н/п 1-кс/490/7732/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

05 грудня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюз визначенням застави в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб до підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000428 від 31.10.2023.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України. Зокрема, ОСОБА_6 , будучи одним з активних користувачів Telegram-каналу (спільноти) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », є мешканець м. Миколаєва ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровний у програмі для миттєвого обміну повідомленнями через мережу Інтернет (месенджері) «Telegram» під ім`ям « ОСОБА_6 » за номером НОМЕР_1 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Mi9TRro» моделі «M1903F116», IMEI 1: НОМЕР_2 та IMEI 2: НОМЕР_3 з сім-картою оператору мобільного зв`язку НОМЕР_4 . При цьому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 30.06.2023 у ОСОБА_6 , який в силу своїх професійних навичок пов`язаних, зокрема, з наданням послуг з обслуговування та встановлення систем відеоспостереження, виник протиправний умисел направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, з метою отримання та збереження відомостей з них. Органом досудового розслідування отримано відомості, які вказують, що ОСОБА_6 , (точного часу органом досудового розслідування не встановлено, однак щонайменше з 30.06.2023), перебуваючи у невстановленому в ході досудового слідства місці в м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з використанням програмного забезпечення «Router scan» встановленого на його особистий технічний пристрій, діючи умисно, отримав відомості щодо даних доступу (логін та пароль) до кінцевого мережевого обладнання інформаційної (автоматизованої) системи з ІР-адресою « НОМЕР_5 », до якої підключено ряд відеокамер на території промислової бази, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є громадянин України ОСОБА_9 , маючи при цьому злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою збереження наявних відомостей на вказаній системі, що призвело до витоку інформації з неї. Як наслідок, о 11 год. 48 хв. 11.07.2023 ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний умисел, перебуваючи у невстановленому в ході досудового слідства місці в м. Миколаєві, діючи умисно, усвідомлюючи що його дії можуть призвести до порушення роботи інформаційної (автоматизованої) системи з ІР-адресою «НОМЕР_5» та витоку інформації з неї, з використанням належного йому технічного пристрою здійснив вихід в мережу Інтернет за IP адресою «141.101.17.116» (послуги надаються провайдером зв`язку ППП «Дикий Сад»), та виконав всі необхідні дії направлені на авторизацію на мережевому обладнанні «Mikrotik» з IP адресою « НОМЕР_7 » та ddns-адресою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (послуги надаються ПП « Дикий Сад »), в результаті, отримавши доступ з правами адміністратора до мережевого обладнання, з можливістю перегляду підключених відеокамер, завантаження відеофайлів з них, редагування та видалення журналів авторизації та дій, тощо. Так, в результаті вказаної діяльності ОСОБА_6 (точного часу органом досудового розслідування не встановлено, однак щонайменше з 30.06.2023), реалізуючи свій протиправний умисел, перебуваючи у невстановленому в ході досудового слідства місці в м. Миколаєві, діючи умисно, усвідомлюючи що його дії можуть призвести до порушення роботи інформаційної (автоматизованої) системи та витоку інформації з неї, та бажаючи настання таких наслідків, з використанням належного йому технічного пристрою вчинив дії направлені на збереження відомостей з відеокамер підключених до інформаційної (автоматизованої) системи з ІР-адресою «НОМЕР_5», що розташовані на території промислової бази, за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є громадянин України ОСОБА_9 , внаслідок чого на особистому технічному пристрої ОСОБА_6 наявні відеофайли збережені з вказаної автоматизованої системи. Таким чином, ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, вчинив дії направлені на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи з ІР-адресою «НОМЕР_5», що розташовані на території промислової бази, за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до витоку інформації з неї, при цьому усвідомлюючи, що планування, фінансування та реалізація РФ агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, ЗС РФ, Головного розвідувального управління Генерального штабу ЗС РФ, Федеральної служби безпеки РФ, найманців, незаконних збройних та воєнізованих формувань терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України, допускаючи, що вказані особи можуть спрямовувати свою діяльність на отримання відомостей про результати здійснення обстрілів ЗС РФ населених пунктів України, цивільної чи військової інфраструктури, а також отримання інформації щодо направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, у тому числі про їх переміщення територією України, переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 направлених на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, які виразились в отриманні доступу до системи камер відео спостереження підключених до інформаційної (автоматизованої) системи з ІР-адресою « НОМЕР_5 », що розташовані на території промислової бази, за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до витоку інформації з неї, та яка, в подальшому використана адміністратором каналу (спільноти) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та чат боту « ІНФОРМАЦІЯ_6 » громадянином України ОСОБА_11 , в сюжеті для російського державного пропагандистського медіаконгломерату « ІНФОРМАЦІЯ_7 », в якому останній зазначає, що являється очільником антиукраїнського руху м. Миколаєва, що в свою чергу завдає значну шкоду оборонному потенціалу ЗС України, яка здійснена за використання спільноти з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 та чат-боту « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу заперечив та просив застосувати щодо останнього більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000263 від 25.05.2023, передбачене ч. 2 ст. 114-2, ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 361 КК України.

07.10.2023 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України.

09.10.2023 підозрюваному ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 600.00 гривень, строком до 06.12.2023 включно.

31.10.2023 процесуальним керівником у кримінальному провадженні прийнято рішення про виділення матеріалів кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_6 з кримінального провадження № 0000263 в окреме провадження.

05.12.2023 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування продовжено у кримінальному провадженні №0000428 від 31.10.2023 до чотирьох місяців, тобто до 07.02.2023.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 06.12.2023, проте завершити досудове розслідування до вказаного строку об`єктивно не представляється можливим, оскільки необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: закінчити проведення та отримати висновок комп`ютерно-технічної експертизи щодо мобільного телефону марки «Mi9TRro» моделі «M1903F116», IMEI 1: НОМЕР_2 та IMEI 2: НОМЕР_3 з сім-картою оператору мобільного зв`язку НОМЕР_4 , вилученого 05.10.2023 за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_6 ; закінчити проведення та отримати висновок комп`ютерно-технічної експертизи щодо системного блоку марки «ASUS» Win9RTDSKDKOI1, ноутбуку марки «Lenovo», роутеру «Mikrotik», вилучених 05.10.2023 за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_6 ; провести тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ», зокрема щодо відомостей про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, відносно особи ОСОБА_6 ; виконати інші слідчі та процесуальні дії; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, який в межах строку досудового розслідування скерувати до суду.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду із залученням спеціаліста в порядку ст. 71 КПК України від 06.10.2023, згідно якого зафіксовано, що інформаційна (автоматизована) система камер відеоспостереження з ІР-адресою « НОМЕР_5 » є організаційно-технічною системою в якій створюється, обробляється, відображається, зберігається та передається інформація за допомогою технічних та програмних засобів; протоколом обшуку від 05.10.2023, за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого вилучено технічні пристрої серед яких зокрема, системний блок марки «ASUS» Win9RTDSKDKOI1, ноутбук марки «Lenovo», за допомогою яких останній вчинив дії направлені на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, з метою отримання та збереження відомостей з них; протоколом огляду від 06.10.2023 мобільного телефону марки «Mi9TRro» моделі «M1903F116», IMEI 1: НОМЕР_2 та IMEI 2: НОМЕР_3 з сім-картою оператору мобільного зв`язку НОМЕР_4 , в ході огляду на вказаному пристрої виявлено додаток IVMS-4500, з використанням якого ОСОБА_6 отримує доступ в реальному часі до камер відеоспостереження, які відображаються у вкладинці пристрої, де виявлено, зокрема, підключення «Baza Azsxdcf1» IP: НОМЕР_6 , як встановлено, вказаний підключення відображає, систему відеокамер розташованих на території промислової бази, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду від 06.10.2023 ноутбуку марки «Lenovo», в ході якого встановлено, що на вказаному пристрої наявне програмне забезпечення « Router scan » з використанням якого, ОСОБА_6 здійснено доступ до інформаційної (автоматизованої) системи з ІР-адресою « НОМЕР_5 », а також виявлено відеозаписи отримані в результаті несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою отримання та збереження відомостей з них; протоколом огляду від 07.10.2023 системного блоку марки «ASUS» Win9RTDSKDKOI1, в якому встановлено ІР адресу мережі до якої підключено вказаний технічний пристрій, зокрема «141.101.17.116», а також виявлено відеозаписи отримані в результаті несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою отримання та збереження відомостей з них; протоколом допиту спеціаліста ОСОБА_12 від 06.10.2023, який вказує, що інформаційна (автоматизована) система камер відеоспостереження, що підключені до мережі з ІР-адресою « НОМЕР_5 » є організаційно-технічною системою в якій створюється, обробляється, відображається, зберігається та передається інформація за допомогою технічних та програмних засобів; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.10.2023, який вказує, що ОСОБА_6 розповідав йому про те, що здійснював несанкціонований доступ до інформаційної (автоматизованої) системи, з якої в подальшому отримав доступ до камер відеоспостереження, що належеть ОСОБА_9 , та надсилав отримані відеозаписи в месенджері «Telegram»; Указом президента ОСОБА_14 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років. Крім того, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою отримання доказів вини, може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення нею кримінального правопорушення.Також, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний буде мативільний доступ до технічних пристроїв з використанням яких він здійснював протиправну діяльність, а також враховуючи його проросійські політичні погляди та зважаючи на той факт, що РФ продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії, в тому числі в частині Миколаївської області, він може передавати конфеденційну інформацію про розташування ЗСУ та проведення обстрілів представникам країни агресора.

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване на використання електронно - обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють.

Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів суд вважає за необхідне визначити у відповідності до п.3 ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями - серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 (вчинення кримінального правопорушення у сфері використання електронно - обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку), його майновий, а також сімейний стан (одружений), стан здоров`я (відсутність тяжких хвороб), та ризики зазначені судом, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 600, 00 гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яка є співмірною та зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме: з моменту проголошення ухвали з 05 грудня 2023 року до 02 лютого 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 600, 00 гривень (чотириста дві тисячі шістсот).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок підозрюваний звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до прокурора або слідчого, в провадженні якого перебуватиме вказане кримінальне провадження, за викликом;

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками, спеціалістами, експертами в даному кримінальному провадженні, іншими особами з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1