Провадження №11-кп/801/1120/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України

за участі сторін провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_9

встановив:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , про зарахування йому строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України, яке мотивоване тим, що він в період часу з 11.05.1998 по 01.02.2002 знаходився з місці попереднього ув`язнення, а саме в СІЗО м. Симферопіль, а тому ці 3, 6 роки приєднати до відбутої частини покарання - 26 років і звільнити з-під варти, для приєднання його ЗСУ для захисту Вітчизни.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що вирок Верховного суду Автономної Республіки Крим від 05.06.1998 року, яким ОСОБА_7 засуджений, набув законної сили 05.11.1998 року на підставі ухвали Верховного суду України. Постановою Верховного суду Автономної Республіки Крим від 14.06.2000 року ОСОБА_7 замінено основне покарання у вигляді смертної кари на довічне позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2018 року ОСОБА_7 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 23.11.1997 року по 05.11.1998 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначена ухвала суду на даний час набула законної сили. Таким чином, питання про застосування до ОСОБА_7 ч. 5 ст. 72 КК України вирішене.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та зарахування ОСОБА_7 в строк відбування покарання за вироком Верховного суду Автономної Республіки Крим від 05.06.1998 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення та перебування в СІЗО з 23.11.1997 по день його етапування для відбуття покарання та звернення вироку до виконання.

Заслухавши адвоката ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі, прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона - не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом першої інстанції по даній справі вимоги кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини дотримані.

24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII.

Згідно із п.2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № № 838-VIII, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній засуджений вироком Верховного суду Автономної Республіки Крим від 05.06.1998 року, яким ОСОБА_7 до покарання у виді смертної кари. Цей вирок набув законної сили 05.11.1998 на підставі ухвали Верховного суду України.

Постановою Верховного суду Автономної Республіки Крим від 14.06.2000 року покарання у виді смертної кари, призначене ОСОБА_7 за вироком Верховного суду Автономної Республіки Крим від 05.06.1998, замінено на довічне позбавлення волі.

Згідно ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19.06.2003 року зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з 23.11.1997 року, тобто з дня його затримання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2018 року ОСОБА_7 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 23.11.1997 року по 05.11.1998 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначена ухвала суду на даний час набула законної сили.

На даний час засуджений відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у Вінницькій установі виконання покарань № 1.

Повноваження апеляційного суду визначено ст. 407 КПК України :

«1. За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі адвокат просить зарахувати засудженому ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України і також період з 23.11.1997 року до дня його етапування для відбуття покарання та звернення вироку до виконання.

Апеляційний суд вважає, що матеріали судового провадження містять достатньо відомостей та даних для ухвалення апеляційним судом рішення і в частині клопотання захисника про зарахування строку з 23.11.1997 по день його етапування для відбуття покарання та звернення вироку до виконання, оскільки на переконання апеляційного суду- період з 23.11.1997 року по 05.11.1998 року ОСОБА_7 як строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі уже перераховано судом, рішення набрало законної сили та виконується, на вказані доводи захисту суд першої інстанції дав вичерпні відповіді.

Щодо зарахування ОСОБА_7 строку з 23.11.1997 по день його етапування для відбуття покарання та звернення вироку до виконання, як строк попереднього ув`язнення та перебування у СІЗО, то колегія суддів зазначає, що 23.11.1997 року ОСОБА_7 було затримано, а 05.06.1998 року вирок Верховного суду Автономної Республіки Крим набув законної сили.

Строк перебування в установах попереднього ув`язнення, після набрання вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,- не підлягає зарахуванню в строк попереднього ув`язнення, тому суд вважає, що апеляційна скарга сторони захисту і в цій частині - не підлягає задоволенню.

Крім того, дане питання було вирішено судом першої інстанції при постановленні ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2019 року, яка набрала законної сили, і на яку зазначає суд першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України -залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4