ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5840/23

Провадження № 11-кп/4820/245/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2022 року за № 0000019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України (відданого до суду), за його апеляційною скаргою на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибочок, Новоушицького району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, який не працює, одруженого, раніше не судимого, особи з інвалідністю ІІІ групи,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України і ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 3020 грн. 48 коп. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.10.2022 року на речові докази, скасовано.

За вироком суду, ОСОБА_6 в липні 2020 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи з корисливих мотивів, маючи протиправний умисел на заволодіння чужими грошовими коштами з метою власного безпідставного збагачення, під час зустрічі із своєю знайомою ОСОБА_10 , що відбулася на території КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради по вул. Пілотській, 1 в м. Хмельницькому, запропонував останній посприяти у вирішені питання щодо встановлення її сину ОСОБА_11 , який на той час важко хворів, групи інвалідності, шляхом виготовлення необхідних для цього документів,

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 18.07.2020 року ОСОБА_6 , не маючи наміру та можливості виконати свої зобов`язання, щодо сприяння у встановленні ОСОБА_11 групи інвалідності, шляхом виготовлення необхідних для цього документів, зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що останній необхідно надати йому 20000 гривень, як плату за виготовлення усієї необхідної документації, що послугує підставою для встановлення її сину третьої групи інвалідності.

Цього ж дня, 18.07.2020 року, близько 9 год., ОСОБА_10 , за попередньою домовленістю, зустрілася із ОСОБА_6 на території КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради по вул. Пілотській, 1 в м. Хмельницькому, де передала останньому вищевказану суму грошових коштів, в розмірі 20000 гривень. При цьому, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 , що виготовлення усіх необхідних документів для встановлення групи інвалідності її сину ОСОБА_11 триватиме близько 10 діб.

По закінченню попередньо обумовленого терміну, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив про необхідність додатково надати йому грошові кошти знову ж в сумі 20000 гривень, оскільки за його сприяння вирішується питання про встановлення ОСОБА_11 другої групи інвалідності.

29.07.2022 року ОСОБА_10 , виконуючи вимоги ОСОБА_6 , щодо необхідності сплати додаткових грошових коштів, за сприяння останнім у встановленні її сину другої групи інвалідності, передала ОСОБА_6 , користуючись послугами водія рейсового автобусу сполученням «с. Капустяни Новоушицького району м. Хмельницький», грошові кошти в сумі 20000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , умисно, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в загальній сумі 40000 гривень.

Крім того, в лютому 2021 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , повторно, діючи з корисливих мотивів, маючи протиправний умисел на заволодіння чужими грошовими коштами з метою власного безпідставного збагачення, під час зустрічі із своїм знайомим ОСОБА_8 , що відбулася за адресою АДРЕСА_2 , повідомив останнього, що має можливість вирішити питання про виділення з державної власності двох земельних ділянок під будівництво, які знаходяться по АДРЕСА_3 шляхом оформлення документів про право власності на такі земельні ділянки та запропонував ОСОБА_8 отримати їх у свою власність.

На таку пропозицію ОСОБА_8 погодився. Після цього ОСОБА_6 повідомив про необхідність надання йому грошових коштів у сумі 7400 гривень, необхідних нібито для виготовлення відповідної документації. Цього ж дня, перебуваючи за цією ж адресою ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 вищевказану суму грошових коштів.

Після цього, через декілька днів у лютому 2021 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 під час чергової зустрічі із ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , повідомив останнього, що має також можливість вирішити питання про виділення з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2.0000 га шляхом оформлення документів про право власності на такі земельні ділянки та запропонував ОСОБА_8 отримати їх у свою власність. При цьому ОСОБА_6 повідомив про необхідність надання йому грошових коштів у сумі 100 доларів США та 2350 гривень, необхідних нібито для виготовлення відповідної документації.

На вказану пропозицію потерпілий ОСОБА_8 погодився та повідомив ОСОБА_6 , що бажає отримати вісім таких земельних ділянок, після чого у лютому 2021 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за адресою м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6А, під час чергової зустрічі із ОСОБА_6 , передав йому грошові кошти в сумі 800 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ становить 23404 гривні) та 18800 гривень, а також копії особистих документів, що посвідчують його особу, а саме паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 та картку фізичної особи платника податків.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 під час подальших зустрічей із ОСОБА_8 , повідомляв останнього про необхідність сплати додаткових грошових коштів, необхідних для оформлення документів на вказані земельні ділянки.

Зокрема, у травні 2021 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) під час зустрічі із ОСОБА_8 на перехресті вулиць Кам`янецька-Гагаріна м. Хмельницького, ОСОБА_6 отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 1500 гривень, які нібито необхідні йому для оформлення документів на земельні ділянки.

В подальшому у серпні 2021 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), під час чергової зустрічі із ОСОБА_8 у тому ж місці, ОСОБА_6 отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 7400 гривень, які нібито необхідні для сплати податку на землю та послуги нотаріуса без яких неможливо оформити документи на земельні ділянки.

Надалі, у вересні 2021 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), під час чергової зустрічі із ОСОБА_8 у тому ж місці, ОСОБА_6 отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 100 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ становить 2663 гривні) та 2500 гривень, які нібито необхідно заплатити за підведення комунікацій до земельних ділянок під будівництво.

Крім цього, у листопаді 2021 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), під час чергової зустрічі на перехресті вулиць Кам`янецька-Гагаріна м. Хмельницького, потерпілий ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_6 передав йому грошові кошти в сумі 2000 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ становить 54348 гривень), як додаткових коштів, які нібито необхідні ОСОБА_6 для оформлення документів на земельні ділянки в мікрорайоні «Лезневе» м. Хмельницького.

Таким чином, в період з лютого по листопад 2021 року ОСОБА_6 , умисно, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, не маючи наміру та можливості виконати свої зобов`язання, щодо вирішення питання про виділення з державної власності двох земельних ділянок під будівництво та восьми земельних ділянок сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2.0000 га, шляхом оформлення документів про право власності на такі земельні ділянки ОСОБА_8 , заволодів у останнього грошовими коштами на загальну суму 118015 гривень, чим завдав потерпілому значної шкоди.

Крім цього, в січні 2022 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , повторно, діючи з корисливих мотивів, маючи протиправний умисел на заволодіння чужими грошовими коштами з метою власного безпідставного збагачення, під час зустрічі із своїм знайомим ОСОБА_9 , поряд з навчальним закладом «Хмельницька гуманітарно-педагогічна академія», що по вул. Проскурівського Підпілля, 139 в м. Хмельницький, повідомив останнього, що має можливість вирішити питання про виділення з державної власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2.0000 га шляхом оформлення документів про право власності на такі земельні ділянки та запропонував ОСОБА_9 отримати їх у свою власність. При цьому ОСОБА_6 повідомив про необхідність надання йому грошових коштів у сумі 1500 доларів США, необхідних нібито для оформлення відповідних документів.

На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився та повідомив ОСОБА_6 , що бажає отримати у власність таку земельну ділянку.

Надалі, у січні 2022 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), під час чергової попередньо обумовленої зустрічі поряд з навчальним закладом «Хмельницька гуманітарно-педагогічна академія», що по вул. Проскурівського Підпілля, 139 в місті Хмельницький, ОСОБА_6 , не маючи наміру та можливості виконати свої зобов`язання щодо вирішення питання про виділення ОСОБА_9 з державної власності земельної ділянки шляхом оформлення документів про право власності, отримав від останнього грошові кошти в сумі 1500 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 31.01.2022 становить 43176 гривень).

Таким чином, ОСОБА_6 , умисно, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 1500 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 31.01.2022 становить 43176 гривень).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, зокрема з посиланням на те, що відносно ОСОБА_6 . Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2, 190 ч. 3, 190 ч. 4 КК України.

Однак, дії ОСОБА_6 по епізоду вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 суд кваліфіковав за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), оскільки на момент розгляду справи розгляд вищевказаного кримінального провадження не закінчено, попередні епізоди та епізоди, які є предметом судового розгляду в даному випадку, судом не розглядались в одному кримінальному провадженні.

Дії ОСОБА_6 по епізоду вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, та за ч. 2 ст. 190 КК України по епізоду вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Не погоджуючись з вироком суду в частині доведеності вини, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просив вирок скасувати, кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Викладені у вироку фактичні обставини кримінальних правопорушень є неконкретними, зокрема, не вказано дату, час та місце за яких обставин і чому потерпілі зустрічались з ним і передавали йому кошти.

Посилається на те, що докази, наявні у матеріалах справи, не доводять його вину у вчиненому, такі є недопустимими.

Показання потерпілих і свідків не можуть бути судом взяті до уваги, оскільки вони сфабриковані працівниками поліції.

Протоколи за результатами негласних слідчих (розшукових) дій: аудіо відеоконтроль особи від 25.02.2022 року та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 21.06.2022 року також сфабриковані працівниками поліції. Під час судового розгляду не досліджувались DVD диски вказаних слідчих дій, не проводилась фоноскопічна експертиза аудіо записів, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечили проти її задоволення, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши учасникам провадження право виступу у судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто в частині доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону; істотних порушень закону, які б слугували підставою скасування рішення суду першої інстанції не допущено, а висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

У судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав.

Підтвердив, що знайомий із потерпілими. Із потерпілою ОСОБА_10 зустрічався з приводу лікування її хворого сина, а потерпілий ОСОБА_8 звертався до нього з проханням отримати земельні ділянки на вигідних умовах. Однак, виклав свою версію подій.

Європейський суд з прав людини у п. 43 свого рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» зазначив, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а отже при оцінці доказів слід керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Незалежно від того, що ОСОБА_6 не визнав своєї винуватості у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, така підтверджується сукупністю суб`єктивних та об`єктивних доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст. 23 КПК України безпосередньо в ході судового розгляду судом першої інстанції.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_10 підтверджується, що на території КНП «Хмельницька обласна лікарня» ОСОБА_6 запропонував їй допомогу у вирішенні питання щодо отримання її сином ОСОБА_11 , який хворів, ІІІ групи інвалідності, за що потрібно надати 20000 грн. Вказані кошти вона передала йому на території медзакладу. Згодом ОСОБА_6 повідомив, що може допомогти у отриманні ІІ групи інвалідності та потрібно надати ще 20000 грн. Вказану суму вона передала ОСОБА_6 через водія автобуса. Зрозумівши що її обманюють, вимагала у ОСОБА_6 повернути кошти, однак він відмовлявся.

Показаннями свідка ОСОБА_11 (сина потерпілої) підтверджується, що він, дійсно, перебував у КНП «Хмельницька обласна лікарня» на лікуванні. На території лікарні його мати ОСОБА_10 зустріла ОСОБА_6 , який повідомив, що може посприяти у оформленні для нього ( ОСОБА_11 ) групи інвалідності за 20000 грн. В його присутності мати передала ОСОБА_6 20000 грн. Пізніше передала йому ще 20000 грн. також з метою отримання групи інвалідності. Однак, він групу інвалідності не отримав і гроші ОСОБА_6 матері не повернув.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи допитаним місцевим судом, підтвердив, що ОСОБА_6 запропонував йому отримати у власність земельні ділянки на вигідних умовах. Повіривши йому, він неодноразово передавав обвинуваченому необхідні документи, кошти в загальній сумі 37600 грн. і 2900 доларів США для отримання у власність 8 земельних ділянок сільськогосподарського призначення і 2 ділянок під будівництво, виготовлення документації, сплату податків, послуги нотаріуса, встановлення стовпів і лічильників, проведення комунікацій. Однак, ОСОБА_6 домовленості не виконав, на вимогу повернути кошти не реагував. Такими діями ОСОБА_6 спричинив йому значну шкоду.

Свідок ОСОБА_12 (дружина потерпілого) підтвердила, що її чоловік ОСОБА_8 повідомив їй, що ОСОБА_6 може допомогти з отриманням земельних ділянок, на що вони погодились і передали ОСОБА_6 кошти у вказаній ОСОБА_8 сумі. На одній із зустрічей чоловіка з ОСОБА_6 у її присутності чоловік передав останньому кошти на землю.

Свідок ОСОБА_13 (донька потерпілого) в суді повідомила, що бачила як батько неодноразово передавав ОСОБА_6 грошові кошти з метою отримання земельних ділянок, зокрема і для її сім`ї. Землю ніхто не отримав і обвинувачений гроші не повернув.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , наданими у місцевому суді, підтверджується, що ОСОБА_6 запропонував йому отримати п`ять паїв за 1500 доларів США. Повіривши йому, він передав обвинуваченому обумовлені 1500 доларів США та необхідні для отримання земельних ділянок документи. В подальшому ОСОБА_6 на телефонні дзвінки не відповідав, гроші не повернув.

Показання потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо передачі коштів ОСОБА_6 за отримання групи інвалідності та земельних ділянок повністю у деталях узгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду підстав сумніватись у їх правдивості немає.

Такі показання потерпілих та свідків узгоджуються і з об`єктивними доказами, дослідженими місцевим судом.

Так, даними протоколу огляду предметів від 28.12.2022 року підтверджується, що в мобільному телефоні «Samsung Galaxy J6», який був вилучений за місцем проживання ОСОБА_6 за результатами проведення обшуку 06.10.2022 року, в додатку «Viber», у списку контактів виявлені контакти потерпілих, зокрема: контакт ОСОБА_10 («Овчарук тоня. Глиб»), ОСОБА_8 («Саша.сусид.гры»), ОСОБА_9 (« ОСОБА_14 »), що підтверджує спілкування обвинуваченого з потерпілими та узгоджується з наданими ними показаннями.

Крім того, при відкритті папки «Галерея» вказаного мобільного телефону виявлено фото аркуша паперу з рукописним текстом «Лезніво 2 участки Стельмаха 3700/2=7400гр. 3000$», імена людей, різні суми в гривнях та доларах США, фото з написами прізвищ і серій паспортів, фото першої сторінки паспорту громадянина України ОСОБА_9 , що підтверджує діяльність обвинуваченого по нібито оформленню земельних ділянок і отримання коштів від інших осіб та від потерпілих (а.с. 145-148).

Відомостями із протоколу про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: аудіо відеоконтролю особи від 25.05.2022 року, в якому зафіксована розмова ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , в ході якої потерпілий вимагає у обвинуваченого повернення грошових коштів, які він надав йому для оформлення земельних ділянок. ОСОБА_6 погоджується із невиконаними зобов`язаннями, а також з тим, що отримував кошти від потерпілого також і на виготовлення документації, сплату податків, послуги нотаріуса, встановлення стовпів і лічильників, проведення комунікацій. В розмовах ОСОБА_6 обіцяє все повернути, в тому числі 2900 доларів США (а.с. 160-167).

Даними із протоколів про хід та результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 21.06.2022 року та огляду DVD диску від 06.07.2022 року та 11.07.2022 року підтверджуються, що між ОСОБА_6 та потерпілими відбувались телефонні розмови щодо виготовлення відповідних документів для оформлення права власності на землю, паї, групи інвалідності і потребу надання для цього грошових коштів із зазначенням конкретних сум, а в подальшому про повернення коштів, які шляхом обману отримав ОСОБА_6 .

Так, під час розмови ОСОБА_6 із ОСОБА_15 остання просить повернути їй гроші. ОСОБА_6 повідомляє, що «усе рішається», все оглядає комісія, а потім віддадуть документи. У подальшому, на запитання ОСОБА_15 «де гроші?», ОСОБА_6 обіцяє їх повернути, скине на картку спочатку 8000 грн., а потім (до 16 числа) ще 12000 грн.

Тобто, ОСОБА_6 обіцяє повернути ОСОБА_15 20000 грн., які він отримав від неї на витовлення документів для встановлення групи інвалідності її сину.

В ході телефонної розмови ОСОБА_6 із ОСОБА_16 останній просить повернути йому кошти. Між ним відбувається розмова про паї у м. Красилів та земельні ділянки на вулиці Стельмаха. ОСОБА_6 повідомляє, що отримав паї та земельні ділянки, які мають бути передані ОСОБА_16 . Також в ході розмови повідомляє про кадастрові номери та виготовлення відповідних документів, встановлення стовпів на земельних ділянках та сплату послуг нотаріуса за оформлення документів за зазначені земельні ділянки та паї. У подальшому, у зв`язку із невиконанням зобов`язання, ОСОБА_6 обіцяє повернути йому кошти, отриманні для вирішення питання щодо земельних ділянок та паїв.

Під час розмови із ОСОБА_9 ОСОБА_6 повідомляє йому що їде до м. Красилова вирішувати питання щодо паїв (а.с. 168-206).

Вказані розмови відповідають показанням допитаних свідків і потерпілих.

Наявність у ОСОБА_11 хвороби гіперплазії шиї, у зв`язку з якою він мав отримати групу інвалідності, підтверджується даними виписки з медичної карти стаціонарного хворого КНП «Хмельницький обласний протипухлинний центр» № 4995 від 16.07.2020 року, виписного епікризу ІХ № 1281, виданого Хмельницьким облонкодиспансером та протоколу ультразвукового обстеження від 03.07.2020 року (а.с. 96-98).

Разом з тим, із досліджених судом доказів не вбачається, що ОСОБА_6 вчинялись заходи, спрямовані на виконання наданих обіцянок ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що свідчить про обман потерпілих з метою безпідставного заволодіння їх майном.

Підстав для необґрунтованого обвинувачення потерпілими ОСОБА_6 у заволодінні шляхом обману їх майном, місцевим судом встановлено не було.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.

З урахуванням вищенаведеного, доводи обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є безпідставними.

Твердження апеляційної скарги про неконкретність обвинувачення, а саме: незазначення точної дати, часу та місця та мотивів передачі коштів, що порушує вимоги ст. 91 КПК України та право обвинуваченого на захист, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Верховний суд у своїй постанові від 26 березня 2019 року (справа № 686/18210/15-к, провадження № 51-127км17) вказав, що для забезпечення права на ефективний захист в формулюванні обвинувачення мають бути зазначені ті обставини і з такою деталізацією, які необхідні й достатні для того, щоб дозволити обвинуваченому ефективно захищатися від нього. Це не означає, що при формулюванні кожного обвинувачення мають бути зазначені всі без виключення обставини, наведені у переліку статті 91 КПК.

Як убачається з матеріалів провадження, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 були відображені всі суттєві моменти, які стосувалися як фактичної сторони, так і правової кваліфікації інкримінованих йому діянь. Позиція сторони захисту протягом усього кримінального провадження свідчить про те, що обвинувачений та його захисник розуміли зміст обвинувачення і захист здійснювався саме від цього, а не будь-якого іншого обвинувачення.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні сторона захисту не заявляла жодних клопотань про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам ст. 91 КПК України.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувачення в обвинувальному акті було сформульовано достатньо детально, щоб побудувати ефективний захист.

Щодо формулювання судом обвинувачення, визнаного ним доведеним, суд першої інстанції зазначив усі елементи, які утворюють склад злочину, в якому обвинуваченого визнана винуватим. Час, місце і мотиви вчинених дій є факультативними ознаками складу інкримінованих злочинів і не впливають на їх правову кваліфікацію.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що право обвинуваченого на захист не порушено.

Посилання на те, що показання потерпілих та свідків є неправдивими та сфабрикованими на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, у судовому засіданні місцевого суду були безпосередньо допитані потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Вказані учасники кримінального провадження попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, що підтверджується даними технічного запису та журналів судових засідань від 20.09.2023 року та 10.10.2023 року (а.с. 59-60, 237-238)

Їх показання повністю у деталях узгоджуються між собою та з іншими наявними у матеріалах справи доказами, які були досліджені місцевим судом, а тому в апеляційного суду підстав сумніватись у їх правдивості немає.

Доводи про те, що під судового розгляду не були досліджені аудіозаписи, які містяться на оптичних носіях інформації - дисках DVD-R та карті пам`яті micro SD за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, а також не була проведена їх фоноскопічна експертиза, що вплинуло на повноту судового розгляду, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Так, як вбачається із технічного запису судового засідання від 10.10.2023 року (а.к.п. 251), головуючий перед дослідженням письмових доказів з`ясував у всіх сторін кримінального провадження чи не заперечують проти дослідження лише протоколів негласних слідчих (розшукових) дій, протоколів огляду дисків DVD-R та карти пам`яті micro SD, на яких зафіксовані результати вказаних слідчих дій, запитав чи бажають останні прослуховувати у судовому засіданні записи, які містяться на зазначених оптичних носіях інформації. На це всі учасники провадження, у тому числі і сторона захисту, повідомили, що у дослідженні записів, зафіксованих на дисках та карті пам`яті, немає необхідності. Тому, у судовому засіданні були повністю оголошені протоколи за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколи огляду дисків DVD-R та карти пам`яті micro SD, на яких зафіксовані результати таких дій (а.к.п. 160-166, 168-189, 191-205).

У судовому ж засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_17 пояснили, що, дійсно, вони не заперечували щодо дослідження вказаних протоколів без прослуховування записів, які містяться на дисках DVD-R та карті пам`яті micro SD, оскільки під час ознайомлення із матеріалами провадження в порядку ст. 290 КПК України повністю прослухали записи, зафіксовані на оптичних носіях інформації - DVD дисках, карті пам`яті micro SD. Такі є ідентичними інформації, викладеній у протоколах за результатами негласних слідчих (розшукових) дій та протоколах огляду дисків DVD-R, карти пам`яті micro SD, на яких містяться результати таких дій.

Що стосується твердження про непроведення фоноскопічної експертизи аудіозаписів негласних слідчих (розшукових) дій, то таке є безпідставним, оскільки сторона захисту ні під час додового розслідування, ні під час судового розгляду жодних клопотань про призначення такої експертизи не заявляла та погодились із тим, що голос особи, зафіксованої на вказаних аудіозаписах, відповідає голосу особі обвинуваченого ОСОБА_6 .

За таких обставини, колегія суддів уважає, що неповноти судового розгляду допущено не було.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні ним шахрайських дій за обставин, встановлених судом.

Його дії кваліфіковано правильно, а саме: за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) по епізоду вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, по епізоду вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 ; та як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, по епізоду вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 .

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, то апеляційний суд погоджується з видом та розміром такого.

Так, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, місцевий суд правильно врахував, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок та нетяжкі кримінальні правопорушення.

ОСОБА_6 не працює, одружений, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують йому покарання, судом визнано відсутність судимостей та наявність ІІІ групи інвалідності.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Врахувавши те, що обвинувачений вчинив кілька епізодів злочинної діяльності, жодному із потерпілих не відшкодував завдані збитки, думку потерпілих щодо призначення найсуворішого покарання, місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і правильно призначив йому покарання у виді обмеження волі в середніх межах санкцій, передбачених ч. 1 і ч. 2 ст. 190 КК України.

На думку апеляційного суду таке покарання є справедливим, необхідним та достатнім для запобігання вчинення як винним, так і іншими особами правопорушень у майбутньому.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування, як того просить апелянт, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3