У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плетений Ташлик Маловисківського району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 грудня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 13 лютого 2024 року включно. У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому слідчим та прокурором не доведений, а ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час зменшились, відпали та фактично не залишилися.

Зазначає, що існують підстави для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки останній не має намірів і можливості переховуватися від суду та розуміє про покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним за ч. 1 ст. 115 КК України.

Окрім того, потерпіла до обвинуваченого не має претензій морального і матеріального характеру.

Звертає увагу, що обвинувачений має родину, дітей, постійне місце проживання та постійне місце служби, є учасником АТО з 2014 року, учасником бойових дій, має контузію в наслідок бойових дій, державні нагороди та подяки, практично з перших днів агресії приймає участь у бойових діях. Зазначене свідчить про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, що унеможливлюють наявність ризику переховування від суду.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

До суду першої інстанції надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів, яке обґрунтоване тим, що на даний час існують передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що на даній стадії судового розгляду встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Наявність ризику переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини.

Суд також зазначив, про наявність ризику того, що обвинувачений може заважати судовому розгляду, оскільки необхідна його особиста участь при проведенні експертних досліджень.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для зміни обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу відсутні, а його належну процесуальну поведінку можливо забезпечити лише шляхом продовження строку тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Обвинувачений ОСОБА_7 про дату та час розгляду повідомлений належним чином, клопотання про апеляційний розгляд за його участі до суду не надіслав, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України встановлюють, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу. Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового розгляду та з огляду на перевірені в порядку ст. 89, 94 КПК України докази, які на момент продовження дії запобіжного заходу дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Суд наголошує, що позбавлений можливості надати правову оцінку доведеності висунутого обвинувачення та інших доводів, про які зазначає апелянт по суті обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження запобіжного заходу у судовому засіданні.

Водночас, вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

18 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 червня 2022 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 подальшими ухвалами слідчих суддів неодноразово продовжувався, останній раз було продовжено до 29 грудня 2023 року.

До Центрального районного суду м. Миколаєва прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , в обґрунтування якого зазначено, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу обвинуваченому, залишаються та можуть зашкодити виконанню процесуальних обов`язків.

Судом встановлено, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченим переховуватися від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень продовжують існувати і на даний час запобігти цим ризикам можливо лише шляхом продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Він має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватим у їх вчиненні.

Окрім того, обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить апелянт, не встановлено. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 грудня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8