.2012 року скасовано, справу повернуто на новий розгляд в той самий суд в іншому складі суддів.

06.08.2012 року Апеляційним судом Одеської області кримінальну справі в порядку ст.38 КПК України (в редакції 1960 року) направлено до Саратського районного суду Одеської області для розгляду.

Саратський районний суд Одеської області, апеляційна та касаційна інстанція.

24.09.2012 року суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_94 призначила попередній розгляд кримінальної справи на 17.10.2012 року.

01.10.2012 року надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_21 про його допуск до участі у кримінальній справі в якості представника потерпілого ОСОБА_19 , також для надання йому матеріалів для ознайомлення.

17.10.2012 року підсудній ОСОБА_18 надав клопотання про визнання його батька ОСОБА_59 громадським захисником у справі (КПК редакція 1960 року) та необхідності додаткового ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.

17.10.2012 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_29 , представники потерпілих - ОСОБА_95 та ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні вирішувалося питання щодо попереднього розгляду справи та призначення справи до судового розгляду, за результатом судового засідання суд видалився до нарадчої кімнати, після чого оголосив постанову про призначення справи до судового розгляду на 10.12.2012 року в складі двох суддів та трьох народних засідателів. Також вирішено питання про допущення до участі у кримінальній справі в якості громадського захисника - ОСОБА_62

10.12.2012 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_95 та ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також з`явилися п`ять свідків. В судовому засіданні оголошено обвинувальний висновок, допитано потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , представника потерпілої ОСОБА_20 , свідків ОСОБА_96 , ОСОБА_85 , ОСОБА_97 , ОСОБА_58 , ОСОБА_70 , оголошено деякі матеріали справи за клопотанням учасників судового розгляду. Оголошено перерву до 11.12.2012 року за клопотанням представника потерпілих ОСОБА_21 для виклику свідка ОСОБА_98

11.12.2012 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_95 та ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також з`явилися шість свідків. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_43 , ОСОБА_84 ОСОБА_98 , оголошено деякі матеріали справи за клопотанням учасників судового розгляду. Оголошено перерву до 28.01.2013 року за клопотанням представника потерпілих ОСОБА_21 , представника підсудного - ОСОБА_71 для виклику свідків захисту та обвинувачення.

28.01.2013 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_95 та ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також з`явився один свідок. В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_101 , оголошено деякі матеріали справи за клопотанням учасників судового розгляду. Оголошено перерву до 29.01.2013 року для виклику свідків.

29.01.2013 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_95 та ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також з`явився один свідок. В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_102 , оголошено деякі матеріали справи за клопотанням учасників судового розгляду, допитано підсудного ОСОБА_18 , досліджено матеріали кримінальної справи. Оголошено перерву до 04.03.2013 року за клопотанням сторони захисту - адвоката ОСОБА_71 для виклику свідків.

11.02.2013 року через зміну курсування планової залізничної варти за маршрутом Одеса-Ізмаїл, розгляд кримінальної справи перенесено з 04.03.2013 року на 13.03.2013 року.

13.03.2013 року постановою прокурора прокуратури Татарбунарського району змінено в суді обвинувачення та інкриміновано злочини передбачені ст.ст.115 ч.2 п.п.1,6, ст.ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.п.6,13 КК України, ст.187 ч.4 КК України.

13.03.2013 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також з`явилися двоє свідків. В судовому засіданні оголошено зміну обвинувачення та вручено його копії учасникам судового процесу. Оголошено перерву до 11.04.2013 року для підготовки підсудного та його захисників до пред`явленого зміненого обвинувачення, а також за клопотанням захисту - адвоката ОСОБА_71 для виклику та допиту свідків.

11.04.2013 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також з`явилися п`ять свідків. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 . Оголошено перерву до 12.04.2013 року за клопотанням прокурора для забезпечення явки та допиту свідків.

12.04.2013 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також з`явилися п`ять свідків. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_108 , ОСОБА_55 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 . Оголошено перерву до 14.05.2013 року та винесено постанову про привід свідка ОСОБА_112 .

14.05.2013 року захисником ОСОБА_71 надано заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 14.05.2013 року, у зв`язку з його занятістю в іншій кримінальній справі.

14.05.2013 року в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні вирішено питання про закінчення судового слідства без допиту свідка ОСОБА_112 . Розгляд справи відкладено до 29.05.2013 року за клопотанням захисника ОСОБА_91 .

15.05.2013 року підсудний ОСОБА_18 заявив письмовий відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_113 , яка входить до складу суду.

15.05.2013 року постановою головуючого судді ОСОБА_114 та трьох народних засідателів у задоволенні заяви підсудного ОСОБА_18 про відвід судді ОСОБА_115 відмовлено.

29.05.2013 року захисник ОСОБА_71 заявив клопотання про призначення додаткової комплексно судово-криміналістичної експертизи речових доказів.

29.05.2013 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні оглянуто речові докази, ставиться питання, щодо призначення заявленою стороною захисту експертизи. Розгляд справи відкладено до 31.05.2013 року за клопотанням прокурора для виклику експерта, для роз`яснення його висновку.

31.05.2013 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також експерт ОСОБА_116 . В судовому засіданні допитано експерта, поставлено на розгляд питання, щодо призначення заявленою стороною захисту експертизи. Суд видалився до нарадчої кімнати, а після повернення оголосив постанову про призначення комісійної судово-медичної криміналістичної експертизи.

19.06.2013 року матеріали кримінальної справи направлені до Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи для проведення експертизи.

30.08.2013 року експертиза закінчена, висновок експерта складений.

27.09.2013 року після проведення експертизи призначено дату судового розгляду - 15.10.2013 року.

15.10.2013 року захисник ОСОБА_71 заявлив клопотання про призначення повторної комісійної судово-медико криміналістичної експертизи речових доказів.

15.10.2013 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні оголошено висновок експерта, поставлено на розгляд питання, щодо призначення заявленою стороною захисту повторної експертизи. Оголошено перерву до 17.10.2013 року та зобов`язано захисника надати інформацію, щодо експертних установ, які проводять аналіз гастаравнітного заліза.

17.10.2013 року суд, розглянувши клопотання сторони захисту, призначив повторну комісійну судово-медичну криміналістичну експертизу.

24.10.2013 року матеріали кримінальної справи направлені до Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України для проведення повторної експертизи.

11.11.2013 року матеріали кримінальної справи повернулися до суду без виконання експертизи, так як характер питань, постановлених перед експертами не відноситься до компетенції фахівців їх бюро.

12.11.2013 року після повернення матеріалів справи без проведення експертизи, розгляд справи призначено на 17.12.2013 року.

17.12.2013 року судове засідання не відбулося, через знаходження народного засідателя ОСОБА_117 на стаціонарному лікуванні. Розгляд справи відкладено до 05.02.2014 року.

05.02.2014 року судове засідання не відбулося, через знаходження народного засідателя ОСОБА_117 на стаціонарному лікуванні. Розгляд справи відкладено до 04.03.2014 року.

04.03.2014 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні вирішено питання щодо закінчення судового слідства та оголошено початок судових дебатів по закінченню яких суд видаливсся до нарадчої кімнати.

06.03.2014 року проголошено вирок, судове засідання закрито.

14.03.2014 адвокатом ОСОБА_71 подано апеляційну скаргу на вирок від 06.03.2014 року.

01.04.2014 року ОСОБА_18 подано апеляційну скаргу на вирок від 06.03.2014 року.

03.04.2014 року ОСОБА_18 подано клопотання про ознайомлення його з матеріалами кримінальної справи.

04.04.2014 року вирішено питання, щодо етапування ОСОБА_18 до Саратського районного суду Одеської області для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи на 13.04.2014 року, але підсудного не було доставлено.

06.05.2014 року повторно направлено вимогу, щодо етапування ОСОБА_18 до Саратського районного суду Одеської області для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи на 30.05.2014 року, якого знову не було етаповано до суду.

17.06.2014 року судом направлено запит за вих. № 4381/14 на ім`я начальника Одеського слідчого ізолятора для пояснення причини невиконання вимог суду.

18.06.2014 року підсудний ОСОБА_18 ознайомився з матеріалами кримінальної справи в повному обсязі, про що свідчить його розписка.

25.06.2014 року Саратським районним судом Одеської області направлено матеріали справи до Апеляційного суду Одеської області.

03.07.2014 року кримінальну справу розподілено для розгляду колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_118 , розгляд апеляційної скарги призначено на 29.07.2014 року

29.07.2014 року ОСОБА_18 надав клопотання про повернення матеріалів кримінальної справи до суду першої інстанції, так як він не мав можливості ознайомитися з протоколом судового засідання.

29.07.2014 року ухвалою апеляційного суду Одеської області клопотання засудженого ОСОБА_18 про направлення кримінальної справи до суду першої інстанції для виконання вимог ст.88-1 КПК України (в редакції 1960 року) залишено без задоволення.

29.07.2014 року Апеляційним судом розглянуто клопотання представника потерпілих ОСОБА_19 і ОСОБА_29 - адвоката ОСОБА_21 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його знаходженням у відпустці та виїздом за межі області, розгляд апеляційних скарги відкладено до 18.09.2014 року.

18.09.2014 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.09.2014 року апеляції засудженого ОСОБА_18 та його захисника - адвоката ОСОБА_75 залишено без задоволення, а вирок Саратського районного суду Одеської області - без змін.

13.10.2014 року захисником - адвокатом ОСОБА_71 подано касаційну скаргу.

24.10.2014 року матеріали кримінальної справи повернулися до Саратського районного суду Одеської області після розгляду апеляційних скарг.

06.11.2014 року на ім`я начальника Одеського слідчого ізолятора судом надіслано вимогу, щодо етапування засудженого ОСОБА_18 на 16.11.2014 року для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи за його заявами, якого не було доставлено.

25.11.2014 року постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ витребувано кримінальну справу для розгляду касаційної скарги захисника ОСОБА_75 в інтересах засудженого ОСОБА_18 .

02.12.2014 року ОСОБА_18 в спеціальному приміщенні Одеського слідчого ізолятора помічником судді Саратського районного суду Одеської області ознайомлено з усіма матеріалами кримінальної справу, про що засудженим надано розписку.

09.12.2014 року засуджений ОСОБА_18 подав касаційну скаргу.

12.12.2014 року засуджений ОСОБА_18 подав доповнення до касаційної скарги.

02.02.2015 року кримінальну справу призначено до касаційного розгляду на 23.04.2015 року.

23.04.2015 року розгляд кримінальної справи перенесено на 13.05.2015 року, у зв`язку з не доставленням засудженого ОСОБА_18

13.05.2015 року розгляд кримінальної справи перенесено на 11.06.2015 року, у зв`язку з повторним не доставленням засудженого ОСОБА_18

02.06.2015 року засуджений ОСОБА_18 подав доповнення до касаційної скарги.

11.06.2015 року Касаційний кримінальний суд частково задовольнив касаційні скарги захисника ОСОБА_75 та засудженого ОСОБА_18 , ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18.09.2014 року скасував і справу направив на новий апеляційний розгляд.

11.06.2015 року ухвалу Касаційного кримінального суду надіслано учасникам у справі.

09.07.2015 року матеріали кримінальної справи повернулися до Апеляційного суду Одеської області для розгляду, розподілено головуючій судді - ОСОБА_119 .

13.07.2015 року розгляд апеляційних скарг засудженого ОСОБА_18 та його захисника ОСОБА_71 призначено в апеляційній інстанції на 28.07.2015 року.

28.07.2015 року розгляд справи відкладено на 15.09.2015 року, у зв`язку з не доставленням підсудного ОСОБА_18 в судове засідання.

15.09.2015 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.09.2015 року апеляції засудженого ОСОБА_18 та його захисника - адвоката ОСОБА_75 задоволено частково, вирок Саратського районного суду Одеської області - змінено в частині посилання на протокол відтворення обстановки та обставин події, в іншій частині залишено без змін.

16.10.2015 року засуджений ОСОБА_18 подав касаційну скаргу на вирок Саратського районного суду від 06.03.2014 року та ухвалу Апеляційного суду від 15.09.2015 року.

28.10.2015 року матеріали кримінальної справи повернуто до Саратського районного суду Одеської області.

11.11.2015 року постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ витребувано кримінальну справу для розгляду касаційної скарги засудженого ОСОБА_18

25.11.2015 року постановою Саратського районного суду Одеської області етаповано засудженого ОСОБА_18 на 08.12.2015 року для ознайомлення з матеріалами справи за заявою засудженого.

09.12.2015 року засуджений ОСОБА_18 ознайомлений з матеріалами кримінальної справи.

11.12.2015 року засуджений ОСОБА_18 подав доповнення до касаційної скарги.

18.12.2015 року захисник - адвокат ОСОБА_71 подав касаційну скаргу на вирок Саратського районного суду від 06.03.2014 року та ухвалу Апеляційного суду від 15.09.2015 року.

28.12.2015 року кримінальну справу призначено до касаційного розгляду на 28.01.2016 року, клопотання засудженого ОСОБА_18 задоволено, вирішено доставити ОСОБА_18 для участі у розгляді касаційної скарги.

28.01.2016 року Касаційний кримінальний суд частково задовольнив касаційні скарги захисника ОСОБА_75 та засудженого ОСОБА_18 , вирок Саратського районного суду Одеської області від 06.03.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15.09.2015 року скасував і справу направив на новий судовий розгляд.

16.02.2016 року матеріали кримінальної справи надійшли до Саратського районного суду Одеської області, але розподіл не відбувся, через відсутність потрібної кількості суддів.

02.03.2016 року підсудний ОСОБА_18 надав клопотання про заміну запобіжного заходу.

15.03.2016 року кримінальна справа надійшла до Арцизького районного суду Одеської області після визначення підсудності та була розподілена головуючому судді ОСОБА_120

17.03.2016 року призначено попередній розгляд справи на 14.04.2016 року.

14.04.2016 року захисником - адвокатом ОСОБА_71 подано заяву про відвід судді ОСОБА_121 , яка входить до складу колегії, так як вона є дружиною в.о.прокурора Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_122 , який ставив питання щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_18

14.04.2016 року заяву про відвід задоволено, кримінальну справу направлено до Апеляційного суду Одеської області для визначення підсудності.

18.04.2016 року матеріали кримінальної справи за підсудністю направлено до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області та апеляційна інстанція.

23.05.2016 року матеріали кримінальної справи розподілено в складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_123

27.05.2016 року справу призначено до попереднього розгляду на 09.06.2016 року.

09.06.2016 року захисником ОСОБА_71 подано клопотання про зміну запобіжного заходу тримання під вартою.

09.06.2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_71 відмовлено, справу призначено до судового розгляду на 17.06.2016 року, запобіжний захід ОСОБА_18 залишено без змін - взяття під варту, строк тримання під вартою продовжено до ухвалення остаточного рішення у справі, справу вирішено розглядати колегіально у складі трьох суддів.

17.06.2016 року судове засідання не відбулося, через хворобу підсудного ОСОБА_18 . Розгляд справи відкладено до 21.07.2016 року.

21.07.2016 року судове засідання не відбулося, через хворобу підсудного ОСОБА_18 . Розгляд справи відкладено до 12.09.2016 року.

12.09.2016 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні визначено порядок дослідження доказів, допитано потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_29 та представника потерпілої - ОСОБА_20 . Оголошено перерву на 04.10.2016 року за клопотанням прокурора для виклику свідків.

04.10.2016 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_124 на лікарняному. Розгляд справи відкладено до 31.10.2016 року.

31.10.2016 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Розгляд справи відкладено на 18.11.2016 року за клопотанням прокурора для повторного виклику свідків.

18.11.2016 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явилися сім свідків. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_70 , ОСОБА_59 , ОСОБА_84 , ОСОБА_125 , ОСОБА_98 , ОСОБА_107 . Розгляд справи відкладено на 14.12.2016 року для виклику свідків.

14.12.2016 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Розгляд справи відкладено на 12.01.2017 року за клопотанням прокурора для повторного виклику свідків.

12.01.2017 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Розгляд справи відкладено на 31.01.2017 року у зв`язку з неявкою інших учасників.

31.01.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явилися три свідка. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_100 , ОСОБА_126 . Розгляд справи відкладено на 20.02.2017 року для примусового приводу свідків.

20.02.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явився один свідок. В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_127 . Розгляд справи відкладено без визначення дати для застосування заходів відносно виконання ухвали суду щодо приводу свідків. Дати судового розгляду не призначалися у зв`язку із закінченням повноважень судді ОСОБА_124

21.03.2017 року проведено повторний перерозподіл кримінальної справи у зв`язку із закінчення повноважень головуючого судді - визначено нового суддю-доповідачу ОСОБА_128

26.04.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники ОСОБА_71 , ОСОБА_129 , громадський захисник ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні встановлено особу підсудного. Оголошено перерву до 24.05.2017 року.

24.05.2017 року судове засідання відбулося в новому складі, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , ОСОБА_20 захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явилися двоє свідків. В судовому засіданні підсудний ОСОБА_18 заявив клопотання про залучення до розгляду справи для його захисту адвоката ОСОБА_129 , клопотання задоволено, допитано потерпілих, представника потерпілої - ОСОБА_20 , допитано свідка ОСОБА_72 . Розгляд справи відкладено на 01.06.2017 року для виклику свідків.

01.06.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники ОСОБА_71 та ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явилися шість свідків. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_70 , ОСОБА_84 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_36 , ОСОБА_132 . Розгляд справи відкладено на 12.06.2017 року для виклику свідків.

12.06.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники ОСОБА_71 та ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явився один свідок. В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_89 . Розгляд справи відкладено на 29.06.2017 року за клопотанням сторони захисту для виклику свідків.

29.06.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , захисники ОСОБА_71 та ОСОБА_129 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явився один свідок. В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_126 . Розгляд справи відкладено на 13.07.2017 року за клопотанням прокурора для виклику свідків.

13.07.2017 року судове засідання не відбулося у зв`язку з не доставленням підсудного ОСОБА_59 у зв`язку з хворобою. Розгляд справи відкладено до 17.08.2017 року.

17.08.2017 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник ОСОБА_129 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Розгляд справи відкладено на 14.09.2017 року за клопотанням прокурора.

14.09.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання не з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представники потерпілих - ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , захисники ОСОБА_71 та ОСОБА_129 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Оголошено перерву на 28.09.2017 року за клопотанням сторони захисту для виклику свідків, також застосовано примусовий привід.

28.09.2017 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники ОСОБА_71 та ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Відкладено судове засідання на 26.10.2017 року за клопотанням сторони захисту для виклику свідка ОСОБА_133 , також застосовано примусовий привід.

26.10.2017 року судове засідання не відбулося, через неявку прокурора. Відкладено судове засідання на 16.11.2017 року.

26.10.2017 року захисник ОСОБА_71 надав заяву про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.

16.11.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник ОСОБА_71 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також два свідки. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_57 , ОСОБА_134 . Оголошено перерву на 30.11.2017 року.

30.11.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники ОСОБА_71 , ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також один свідок. В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_135 . Слухання справи відкладено на 21.12.2017 року для виклику свідків.

21.12.2017 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники ОСОБА_71 , ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Слухання справи відкладено на 19.01.2018 року для виклику свідків.

15.01.2018 року захисник ОСОБА_71 надав клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної криміналістичної експертизи.

19.01.2018 року судове засідання не відбулося, через неявку прокурора. Відкладено судове засідання на 08.02.2018 року.

08.02.2018 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники ОСОБА_71 , ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні вирішується питання про призначення повторної експертизи, суд видаляється до нарадчої кімнати, а після повернення проголошує ухвалу про задоволення клопотання сторони захисту та призначення повторної судово-медичної криміналістичної експертизи

21.05.2018 року до суду надійшов висновок експерта. Розгляд справи призначено на 25.05.2018 року.

25.05.2018 року прокурор Білгород-Дністровської прокуратури змінив в суді обвинувачення на ст.ст.115 ч.2 п.п.1,6, 187 ч.4 та ст.ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.п.9,13 КК України.

25.05.2018 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник ОСОБА_71 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні оголошено висновок експерта та постанова прокурора про зміну обвинувачення, суд відкладає розгляд справи на 31.05.2018 року для надання часу підсудному для ознайомлення зі зміненим обвинуваченням.

31.05.2018 року захисник ОСОБА_71 надав клопотання про призначення судової експертизи щодо речових доказів.

31.05.2018 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники ОСОБА_71 , ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні вирішувалося питання щодо призначення експертизи за клопотанням сторони захисту, в його задоволенні відмовлено, суд відклав розгляд справи на 01.06.2018 року за клопотанням сторони захисту для огляду в судовому засіданні речових доказів.

01.06.2018 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники ОСОБА_71 , ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні оглянуто речові докази, проведено судові дебати та суд видалився до нарадчої кімнати для прийняття судового рішення

01.06.2018 року проголошено вирок, судове засідання закрито.

07.06.2018 року ОСОБА_18 подано апеляційну скаргу на вирок від 01.06.2018 року.

12.06.2018 року адвокатом ОСОБА_71 подано апеляційну скаргу на вирок від 01.06.2018 року.

18.06.2018 року адвокатом ОСОБА_129 подано апеляційну скаргу на вирок від 01.06.2018 року.

10.07.2018 року матеріали кримінальної справи надіслані до Апеляційного суду Одеської області для розгляду апеляційних скарг.

16.07.2018 року справу розподілено до розгляду колегіальному складу суду під головуванням судді ОСОБА_136

19.07.2018 року розгляд апеляційних скарг призначено на 11.09.2018 року.

11.09.2018 року розгляд не відбувся, за клопотанням представника потерпілих ОСОБА_21 . Розгляд призначено на 30.10.2018 року.

30.10.2018 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30.10.2018 року заяви обвинуваченого ОСОБА_18 та його захисників, викладені в апеляційних скаргах щодо застосування до обвинуваченого на стадії досудового розслідування фізичного та психологічного впливу працівниками правоохоронного органу - направлено прокурору Одеської області для проведення перевірки в порядку ст.214 КПК України.

14.11.2018 року розгляд не відбувся, у зв`язку зі знаходженням судді ОСОБА_136 на лікарняному. Розгляд відкладено на 12.12.2018 року.

12.12.2018 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник ОСОБА_129 , громадський захисник - ОСОБА_59 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Судовий розгляд відкладено на 10.01.2019 року у зв`язку з не отриманням відповіді з прокуратури, щодо виконання ухвали суду від 30.10.2018 року.

13.12.2018 року до суду надійшла відповідь з Прокуратури Одеської області, щодо результатів розгляду ухвали Апеляційного суду Одеської області, а саме внесено відомості до ЄРДР за № 000118 від 29.11.2018 року за ознаками ч.2 ст.365 КК України.

15.01.2019 року проведено повторний перерозподіл справи, у зв`язку з реформуванням судової системи суддя ОСОБА_137 рішенням Вищої ради правосуддя не був переведений на посаду новоутвореного Одеського апеляційного суду. Новий головуючий по справі суддя ОСОБА_138

31.01.2019 року матеріали кримінальної справи прийнято до провадження. Судовий розгляд призначено на 04.04.2019 року.

04.04.2019 року судове засідання відбулося, в судовому засідання захисник ОСОБА_129 заявив відвід судді ОСОБА_139 , так як він вже приймав участь у розгляді справи. Відвід задоволено, справу передано до апарату суду для визначення іншого судді-доповідача.

24.04.2019 року матеріали справи перерозподілено головуючому судді ОСОБА_140

26.04.2019 року розгляд апеляційних скарг призначено на 30.05.2019 року.

11.05.2019 року суд повідомлено про результати досудового розслідуванням за відомостями внесеними до ЄРДР за № 000118 від 29.11.2018 року за ознаками ч.2 ст. 365 КК України - слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

30.05.2019 року розгляд не відбувся, у зв`язку з відрядженням судді ОСОБА_141 . Розгляд відкладено на 01.08.2019 року.

01.08.2019 року розгляд перенесено на 02.08.2019 року не зазначено з якої причини.

02.08.2019 року розгляд не відбувся, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Розгляд відкладено на 06.08.2019 року.

06.08.2019 року розгляд не відбувся, у зв`язку зі знаходженням судді ОСОБА_142 , який входить до складу колегії, на лікарняному. Розгляд відкладено на 03.09.2019 року.

03.09.2019 року розгляд не відбувся, у зв`язку зі знаходженням судді ОСОБА_142 , який входить до складу колегії, на лікарняному. Розгляд відкладено на 29.10.2019 року.

29.10.2019 року проведено повторний перерозподіл справи, у зв`язку з вилученням (заміною) судді ОСОБА_143 . Новий суддя, який входить до колегії ОСОБА_144 . Розгляд справи призначено на 22.11.2019 року.

22.11.2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.11.2019 року апеляції засудженого ОСОБА_18 та його захисників задоволено частково, вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області - скасовано, кримінальну справу повернуто до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суду, запобіжний захід залишено без змін - тримання під вартою.

09.01.2020 року матеріали справи надійшли до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

14.01.2020 року матеріали кримінальної справи направлені до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності.

15.01.2020 року постановою Одеського апеляційного суду визначено підсудність за Болградським районним судом Одеської області.

Болградський районний суд Одеської області

23.01.2020 року матеріали кримінальної справи надійшли до суду, відповідно до протоколу авторозподілу не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу (судочинство в суді здійснюють три судді, один з яких знаходиться у відпустці).

27.01.2020 року матеріали справи повернуто до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про передачу справи до іншого суду.

28.01.2020 року постановою Одеського апеляційного суду справу повернуто до Болградського районного суду Одеської області.

31.01.2020 року матеріали надійшли до суду, але не були розподілені, через не вистачу потрібної кількості суддів для розподілу, тому знову повернуті до апеляції для визначення підсудності.

06.02.2020 року постановою Одеського апеляційного суду справу повернуто до Болградського районного суду Одеської області для розгляду.

13.02.2020 року матеріали надійшли до суду, але не були розподілені, через не вистачу потрібної кількості суддів для розподілу.

14.02.2020 року проведено повторний перерозподіл, який знову не відбувся, через нестачу потрібної кількості суддів для розподілу (присутній один суддя).

17.02.2020 року проведено повторний перерозподіл, який знову не відбувся, через нестачу потрібної кількості суддів для розподілу (присутні два судді).

26.02.2020 року проведено повторний перерозподіл, визначено колегіальний склад суду під головуванням судді ОСОБА_1 , попередній розгляд справи призначено на 18.03.2020 року.

18.03.2020 року судовий розгляд не відбувся, у зв`язку з неявкою всіх учасників, та за клопотаннями захисника ОСОБА_129 та підсудного ОСОБА_18 про відкладення через карантинні заходи. Попередній розгляд справи відкладено на 30.03.2020 року. Надіслано лист учасникам з роз`ясненням про можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та подання відповідних клопотань.

24.03.2020 року надійшло клопотання від підсудного ОСОБА_18 про відкладення судового засідання через карантинні заходи, також надав клопотання про відмову у прийнятті участі в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку.

27.03.2020 року надійшло клопотання від захисника ОСОБА_129 про відкладення судового засідання через карантинні заходи.

30.03.2020 року надійшло клопотання від прокурора про відкладення судового засідання через карантинні заходи.

30.03.2020 року судовий розгляд не відбувся, у зв`язку з неявкою всіх учасників, та за клопотаннями захисника ОСОБА_129 та підсудного ОСОБА_18 про відкладення через карантинні заходи. Попередній розгляд справи відкладено на 05.05.2020 року. Знову надіслано лист учасникам з роз`ясненням про можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та подання відповідних клопотань.

04.05.2020 року надійшли клопотання від підсудного ОСОБА_18 , захисника ОСОБА_129 та прокурора про відкладення судового засідання через карантинні заходи. Підсудний ОСОБА_18 знову відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

05.05.2020 року судовий розгляд не відбувся, у зв`язку з неявкою всіх учасників, та за клопотаннями захисника ОСОБА_129 та підсудного ОСОБА_18 про відкладення через карантинні заходи. Попередній розгляд справи відкладено на 26.05.2020 року. Знову надіслано лист учасникам з роз`ясненням про можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та подання відповідних клопотань, з метою скорішого розгляду справи та не затягування розгляду справи.

25.05.2020 року надійшли клопотання від підсудного ОСОБА_18 , захисника ОСОБА_129 про відкладення судового засідання через карантинні заходи. Підсудний ОСОБА_18 знову відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

26.05.2020 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, не з`явилися потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_20 та захисник ОСОБА_145 . В судовому засіданні розглядається клопотання захисника ОСОБА_129 про відкладення попереднього розгляду справи. Розгляд відкладено на 08.07.2020 року за клопотанням захисника. Направлено лист учасникам справи з пропозицією приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та подання відповідних клопотань. Захиснику окремо надіслано лист, в якому звернуто увагу на тривалість розгляду справи та дотримання розумних строків судового розгляду.

08.07.2020 року розгляд не відбувся, у зв`язку зі знаходженням головуючого судді ОСОБА_1 у черговій відпустці. Розгляд відкладено на 30.07.2020 року.

27.07.2020 року захисником ОСОБА_129 надано клопотання про заміну обраного запобіжного заходу.

30.07.2020 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , захисник - ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні розглядається клопотання захисника ОСОБА_129 про заміну запобіжного заходу та вирішуються питання попереднього розгляду, суд видаляється до нарадчої кімнати, а після повернення оголошує постанову про призначення розгляду на 07.08.2020 року, запобіжний захід залишає без змін - взяття під вартою, строк тримання продовжено до ухвалення остаточного рішення у справі, справу вирішено розглядати колегіально у складі трьох суддів.

30.07.2020 року ОСОБА_18 подав апеляційну скаргу на ухвалу від 30.07.2020 року, щодо оскарження її в частині відмови у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, 05.11.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_18 залишено без задоволення, постанову Болградського районного суду Одеської області

07.08.2020 року розгляд не відбувся, у зв`язку зі знаходженням судді ОСОБА_3 , яка входить до складу колегії, у черговій відпустці. Розгляд відкладено на 23.09.2020 року.

14.08.2020 року вирішено питання, щодо етапування підсудного до суду для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи за його заявою.

28.08.2020 року підсудній ОСОБА_18 отримав копії матеріалів кримінальної справи в 9-ти томах, про що свідчить його розписка.

23.09.2020 року надійшли клопотання від захисника ОСОБА_129 та підсудного ОСОБА_18 про заміну запобіжного заходу на більш м`який.

23.09.2020 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник - ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні розглядається клопотання захисника ОСОБА_129 та підсудного ОСОБА_18 про заміну запобіжного заходу, суд видаляється до нарадчої кімнати, а після повернення оголошує постанову про відмову у задоволенні клопотання. Судове засідання продовжується, вирішено питання щодо порядку дослідження доказів, прокурор оголошує обвинувальний висновок, цивільні позови, допитано потерпілого ОСОБА_19 , оголошено покази потерпілої ОСОБА_20 , покази померлого потерпілого ОСОБА_29 . Оголошується перерва до 07.10.2020 року та зобов`язано прокурора забезпечити явку свідків.

24.09.2020 року ОСОБА_18 подав апеляційну скаргу на ухвалу від 23.09.2020 року, щодо оскарження її в частині відмови у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, 30.11.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду відмовлено у прийняття до розгляду апеляції підсудного та його захисника.

07.10.2020 року розгляд не відбувся, у зв`язку з хворобою підсудного ОСОБА_18 . Розгляд відкладено на 15.10.2020 року.

15.10.2020 року розгляд не відбувся, у зв`язку з хворобою головуючого судді ОСОБА_1 (перебування на лікарняному). Розгляд відкладено на 23.12.2020 року.

23.12.2020 року надійшли клопотання від захисника ОСОБА_129 та підсудного ОСОБА_18 про заміну запобіжного заходу на більш м`який.

23.12.2020 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник - ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні розглядається клопотання захисника ОСОБА_129 та підсудного ОСОБА_18 про заміну запобіжного заходу, суд видаляється до нарадчої кімнати, а після повернення оголошує постанову про відмову у задоволенні клопотання. Судовий розгляд продовжується, вирішено питання щодо оголошення показів померлих свідків, які вони давали на досудовому розслідуванні та під час розгляду в інших судах першої інстанції. Оголошується перерва до 22.01.2021 року та доручено прокурору доставити свідків.

22.01.2021 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий - ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник - ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні захисник ОСОБА_129 повідомляє, що ОСОБА_18 розірвав з ним договір, а підсудний ОСОБА_18 заявляє клопотання про призначення йому безоплатного захисника, суд видаляється до нарадчої кімнати, а після виходу проголошує постанову про усунення захисника ОСОБА_129 та доручає призначити безоплатного адвоката. Оголошується перерва до 11.02.2021 року.

11.02.2021 року розгляд не відбувся, у зв`язку зі знаходженням судді ОСОБА_2 , яка входить до складу колегії, у черговій відпустці. Розгляд відкладено на 04.03.2021 року.

02.03.2021 року надійшло клопотання від підсудного ОСОБА_18 про заміну запобіжного заходу на більш м`який.

04.03.2021 року розгляд не відбувся, у зв`язку зі знаходженням судді ОСОБА_2 , яка входить до складу колегії, у черговій відпустці. Розгляд відкладено на 07.04.2021 року.

07.04.2021 року розгляд не відбувся, у зв`язку з хворобою підсудного ОСОБА_18 . Розгляд відкладено на 07.05.2021 року.

07.05.2021 року розгляд не відбувся, у зв`язку з хворобою підсудного ОСОБА_18 . Розгляд відкладено на 14.05.2021 року. Надіслано листа до ім`я Начальника ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», щодо з`ясування обставин хвороби підсудного та тривалості його лікування.

14.05.2021 року надійшли клопотання від захисника ОСОБА_129 , який вже надає безоплатну правову допомогу за дорученням, про заміну запобіжного заходу на більш м`який. Також надійшла довідка з закладу де утримується підсудний ОСОБА_18 , в якій зазначено, що 10.05.2021 лікування було закінчене, стан здоров`я ув`язненого поліпшився.

14.05.2021 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий - ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник (безоплатний) - ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні вирішується питання, щодо примусового приводу свідків. Оголошується перерва до 18.05.2021 року.

18.05.2021 року судове засідання не відбулося, в судове засідання доставлений під конвоєм підсудний ОСОБА_18 , інші учасники не з`явилися, в тому числі захисник ОСОБА_145 . В судовому засіданні вирішується питання, щодо примусового приводу свідків. Розгляд справи відкладено на 27.05.2021 року.

27.05.2021 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий - ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник - ОСОБА_129 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні підсудний ОСОБА_18 заявляє клопотання про відмову від безоплатного адвоката ОСОБА_129 та просить надати йому час, щоб його рідні знайшли іншого адвоката, суд видаляється до нарадчої кімнати, а після виходу проголошує постанову про усунення захисника ОСОБА_129 від участі у справі, та доручає Одеському обласному центру призначити іншого безоплатного адвоката, також піддати примусовому приводу свідків. Оголошується перерва до 19.07.2021 року.

04.06.2021 року центром доручено адвокату ОСОБА_13 здійснювати захист ОСОБА_18 в даній кримінальній справі.

19.07.2021 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий - ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник (безоплатний) - ОСОБА_13 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явилися три свідки. В судовому засіданні підсудний ОСОБА_18 заявляє клопотання про надання можливості йому ознайомитися з матеріалами справи разом з його захисником, який вже самостійно з ними ознайомився в приміщенні суду, його клопотання буде розглянуто після допиту свідків, суд переходить до допиту свідків ОСОБА_70 , ОСОБА_59 , які відмовляються свідчити проти сина, допитано свідка ОСОБА_89 . Оголошується перерва до 15.09.2021 року для примусового приводу свідків та надання можливості підсудному разом зі своїм захисником ознайомитися з матеріалами справи.

15.09.2021 року надійшло клопотання від підсудного ОСОБА_18 про заміну запобіжного заходу на більш м`який.

15.09.2021 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий - ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник (безоплатний) - ОСОБА_13 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явилися два свідка. В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_48 , ОСОБА_85 , підсудний ОСОБА_18 заявляє клопотання про заміну запобіжного заходу, суд видаляється до нарадчої кімнати, а після повернення проголошує судове рішення щодо відмови у задоволенні клопотання. Оголошується перерва до 23.09.2021 року для примусового приводу свідків.

20.09.2021 року ОСОБА_18 подав апеляційну скаргу на ухвалу від 15.09.2021 року, щодо оскарження її в частині відмови у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, 15.11.2021 року ухвалою Одеського апеляційного суду відмовлено у прийняття до розгляду апеляції підсудного.

23.09.2021 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий - ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник (безоплатний) - ОСОБА_13 , підсудного ОСОБА_18 не було доставлено до суду через хворобу, також з`явилися два свідка. Розгляд відкладено на 29.09.2021 року також надіслано листа на ім`я Начальника ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», щодо з`ясування обставин хвороби підсудного та тривалості його лікування.

28.09.2021 року надійшла інформація з закладу де підсудний ОСОБА_18 отримує медичну допомогу, в якій зазначено, що на теперішній час стан здоров`я підсудного задовільний та він може приймати участь у судовому засіданні 29.09.2021 року.

29.09.2021 року ОСОБА_18 надіслав клопотання про забезпечення його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції із закладом де він утримується, клопотання задоволено.

29.09.2021 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий - ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник (безоплатний) - ОСОБА_13 , підсудний ОСОБА_18 в режимі відеоконференції. В судовому засіданні суд досліджує матеріали справи, але через технічні причини (відсутність інтернет зв`язку у закладі утримання підсудного) суд зупиняється на дослідженні Тому 2, у зв`язку з чим оголошується перерва до 27.10.2021 року.

27.10.2021 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий - ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , захисник (безоплатний) - ОСОБА_13 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явилися два свідка. В судовому засіданні підсудний ОСОБА_18 заявляє клопотання про відмову від безоплатного адвоката ОСОБА_13 та заявляє, що його рідні уклали договір з іншим адвокатом, який буде здійснювати його захист, захисник ОСОБА_13 також клопоче про його усунення через недовіру його підзахисного до нього, суд видаляється до нарадчої кімнати, а після виходу проголошує постанову про усунення захисника ОСОБА_13 від участі у справі, та вживає заходів, щодо конфіденційного побачення адвокатського бюро «Нікітенко та партнери» з підсудним ОСОБА_18 та ознайомлення з матеріалами справи. Оголошено перерву до 02.11.2021 року.

01.11.2021 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_146 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебування у іншому суді.

02.11.2021 року судове засідання не відбулося, в судове засідання доставлений під конвоєм підсудний ОСОБА_18 , також з`явилися прокурор, потерпілий та його представник, не з`явився захисник ОСОБА_146 , через що розгляд справи відкладено на 24.11.2021 року.

23.11.2021 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_146 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його позитивним результатом тесту на наявність COVID-19.

24.11.2021 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Задоволено клопотання адвоката ОСОБА_146 , розгляд справи відкладено на 2 тижні до 06.12.2021 року, також надіслано лист захиснику ОСОБА_147 з роз`ясненням щодо тривалого розгляду справи та проханням ознайомитися з матеріалами справи до судового засідання.

06.12.2021 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_148 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його позитивним результатом тесту на наявність COVID-19 та знаходженням на самоізоляції.

06.12.2021 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Задоволено клопотання адвоката ОСОБА_146 , розгляд справи відкладено до 05.01.2022 року, також надіслано лист захиснику ОСОБА_147 з роз`ясненням щодо тривалого розгляду справи та прохання ознайомитися з матеріалами справи до судового засідання.

31.12.2021 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_148 про припинення його повноважень як захисника, так як йому не було сплачено гонорар.

05.01.2022 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий - ОСОБА_19 , представник потерпілого ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні підсудний ОСОБА_18 заявляє клопотання про призначення йому безоплатного адвоката, суд видаляється до нарадчої кімнати, а після виходу проголошує постанову про доручення Одеському обласному центру призначити безоплатного адвоката. Оголошується перерва до 13.01.2022 року.

05.01.2022 року центром доручено адвокату ОСОБА_14 здійснювати захист ОСОБА_18 в даній кримінальній справі.

13.01.2022 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник (безоплатний) - ОСОБА_14 , підсудного ОСОБА_18 не було доставлено до суду через хворобу. Розгляд відкладено на 01.02.2022 року також надіслано листа на ім`я Начальника ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», щодо з`ясування обставин хвороби підсудного та тривалості його лікування.

27.01.2022 року надійшла інформація з закладу, де підсудний ОСОБА_18 отримує медичну допомогу, в якій зазначено, що на теперішній час стан здоров`я підсудного задовільний та він може приймати участь у судовому засіданні 01.02.2022 року.

01.02.2022 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_15 про відкладення розгляду справи у зв`язку з її позитивним результатом тесту на наявність COVID-19 та знаходженням на самоізоляції, в якому також зазначає, що вона уклала з ОСОБА_18 договір про надання правової допомоги з захисту у даній кримінальній справі.

01.02.2022 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник (безоплатний) - ОСОБА_14 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Клопотання адвоката ОСОБА_15 оголошено, розгляд відкладено на 16.02.2022 року також надіслано лист адвокату ОСОБА_15 з роз`ясненням щодо тривалого розгляду справи та прохання ознайомитися з матеріалами справи до судового засідання.

04.02.2022 року до суду надійшло повідомлення щодо розгляду Європейським судом з прав людини справи «Кірік проти України».

16.02.2022 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_15 про перенесення розгляду справи у зв`язку з її самоізоляцією на 14 днів за позитивним результатом тесту на наявність COVID-19 починаючи з 11.02.2022 року.

16.02.2022 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник (безоплатний) - ОСОБА_14 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, адвокат за призначенням ОСОБА_14 , потерпілий ОСОБА_19 та представник потерпілих - ОСОБА_21 . Клопотання адвоката ОСОБА_15 оголошено, розгляд відкладено на 10.03.2022 року також надіслано лист адвокату ОСОБА_15 з роз`ясненням щодо тривалого розгляду справи та прохання ознайомитися з матеріалами справи до судового засідання.

10.03.2022 року судовий розгляд було відкладено за участю прокурора через не доставлення підсудного та повномасштабного вторгнення на територію України (з 24 лютого 2022 року оголошено воєнний стан по всій території України). Розгляд відкладено на 12.04.2022 року.

06.04.2022 року до суду надійшов лист начальника Болградського РВП з вих. №64/1-1810 від 06.04.2022 року, в якому повідомлено про мінімізування здійснення конвоювань затриманих осіб взятих під варту осіб, тому підсудного ОСОБА_18 не можливо доставити до суду 12.04.2022 року, при цьому додана службова телеграма.

12.04.2022 року судовий розгляд було відкладено за участю прокурора на 18.05.2022 року у зв`язку з не доставленням підсудного. ОСОБА_15 13.04.2022 року знову надіслано листа з пропозицію надати клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

18.05.2022 року до суду надійшов лист начальника Болградського РВП з вих. №64/1-2646 від 18.05.2022 року, в якому знову повідомлено про мінімізування здійснення конвоювань затриманих осіб взятих під варту осіб, тому підсудного ОСОБА_18 не можливо доставити до суду 18.05.2022 року.

18.05.2022 року судовий розгляд було відкладено за участю прокурора на 20.07.2022 року у зв`язку з не доставленням підсудного.

20.07.2022 рокусудове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судове засідання не з`явилась адвокат ОСОБА_15 , на питання суду підсудний повідомив, що він не освідомлений про причини її не з`явлення, конфіденційної зустрічі у нього з захисником до цього часу не було, розгляд відкладено на 16.08.2022 року, також надіслано листа Вищої кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури та Раді адвокатів Одеської області для здійснення перевірки дій з боку адвоката ОСОБА_15 у здійсненні нею повноважень.

20.07.2022 року, вже після судового засідання, на електрону суду надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_15 про перенесення слухання справи, у зв`язку з тим, що в цей день призначено слухання справи де вона є відповідачем, при цьому вона знову зауважила, що не в повному обсязі ознайомилася з матеріалами кримінальної справи. Жодного доказу тверджень в клопотанні (судової повістки, тощо) до клопотання не було додано.

25.07.2022 року відповідний лист про перевірки дій та виконання повноважень адвоката ОСОБА_15 надіслано ще до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області.

16.08.2022 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник (безоплатний) - ОСОБА_14 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, потерпілий ОСОБА_19 та представник потерпілих - ОСОБА_21 . В судове засідання не з`явилась адвокат ОСОБА_15 , на питання суду підсудний повідомив, що він наполягає на участі в судовому засіданні для його захисту адвокатом ОСОБА_15 , але конфіденційної зустрічі у нього з нею ще не було. Так як в судовому засіданні був присутній адвокат за призначенням ОСОБА_14 , а адвокат ОСОБА_15 не повідомила про причини своєї неявки, документів підтверджуючих її повноваження не надала, тому вирішено проводити розгляд справи у її відсутності, продовжено дослідження письмових доказів, але в ході судового слідства, підсудний почав вести себе агресивно, адвокат ОСОБА_14 наполягала на оголошенні перерви в судовому засідання, тому оголошено перерву до 25.08.2022 року для виклику ОСОБА_15

25.08.2022 року на електрону пошту суду знову надійшло клопотання ОСОБА_15 про перенесення слухання справи, так як вона як захисник ОСОБА_149 приймає участь у розгляді справи, знову наголошує про те, що не в повному обсязі ознайомлена з матеріалами справи.

25.08.2022 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник (безоплатний) - ОСОБА_14 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, потерпілий ОСОБА_19 та представник потерпілих - ОСОБА_21 . В судове засідання не з`явилась адвокат ОСОБА_15 . В судовому засідання розглянуто заяву підсудного ОСОБА_18 про відвід колегії суддів (відмовлено), клопотання підсудного ОСОБА_18 задоволено, розгляд відкладено на 09:45 годину 27.09.2022 року та вирішено направити дану ухвалу адвокату ОСОБА_15 та до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії для сприйняття належного забезпечення адвокатом ОСОБА_15 своїх професійних обов`язків.

27.09.2022 року о 08:21 годині, за одну годину до початку судового засідання адвокат ОСОБА_15 на електрону пошту суду надіслала клопотання про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Також надіслала заяву про відвід колегії суддів.

Ухвалою суду від 27.09.2022 року було забезпечено участь адвоката ОСОБА_15 в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27.09.2022 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник ОСОБА_15 в режимі відеоконференції, підсудного ОСОБА_18 не було доставлено до суду через стан здоров`я, на підтвердження чого прокурором надано медичну довідку Ізмаїльської міської медичної частини №22. Розгляд відкладено на 31.10.2022 року.

Ухвалою суду від 31.10.2022 року було забезпечено участь адвоката ОСОБА_15 в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

31.10.2022 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник - адвокат ОСОБА_15 в режимі відеоконференції, потерпілий ОСОБА_19 та представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм з запізненням об 11:13 годині (судове засідання призначалося о 10:00 годині). Через неполадки відеоконференцзв`язку, адвокат ОСОБА_15 , яка з 10:30 була присутня в судовому засіданні до 11:12 годині, але після доставлення підсудного ОСОБА_18 не змогла налагодити зв`язок, у зв`язку з чим розгляд відкладено на 02.11.2022 року.

02.11.2022 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник - адвокат ОСОБА_15 в режимі відеоконференції, потерпілий ОСОБА_19 та представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм.В судовому засідання розглянуто заяву підсудного ОСОБА_18 та заяву адвоката ОСОБА_15 про відвід колегії суддів (відмовлено), також зобов`язано захисника провести конфеденційну зустріч з ОСОБА_18 та ознайомитися з матеріалами справи.

10.11.2022 року від підсудного ОСОБА_18 та його захисника ОСОБА_15 надійшли клопотання про зміну запобіжного заходу (на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2022 року).

10.11.2022 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник - адвокат ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_19 та представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засідання розглянуто заяву підсудного ОСОБА_18 та заяву адвоката ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу (відмовлено), також зобов`язано захисника провести конфеденційну зустріч з ОСОБА_18 та ознайомитися з матеріалами справи. Продовжити розгляд справи підсудний відмовився, наголосив що об`яве голодовку, окрім цього адвоката зауважила, що не в повній міри ознайомилася з матеріалами справи. Також судом зобов`язано адвоката ОСОБА_15 надати суду документи на підтвердження поважності причин її не з`явлення в попередні судове засідання. Розгляд відкладено на 22.11.2022 року.

21.11.2022 року до суду з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області надійшло рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно ОСОБА_15 від 08.11.2022 року.

22.11.2022 року на електрону пошту суду надійшло клопотання ОСОБА_15 про перенесення слухання справи, так як вона перебуває у відрядженні у м.Києві та у зв`язку з відключенням електричної енергії не може вчасно прибути у м.Болград для участі у судовому засіданні. Доказів не надала.

22.11.2022 року судовий розгляд було відкладено за участю прокурора на 24.11.2022 року (дату було узгоджено зі всіма учасниками у попередньому судовому засіданні). Оголошено клопотання адвоката ОСОБА_15 та зобов`язано її надати підтвердження перебування у відрядженні. Також надіслано листа до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокату та Кваліфікаційно-дисциплинарної комісії адвокатури Одеської області про здійснення необхідних заходив щодо ОСОБА_15 , яка неналежно виконує свої професійні обов`язки.

24.11.2022 року судовий розгляд не відбувся, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Адвокат ОСОБА_15 не з`явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату та час судового розгляду була повідомлена належним чином (дату було узгоджено зі всіма учасниками у попередньому судовому засіданні), у зв`язку з чим судовий розгляд було відкладено на 29.11.2022 року.

29.11.2022 року судовий розгляд не відбувся, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Адвокат ОСОБА_15 не з`явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату та час судового розгляду була повідомлена належним чином (дату було узгоджено зі всіма учасниками у попередньому судовому засіданні), у зв`язку з чим судовий розгляд було відкладено на 30.11.2022 року.

29.11.2022 року на електрону пошту суду надійшло клопотання ОСОБА_15 про перенесення слухання справи, так як вона перебуває на лікарняному, при цьому вона надала витяг із медичної карти хворого, яка оформлена не належним чином. Також зазначила в клопотанні, що порадила своєму підзахисному ОСОБА_18 запросити іншого захисника для надання йому правової допомоги.

30.11.2022 року судовий розгляд не відбувся, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Через неявку захисника ОСОБА_15 та надання клопотання про перенесення розгляду судовий розгляд було відкладено на 13.12.2022 року.

Також судом були надіслані запити:

- до КНП «Затоківська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» для уточнення початку лікарняного, прізвища лікаря та прогнозованої дати закінчення лікування (у наданому суді лікарняному була відсутня дата, прізвище лікаря, тощо) захисника ОСОБА_15 ;

- до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для уточнення, чи відвідувала адвокат ОСОБА_15 та приймала участь у судових засідання участь в період часу 29.11.2022 року по 30.11.2022 року.

Окрім цього 01.12.2022 року надіслано лист до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області для повідомлення про неналежне виконання адвокатом ОСОБА_15 її професійних обов`язків.

13.12.2022 року з ранку на електрону пошту суду надійшло клопотання ОСОБА_15 про слухання справи у режимі відеоконференції, хоча питання щодо її обов`язкової участі в залі судового засідання, на чому наполягав підсудний, вже вирішувалося.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року у задоволенні клопотання відмовлено.

13.12.2022 року судовий розгляд не відбувся, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Через неявку захисника ОСОБА_15 судовий розгляд було відкладено на 19.12.2022 року. Також розглянуто клопотання прокурора щодо усунення захисника ОСОБА_15 від участі в справі у зв`язку з її неналежним виконанням професійних обов`язків. Клопотання задоволено частково, а саме захисника не усунуто, але повідомлено Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Одеської області про відповідні порушення з боку ОСОБА_15 та зобов`язано відкрити відносно неї дисциплінарне провадження.

13.12.2022 року судом надіслано лист ОСОБА_15 про повідомлення її про наступні дати судових засідань, а саме: 22.12.2022 року, 26.12.2022 року, 27.12.2022 року та 29.12.2022 року та знову звернуто її увагу на пріоритетність розгляду цієї справи.

16.12.2022 року на електрону пошту суду надійшли клопотання ОСОБА_18 про відмову від правозахисту з боку адвоката ОСОБА_15 та ОСОБА_15 про повідомлення суду про згоду між нею та ОСОБА_18 щодо відмови підзахисного від неї.

19.12.2022 року судовий розгляд відбувся, в судове засідання з`явилися прокурор, підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Судом розглянуті клопотання підсудного ОСОБА_18 та захисника ОСОБА_15 щодо відмови від захисника ОСОБА_15 від участі в справі (задоволено), доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області призначити йому безоплатного захисника. Розгляд відкладений на 09.01.2023 року.

22.12.2022 року ОСОБА_18 призначеного нового захисника - адвоката ОСОБА_17 , який надає безоплатну вторинну допомогу.

09.01.2023 року підсудний ОСОБА_18 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу.

09.01.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник (безоплатний) - ОСОБА_17 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Розгляд відкладено за клопотання сторони захисту для ознайомлення з матеріалами справи до 24.01.2023 року.

24.01.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник - адвокат ОСОБА_17 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засідання розглянуто клопотання підсудного ОСОБА_18 про зміну запобіжного заходу (відмовлено), також зобов`язано СУ ТУ ДБР надати інформацію про результати досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00001 від 29.11.2018 року. Оголошено перерву до 15.02.2023 року.

09.02.2023 року від захисника ОСОБА_17 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з його участю в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

15.02.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явився прокурор підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Розгляд відкладено за клопотання сторони захисту до 20.02.2023 року.

20.02.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник - адвокат ОСОБА_17 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засідання досліджено письмові докази з другого по сьомий томи. Для виклику свідків оголошено перерву до 02.03.2023 року.

02.03.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник - адвокат ОСОБА_17 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні підсудний заявляє клопотання про зміну запобіжного заходу, яке розглянуто судом (відмовлено) та за клопотанням сторони захисту досліджено повторно письмові докази першого тому. Для виклику свідків та допиту потерпілої ОСОБА_20 оголошено перерву до 03.03.2023 року.

03.03.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник - адвокат ОСОБА_17 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні допитано потерпілу ОСОБА_20 та для виклику свідків оголошено перерву до 08.03.2023 року.

08.03.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник - адвокат ОСОБА_17 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, також з`явився свідок ОСОБА_132 . В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_64 та вирішено питання щодо виклику свідків сторони захисту та їх примусовому приводу. Для виклику свідків ОСОБА_150 , ОСОБА_108 , ОСОБА_55 та примусовому приводу свідків ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 оголошено перерву до 03.04.2023 року.

03.04.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник - адвокат ОСОБА_17 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Підсудний ОСОБА_18 заявив клопотання про відмову від захисника ОСОБА_17 . Клопотання розглянуто (відмовлено в задоволенні), вирішено питання щодо свідків, запропоновано підсудному дати пояснення (він відмовився) та розгляд відкладено на 18.04.2023 року для підготовки до судових дебатів.

18.04.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник - адвокат ОСОБА_17 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Підсудний ОСОБА_18 заявив клопотання про суд присяжних, про відмову від захисника ОСОБА_17 , про надання журналів судових засідань, про зміну запобіжного заходу. Клопотання розглянуті, прокурор змінив в суді пред`явлене обвинувачення, надав учасникам копію постанови та розгляд відкладено для ознайомлення зі зміною обвинувачення на 25.04.2023 року.

25.04.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисники (безоплатний) - ОСОБА_17 та (за договором) ОСОБА_16 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Розгляд відкладено за клопотання сторони захисту - адвоката ОСОБА_16 про ознайомлення з матеріалами справи до 15.05.2023 року.

15.05.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , захисник (за договором) ОСОБА_16 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Захисник ОСОБА_16 заявляє сім клопотань: щоб підсудний ОСОБА_18 сидів поряд з нею; про залучення до розгляду справи перекладача; про виклик свідків захисту; про витребування всіх матеріалів кримінального провадження щодо повідомлення ОСОБА_18 про застосування працівниками міліції відносно нього фізичного впливу; про призначення молекулярно-генетичної експертизи; про призначення лінгвістичної (графологічної) експертизи явки з повинною; про надання додаткового часу для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи. Оголошено покази свідка ОСОБА_154 та через погіршення стану здоров`я підсудного, за його клопотанням судовий розгляд відкладений на 23.05.2023 року, також для надання можливості захисникові ознайомитися з усіма матеріалами справи.

23.05.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 не було доставлено до суду за станом здоров`я у зв`язку з чим розгляд відкладено до 25.05.2023 року.

25.05.2023 року від захисника ОСОБА_16 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з її перебуванням на слідчих діях у м.Одесі.

25.05.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. У зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_16 судовий розгляд відкладено до 17.07.2023 року.

13.07.2023 року з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області надійшло рішення про закриття дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_15 у зв`язку з відсутністю в діях адвоката складу дисциплінарного проступку. При цьому факти зазначені та встановлені судом в ухвалі про порушення питання про дисціплінарне провадження залишені комісією поза увагою.

17.07.2023 року від захисника ОСОБА_16 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з її перебуванням на слідчих та мобілізаційних діях в Білгород-дністровському ТЦК, доказів цьому твердженню не надала.

17.07.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. У зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_16 судовий розгляд відкладено до 20.07.2023 року, причину неявки адвоката ОСОБА_16 визнано не поважною, надіслано захиснику листа з проханням надати докази поважності причин її нез`явлення.

20.07.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор та підсудний ОСОБА_18 доставлений до суду під конвоєм. Потерпілий ОСОБА_19 та представник потерпілих ОСОБА_21 не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. У зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_16 судовий розгляд відкладено до 21.07.2023 року.

21.07.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, захисник (за договором) ОСОБА_16 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Потерпілий ОСОБА_19 та представник потерпілих ОСОБА_21 не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. В судовому засіданні досліджено докази за клопотанням сторони захисту, а саме досліджено відеозаписи слідчої дії відтворення обставин події та допиту підсудного ОСОБА_18 на досудовому слідстві. Підсудний ОСОБА_18 надав відповіді на запитання свого захисника та сторони обвинувачення. За клопотанням підсудного повторно оголошено письмові докази. За клопотанням прокурора оголошено покази свідків, які вони надавали під час досудового слідства та під час розгляду справи в інших судах першої інстанції. Які відображені в протоколі судового засідання. За клопотанням захисника ОСОБА_16 оголошено перерву в судовому розгляді до 07.08.2023 року для надання їй можливості забезпечити в наступне судове засідання явку свідків сторони захисту.

07.08.2023 року надійшов рапорт від конвойної служби про неможливість конвоювання підсудного ОСОБА_18 через стан його здоров`я.

07.08.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явився тільки прокурор. У зв`язку з не доставленням підсудного ОСОБА_18 судовий розгляд відкладено до 22.08.2023 року, також зобов`язано захисника надати докази поважності причин її неявки. Захисникові ОСОБА_16 надіслано лист, в якому зауважено про забезпечення нею явки заявлених свідків в наступне судове засідання та запропоновано підготуватися до судових дебатів.

18.08.2023 року на електрону пошту суду надійшло клопотання підсудного ОСОБА_18 про відкладення розгляду справи через його хворобу.

22.08.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 не було доставлено до суду через хворобу, що підтверджено медичною довідкою. Захисник ОСОБА_16 про причини своєї неявки суд не повідомила. Судовий розгляд відкладено до 23.08.2023 року.

23.08.2023 року надійшов рапорт від конвойної служби про неможливість конвоювання підсудного ОСОБА_18 через погіршення стану його здоров`я.

23.08.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явився тільки прокурор. У зв`язку з не доставленням підсудного ОСОБА_18 судовий розгляд відкладено до 11.09.2023 року.

11.09.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явився тільки прокурор. У зв`язку з не доставленням підсудного ОСОБА_18 , через хворобу, судовий розгляд відкладено до 02.10.2023 року. Надіслано лист до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» з метою з`ясування обставин хвороби ОСОБА_18 , тривалості його лікування та можливості доставити підсудного в наступне судове засідання.

28.09.2023 року надійшла медична довідка від філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській області про медичний стан підсудного ОСОБА_18 за час перебування в установі. При цьому на час складення довідки стан здоров`я ОСОБА_18 був задовільний, протипоказань для його участі в судовому засіданні не було.

02.10.2023 року надійшла медична довідка В.о.завідувача Ізмаїльської міської медичної частини №22 ОСОБА_155 про поганий стан здоров`я ОСОБА_18 , у зв`язку з чим він не може слідкувати етапом.

02.10.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явився тільки прокурор. У зв`язку з не доставленням підсудного ОСОБА_18 , через хворобу, судовий розгляд відкладено на 24.10.2023 року. 05.10.2023 року надіслано листа до Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях з метою з`ясування обставин хвороби ОСОБА_18 , надання підсудному ОСОБА_18 кваліфікованої медичної допомоги з метою недопущення зриву судових засідань.

18.10.2023 року надійшла медична довідка від філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській області про медичний стан підсудного ОСОБА_18 за час перебування в установі. При цьому на час складення довідки стан здоров`я ОСОБА_18 був задовільний, протипоказань для його участі в судовому засіданні не було.

24.10.2023 року підсудний ОСОБА_18 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу.

24.10.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих ОСОБА_21 , захисник (за договором) ОСОБА_16 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. В судовому засіданні розглянуто клопотання підсудного про заміну запобіжного заходу, відмовлено. Підсудному запропоновано надати покази, але він почав порушувати порядок судового засідання. Захисник ОСОБА_16 заявляє відвід усієї колегії суддів, у задоволенні цього клопотання відмовлено. Ставиться питання про перехід до судових дебатів. Підсудний наполягав на виклику свідків захисту. Суд закінчує судовий розгляд та переходить до судових дебатів. За клопотанням сторони захисту оголошується перерва в судовому засіданні для підготовки до судових дебатів до 30.10.2023 року.

30.10.2023 року надійшло клопотання від прокурора Болградської окружної прокуратури про зобов`язання захисника ОСОБА_16 надати докази поважності її неявки в судові засідання та звернення до Кваліфіційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області для здійснення перевірки дій захисника, невиконання або неналежного виконання своїх професійних обов`язків.

30.10.2023 року від захисника ОСОБА_16 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з її зайнятістю в іншій справі в м.Білгород-Дністровський.

30.10.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 надали заяви про проведення судового засідання без їх участі. У судовому засіданні розглянуто клопотання підсудного про ознайомлення з матеріалами справи та надання відповідних копії, а також розглянуто клопотання прокурора про зобов`язання захисника ОСОБА_16 надати докази поважності її неявки в судові засідання та звернення до Кваліфіційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області для здійснення перевірки дій захисника, невиконання або неналежного виконання своїх професійних обов`язків. Обидва клопотання задоволені. У зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_16 судовий розгляд відкладено до 28.11.2023 року.

21.11.2023 року від дисциплінарної палати КДКА Одеської області надійшов лист про залишення ухвали суду без руху для усунення недоліків, а саме надання підтверджуючих доказів викладеного в ухвалі, тобто доказів належного повідомлення адвоката про дату, час та місце судового засідання.

24.11.2023 року від захисника ОСОБА_16 надійшло клопотання про надання копій протоколів судових засідань.

28.11.2023 року від захисника ОСОБА_16 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через погодні умови (хуртовина).

28.11.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явився тільки прокурор. У зв`язку з не доставленням підсудного ОСОБА_18 , через погодні умови, та неявки захисника, судовий розгляд відкладено до 13.12.2023 року.

08.12.2023 рокусудом надано відповідь на лист дисциплінарної палати КДКА Одеської області про залишення ухвали суду без руху для усунення недоліків, в якому звернено увагу а обов`язковість виконання судового рішення.

08.12.2023 року від підсудного ОСОБА_18 надійшли чотири клопотання про відео відтворення місця події, виклик та допит експерта, призначення експертизи, виклик та допит свідків.

13.12.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм. Захисник ОСОБА_16 до суду не з`явилась, ніяких письмових клопотань не надала. Розглянуто клопотання прокурора про залучення до участі у справі захисника на безоплатній основі. Клопотання задоволено у зв`язку з чим оголошено перерву до 21.12.2023 року.

18.12.2023 року дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області до участі у справі залучено захисника ОСОБА_17 .

18.12.2023 року надійшло клопотання від захисника ОСОБА_17 про відкладення судового засідання, у зв`язку з його участю в інший справі в Овідіопольському районному суді.

21.12.2023 року від захисника ОСОБА_16 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з її перебуванням на лікарняному до 24.12.2023 року.

21.12.2023 року судове засідання не відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор та підсудний ОСОБА_18 доставлений до суду під конвоєм. Потерпілий ОСОБА_19 та представник потерпілих ОСОБА_21 не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. У зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_16 та за клопотання захисника на безоплатній основі ОСОБА_17 судовий розгляд відкладено до 25.12.2023 року.

25.12.2023 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий ОСОБА_19 , представник потерпілих - ОСОБА_21 , підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також з`явився захисник на безоплатній основі ОСОБА_17 . Захисник ОСОБА_16 до суду не з`явилась, ніяких письмових клопотань не надала. Розглянуто клопотання захисника ОСОБА_17 та підсудного ОСОБА_18 про відкладення судового засідання для підготовки до судових дебатів, ознайомлення зі справою та узгодження позиції з підсудним ОСОБА_18 . Клопотання задоволено у зв`язку з чим оголошено перерву до 15.01.2024 року.

15.01.2024 року судове засідання відбулося, в судове засідання з`явилися прокурор, підсудного ОСОБА_18 доставлено до суду під конвоєм, а також з`явився захисник на безоплатній основі ОСОБА_17 . Потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та їх представник - ОСОБА_21 надали заяви про проведення судового засідання без їх участі. Захисник ОСОБА_16 до суду не з`явилась, ніяких письмових клопотань не надала. Судом розглянуто всі заявлені підсудним ОСОБА_18 клопотання (про відвід складу колегії суддів, відвід або заміна захисника ОСОБА_17 , про виклик свідків, про відтворення обстановки та подій злочину, про виклик експерта для допиту, про призначення експертизи). В задоволенні заявлених клопотань підсудного відмовлено. Проведено судові дебати, підсудному ОСОБА_18 надано останнє слово, однак підсудний відмовився від останнього слова. Колегія суддів видалилася до нарадчої кімнати.

З огляду на викладене, судом встановлено, що тривалість розгляду справи в Болградському районному суді Одеської області була здебільшого викликана саме через зловживання підсудним ОСОБА_18 та його захисниками процесуальними правами. Так, за час розгляду справи у Болградському районному суді Одеської області підсудним було 8 разів змінено захисника, як на платній так і безоплатній основі, а саме за час розгляду справи у Болградському районному суді здійснювали його захисти адвокат ОСОБА_129 (на безоплатній та платній основі), адвокат ОСОБА_146 (на платній основі), адвокат ОСОБА_13 (безоплатній), адвокат ОСОБА_14 (безоплатній), адвокат ОСОБА_15 (платній), адвокат ОСОБА_16 (платній), адвокат ОСОБА_17 (безоплатній). При цьому судом тричі було відмовлено підсудному у клопотанні про відмову від захисників з метою їх зміни, та щодо двох захисників (адвоката ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ) судом під час розгляду справи відповідні ухвали направлялися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеській області для реагування з приводу неналежного виконання адвокатами своїх обов`язків із захисту підсудного ОСОБА_18 , тобто судом вживалися усі необхідні та можливі заходи для своєчасного, повного та об`єктивного розгляду справи, із дотриманням права підсудного на захист.

Крім цього, судом з метою повного дослідження усіх обставин справи вживалися усі заходи для надання можливості стороні захисту, незважаючи на зловживання своїми процесуальними правами, забезпечити явку свідків, неодноразово задовольняючи такі клопотання, надання показів підсудним, надання можливості неодноразового ознайомлення з матеріалами справи при кожній зміні захисника, як в паперовому вигляді, так і шляхом сканування і направлення копії справи, надання можливості для підготовки до судових дебатів, тощо.

Керуючись ст.ст.321-324,327,328,330,331-339,341-344,347-349 КПК України (в редакції 1960 року), ст. 615 ч.15 КПК України (в нині діючий редакції), суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_18 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених: п.п.1,6 ч.2 ст. 115; ст. 15 ч.2, п.п. 9,13 ч.2 ст. 115; ч.4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за п.п.1,6 ч.2 ст. 115 КК України - у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 15, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України - у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст. 187 КК України у вигляді - 10 (десять) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_18 покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Термін відбування покарання ОСОБА_18 обчислювати з моменту затримання, з 15 листопада 2010 року.

В силу ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_18 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 15 листопада 2010 року по дату набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_18 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

Позовні вимоги прокурора задовольнити та стягнути з ОСОБА_18 в дохід держави, в особі Комунального некомерційного підприємства "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради Одеської області, витрати понесені лікарнею на стаціонарне лікування ОСОБА_25 , а саме з 15.11.2010 року по 03.12.2010 року її знаходження у реанімаційному відділенні, в розмірі 2 806 (дві тисячі вісімсот шість) гривень 79 копійок.

Позовні вимоги ОСОБА_19 та ОСОБА_29 до ОСОБА_18 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_19 , матеріальні збитки, пов`язані з похованням рідних, в сумі 1 303 (одна тисяча триста три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_19 моральну шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

В частині позовних вимог ОСОБА_29 провадження закрити у зв`язку зі смертю потерпілого.

Речові докази по справі, а саме:

- два мобільних телефони, дві сім-карти, два блокнота, носильні речі (л.д.102 т.1) - повернути ОСОБА_79 шляхом надіслання поштовим зв`язком за місцем відбування покарання;

- грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) доларів США, в кількості 33 штук, а саме: 27 купюр номіналом 100 доларів США під номерами: НВ 12371276 G, HC 47228439 A, HC 51711612 A, HE 72835742 A, HB 85050189 N,HF 15874718 D, DB 24393847 A, BE 57942997 A, FF 92686502 C, BB 14148803 A, FF 44690437 B, DB 55590324 B, CB 84116313 C, AL 85613341 B, AB 57218318 M, FG 84524438 A, FB 87777391 C, HB 79931566A, HE 26992343 B, HB 07744636 G, HB 58766161 E, HB 07744637 G, HB 86422204 D, HB 84926316 L, HB 05679138 A, HB 47470787 D, AB 34759462 Q; шість купюр номіналом 50 доларів США під номерами: EC 04291328 A, GE 50047695 A, AE 34702248 A, AA 25945084 A, CE 12491873 A, CB 18489015 A - вважати повернутими ОСОБА_19 (а.с. 124 - 125 т.1);

- грошові кошти в сумі 3500 гривень, в кількості 37 шт., а саме: 31 купюра номіналом 100 гривень під номерами: АБ 6809621;АК 3609266;ГІ 7897500;ВВ 8436508;АЖ 0691925;ВХ 7681080;ГФ 0354345;ВА 5863400;ГБ 7350871;АГ 9076216;БМ 3197045;ВФ 4768246;ГЗ 4506962; ВЛ 0770008; ГГ 9155838;ВА 2600276;ВФ 4491684; АЗ 4530678; ЕШ 7025850;ВЗ 8401475;АЕ 132455;БЛ 9328350; ЕШ 8038358; ГД 9151770;ВЦ 1127549; ВЗ 9192536; ВГ 4798028; БС 0220662;ГД 6079156;ВЕ 6549731; БР 2562051, і 8 купюр номіналом 50 гривень під номерами: ЗВ 0014192; ЄЛ 4775998;ВЕ 0701287;АК 8230706;ГЄ 8355225;Єн 4777878;АІ 6825108;ДН 8045444 - вважати повернутими ОСОБА_19 (а.с. 133 - 134 т. 1);

- головну хустку, штани спортивні, фартух, штани, куртку вельветову, рейтузи, светр, головну хустку, простирадло білого кольору, металевий предмет, господарські вили, светр сірого кольору, рукавичку чорного кольору, рукавичку червоного кольору, рукавичку червоного кольору, светр білого кольору, туфлі, фрагмент плитки з речовиною бурого кольору, змив речовини бурого кольору в кількості 3-х штук, штани джинсові, сорочку, рукавичку чорного кольору, фрагменти поліетиленових пляшок, пакет зі слідами пальців рук, пакет з вмістом зрізів нігтьових пластин ОСОБА_18 , витяжки на тампони ОСОБА_22 , ОСОБА_23 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_18 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області 2 319 (дві тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 84 копійки.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд впродовж 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_18 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Відповідно до ст. 341 КПК України (в редакції 1960 року) роз`яснити засудженому ОСОБА_18 право подати клопотання про помилування.

Відповідно до ст. 344 КПК України (в редакції 1960 року) повний текст вироку суду вручити засудженому ОСОБА_18 в триденний строк після оголошення вироку.

Головуючий ____________ ОСОБА_1

Суддя ____________ ОСОБА_2

Суддя ____________ ОСОБА_3