Справа № 761/538/24
Провадження № 1-кс/761/1115/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року, у кримінальному проваджені №0001857 від 22.07.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

08.01.2024 року представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року, у кримінальному проваджені №0001857 від 22.07.2022 року.

У судове засідання адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, неодноразово не з`явився, клопотань про відкладення та/або проведення судового засідання у його відсутність на адресу суду не надходило.

Уповноважений слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні №0001857 від 22.07.2023 року, будучи належним чином повідомленим про день та час судового засідання, не прибув. При цьому, 14.02.2024 року від слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 на адресу суду надійшли письмові заперечення на клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

При цьому неявка вказаних осіб не перешкоджає судовому розгляду клопотання, з урахуванням положень ст.174 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, додатково долучені слідчим матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001857 від 22.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 30.01.2023 року, накладено арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку транспортного засобу «Kіa Cerato» 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, особистого обшуку ОСОБА_3 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, та майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з метою забезпечення речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ст. 22 КПК України зміст змагальності у кримінальному провадженні полягає у самостійному обстоюванні сторонами їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів передбаченими КПК засобами.

Диспозитивність, яка визначена ст. 26 КПК України, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Суд, у свою чергу, відповідно до положення ч.6 ст.22 КПК України зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У той же час, принцип змагальності, у силу ст. 22 КПК України, саме на особу, яка звернулася з клопотанням, покладає обов`язок обстоювання її правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого адвокатом ОСОБА_4 питання щодо скасування арешту майна, зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду справи.

При цьому, адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належних доказів, які б свідчили про необґрунтованість накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку транспортного засобу «Kіa Cerato» 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, особистого обшуку ОСОБА_3 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України та майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , слідчому судді не надано, досудове розслідування триває.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року, у кримінальному проваджені №0001857 від 22.07.20222 року, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 26, 174, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року, у кримінальному проваджені №0001857 від 22.07.20222 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1