Провадження №1-кс/369/4309/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001660 від 06.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2023 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001660 від 06.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 05.12.2023 до ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області із заявою звернулася представник потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи автомобілем потерпілого.

Під час допиту в якості представника потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 має у власності автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який після початку повномасштабного вторгнення рф зник, а саме: власнику стало відомо від знайомих, що автомобіль помітили в місті Київ в районі Ленінградської площі, проте на цей момент власник перебував за кордоном та зазначив, що ключі та право на керування автомобілем нікому не передавав. Після чого, власник звернувся до адвоката, який займався розшуком автомобіля та виявленням його місцезнаходження. Цей адвокат звернувся із заявою про незаконне заволодіння транспортного засобу та даний автомобіль було подано у розшук. Далі у травні 2022 року авто було знайдено, через те що він потрапив у ДТП, як з`ясувалося авто весь цей час перебувало під керуванням невідомого власника ОСОБА_6 тел. НОМЕР_3 , який повідомив що служить в ЗСУ та перебуває на службі, що йому надав команду на користування його безпосередній керівник ОСОБА_7 . Після того, як авто було знайдено ОСОБА_7 , зв`язався із власником по телефону, де вони домовилися, що ОСОБА_8 має за власний кошт відремонтувати авто після участі у ДТП та повернути його представнику власника для подальшої передачі його на потреби ЗСУ на лінії фронту, після чого представник власника написав заяву про зняття авто з розшуку та відсутність претензій. Далі, ОСОБА_7 повідомив власника що авто знаходиться на ремонті на СТО «ГАЙ».

Після тієї розмови ОСОБА_4 , неодноразово телефонував Школьному, щоб дізнатися, як просувається ремонт та коли відбудеться передача авто, проте телефон ОСОБА_8 був поза зоною та на зв`язок він більше не виходив. Крім того, ОСОБА_9 стало відомо, що авто керував підлеглий ОСОБА_6 , товаришу якого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 було передано вказане авто для проведення кузовних робіт на СТО «ГАЙ». ОСОБА_10 прийняв вищевказаний автомобіль на відповідальне зберігання та ремонт про що було складено розписку від 10.05.2022 року. З того часу ніхто з вищевказаних громадян на зв`язок із ОСОБА_4 не виходив, та передачу автомобіля не проводив.

17.07.2023 між ОСОБА_4 та нею було укладено договір про надання правової допомоги та доручив визначити місцезнаходження авто, передав мені ключі та доручення на право керування через застосунок «Дія», у разі встановлення місцезнаходження авто. На початку серпня 2023 року вона відвідала СТО «ГАЙ», проте вищевказаного авто там не було, на питання до ОСОБА_11 де авто, останній повідомив, що його в січні 2023 забрали невстановлені особі. На початку вересня 2023 року в застосунку «ДІЯ» зникло її право на керування вказаним авто, а також у власника зникло доручення на право керуванням. Після чого, вона звернулася до сервісного центру МВС України з приводу того, що чи був перереєстрований вказаний автомобіль, якщо так то на підставі яких документів та на яку особу. На що вона отримала відповідь, що згідно даних реєстру даний автомобіль був перереєстрований з ОСОБА_4 на нового власника ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу № 404 від 06.08.2023 року та договору комісії № 6508/23/1/000/404 від 05.08.2023, укладених у суб`єкта декларування ТОВ «П.О.С.Т», при цьому ОСОБА_4 до цих угод відношення не має, оскільки весь час перебував за кордоном та інших осіб не уповноважував.

До матеріалів кримінального провадження долучено адвокатський запит начальнику Регіонального ГСЦ МВС в м. Києві про надання належним чином завірену копію документу/документів (довіреність, договір, угода) на підставі якого/яких був відчужений автомобіль марки «Toyota» модель «Land Cruiser Prado», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , належним чином завірену копію договору купівлі-продажу, на підставі якого був відчужений автомобіль марки «Toyota» модель «Land Cruiser Prado», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . У разі якщо вказаний автомобіль відчужувався неодноразово з моменту першого незаконного відчуження у 2023 році надати належним завірені копії усіх договорів, за якими був відчужений вказаний автомобіль.

Згідно відповіді на адвокатський запит начальника Регіонального ГСЦ МВС в м. Києві, встановлено: згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб ТОYOTA PRADO, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , 16.12.2014 у ВРЕР-12 УДАІ в Києві був перереєстрований на ім`я ОСОБА_4 на підставі довідки-рахунку ВІА 935984 від 16.12.2014, виданої ТОВ «Автомобільний дім-сервіс». 13.09.2023 B ТСЦ № 8047 вказаний транспортний засіб був перереєстрований з ОСОБА_4 на нового власника ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу № 404 від 06.08.2023 та договору комісії № 6508/23/1/000404 від 05.08.2023, укладених у суб`єкта господарювання ТОВ «П.О.С.Т.». Станом на 06.11.2023 вказаний транспортний засіб обліковується зареєстрованим за ОСОБА_12 . Надати копії документів, на підставі яких проводилися реєстраційні операції з транспортними засобами у 2014 році, не надано, оскільки, як вбачається із відповіді на вказаний вище запит, документи знищені за закінченням строку їх зберігання, який складає 3 (три) роки (наказ МВС України від 10.01.2014 №5/дек). Надано копії документів, на підставі яких 13.09.2023 проведено державну перереєстрацію транспортного засобу TOYOTA PRADO, з ОСОБА_4 на ОСОБА_12 , без зазначення інформації з обмеженим доступом, що стосується фізичної особи.

На підставі наведеного, прокурор просив слідчого суддю накласти арешт на транспортний засіб «Toyota» модель «Land Cruiser Prado», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та який на даний час перереєстрований незаконно на нового власника ОСОБА_12 (інші особисті дані в договорі купівлі-продажу відсутні).

Прокурор в поданому клопотанні зазначив, що просить здійснювати розгляд клопотання про арешт майна у його відсутності.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001660 від 06.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Toyota» модель «Land Cruiser Prado», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1