УХВАЛА

08 січня 2024 року

м. Київ

справа № 488/4904/21

провадження № 51-37 ск 24

Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року щодо нього,

встановив:

Корабельний районний суд міста Миколаєва вироком від 06 квітня 2023 року засудив ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 і частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці. На підставі статті 71 КК до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 16 лютого 2022 року й остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців.

Миколаївський апеляційний суд вирок суду першої інстанції скасував у частині призначення покарання й ухвалив новий вирок, яким призначив ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 і частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі частини 4 статті 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_4 засуджено цим вироком та вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва, засудженому остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Як унормовано у частині першій статті 427 КПК, у касаційній скарзі зазначаються, зокрема: найменування суду касаційної інстанції (пункт 1), вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції (пункт 5) й обґрунтування таких вимог із зазначенням, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення (пункт 4).

Згідно зі статтею 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Підставами для зміни або скасування судових рішень у касаційному порядку відповідно до частини 1 статті 438 КПК є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Засуджений під час оформлення касаційної скарги не дотримався наведених вище вимог статті 427 КПК і не врахував положень статей 436, 438 цього Кодексу.

Зокрема, касаційну скаргу адресовано Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Тоді як згідно з пунктом 1 частини 2 статті 36, пунктом 2 частини 2 статті 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, пунктом 21 частини 1 статті 3, частиною 5 статті 31, частиною 3 статті 33 КПК судом касаційної інстанції є Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду.

Всупереч вимогам пункту 4 частини 1 статті 427 КПК, ОСОБА_4 взагалі не наводить у скарзі підстав для скасування вироку апеляційного суду і жодним чином не обґрунтовує своїх вимог - не зазначає, у чому полягає незаконність та/або необгрунтованість оскаржуваного ним судового рішення.

Крім цього, вимоги засудженого скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції є суперечливими. З огляду на приписи статті 436 КПК призначити новий розгляд у суді першої інстанції касаційний суд вправі лише одночасно зі скасуванням рішень як апеляційного, так і місцевого суду. Проте касаційна скарга не містить вимоги про скасування вироку суду першої інстанції та її мотивування з доводами про незаконність та/або необґрунтованість цього вироку, яке б узгоджувалося з положеннями частини 1 статті 438 КПК.

Враховуючи викладене та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3