Справа № 732/898/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/828/23
Категорія - ч.2 ст. 307 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001027 від 27 березня 2023 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2023 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійною технічною освітою, студента 2-го курсу Київського національного університету ім. Т.Шевченка за спеціальністю «Психологія», не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з дня його фактичного затримання на виконання вироку, зараховано у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення за період з 27 по 31 березня 2023 року, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 5 774 грн. 12 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту психотропних речовин 24 березня 2023 року, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, через месенджер «Телеграм», замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, яка в переписці зазначена як «Тугарин», психотропну речовину амфетамін, масою 2 грами, після отримання якої мав здійснити оплату крипто валютою в еквіваленті біля 7000 гривень та отримав вказані речовини 27 березня 2023 року близько18 год. 02 хв. у вигляді посилки у відділенні №1 «Нова пошта», що за адресою: м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, вул. Незалежності, 66 та незаконно зберігав при собі з метою збуту, а саме: мав на меті обміняти їх у ОСОБА_9 на ноутбук.

27 березня 2023 року, близько 19 год., ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції на ділянці місцевості біля будинку № 68 по вулиці Незалежності в м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, та у період часу з 21 год. 20 хв. по 22 год. 07 хв., під час проведення його особистого обшуку працівниками поліції було вилучено посилку, в якій знаходилася пластикова банка з автомобільною пастою, у якій містився згорток з ізоляційної стрічки з порошкоподібною речовиною білого кольору, відповідно до висновків експертів № СЕ-19/125-23/3389-НЗПРАП від 28.03.2023 та № СЕ-19/125-23/3713- НЗПРАП від 08.06.2023, надана на експертизу речовина біло-сірого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 4,2984 г, яку останній незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 № 770 з наступними змінами та доповненнями амфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежений (таблиця 2 список 2).

Згідно з «Таблицею невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженою Міністерством охорони здоров`я від 01.08.2000 № 188 у редакції Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634, з наступними змінами та доповненнями великі розміри психотропної речовини амфетамін становлять від 1,5 г до 15 г.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 вирок суду в частині кваліфікації дій ОСОБА_6 , доведеності обставин вчинення кримінального правопорушення та вини свого підзахисного не оскаржує, однак просить змінити в частині призначеного покарання в бік пом`якшення, врахувати всі пом`якшуючі обставини та дані про особу винного та за результатами апеляційного розгляду звільнити ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на нього ряд обов`язків визначених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд у вироку взагалі не зазначив дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, що він не притягувався до кримінальної відповідальності, є студентом Київського національного університету, де зарекомендував себе позитивно, зауважень на нього не надходило, за час навчання він позитивно себе зарекомендував, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, відсутні обставин, що обтяжують покарання.

Звертає увагу, що його підзахисний добровільну видав посилку з психотропною речовиною, з часу зайняття протиправною діяльністю пройшов короткий проміжок часу і не завдано та не могло бути завдано шкоди охоронюваним законом суспільним інтересам. ОСОБА_6 надає матеріальну допомогу Збройним Силам України.

Вважає, що апеляційний суд, взявши до уваги конкретні обставини справи, відсутність настання тяжких наслідків від злочину, активне сприяння засудженим у розкритті злочину, його ставлення до вчиненого у вигляді щирого каяття, те, що він має тісні соціальні зв`язки, раніше не судимий, і відповідно не становить небезпеки для суспільства, є студентом вищого навчального закладу, тобто його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе без відбування покарання, що в свою чергу свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про пом`якшення покарання, прокурора, яка заперечувала проти аргументів сторони захисту, вказуючи на поблажливість суду в обранні покарання та врахування усіх пом`якшуючих обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в апеляційному порядку не перевіряються. Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з їх класифікації, що передбачена норами ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо кримінальне правопорушення вчинене групою осіб характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Отже, справедливість розглядається як рівновага між вчиненим кримінальним правопорушенням і наслідками для особи, яка його вчинила, тобто між вчинком і покаранням.

На несправедливість призначеного вироком суду першої інстанції покарання має вказувати істотна (очевидна) диспропорція (порушення рівноваги) між визначеним судом видом та розміром покарання, і видом та розміром покарання, яке б мало бути призначено, з урахуванням усіх обставин, що повинні враховуватись при призначенні покарання.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання, яке той повинен відбувати реально, суд правильно врахував наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який не має непогашених судимостей, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання і навчання характеризується позитивно, виражає щирий жаль з приводу вчиненого, висловлює осуд своєї поведінки та демонструє негативне ставлення до вчиненого, є особою молодого віку, належний стан здоров`я, добровільно та послідовно співпрацював з органом досудового розслідування під час виявлення та фіксування обставин кримінального правопорушення, а також прийняв до уваги відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Саме встановлені судом пом`якшуючі обставини та дані про особу винного надали суду можливість для застосування положень ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України у від 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, в той час, як мінімальне покарання, визначене частиною другою статті становить 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Так, суд врахував і позитивні характеристики щодо ОСОБА_6 , і стан його здоров`я, і обставини, що пом`якшують покарання, які неодноразово перераховані захисником в апеляційній скарзі. При цьому, помилковим є думка захисника, що у разі коли суд не конкретизував та не виокремив кожну із обставин, яку врахував, то він їх не врахував.

Так, суд врахував що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, отже врахував той факт, що обвинувачений є студентом. Однак, колегія суддів не погоджується з думкою захисника, що дана обставина зменшує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого для суспільства, адже, будучи студентом престижного вищого навчального закладу, ОСОБА_6 вдався до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із розповсюдженням психотропної речовини, обіг якої обмежений, тобто він становить реальну загрозу для суспільства в цілому, а також для окремих його громадян.

Крім того, наголошуючи на тому, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, захисник залишив поза увагою, що хоча судимість його підзахисного і є погашеною, але він вже притягувався до кримінальної відповідальності в 2022 році за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, що вказує на те, що обвинувачений не усвідомив протиправність своїх дій, покарання у виді штрафу в сумі 17 000 гривень за вироком від 26 вересня 2022 року, було недієвим та не сприяло його виправленню, вже через півроку він вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом психотропної речовини.

Не зважаючи на щирість каяття винного та сприяння досудовому розслідуванню, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення від покарання з випробуванням. Усі пом`якшуючі покарання обставини, були враховані місцевим судом при застосуванні положень ст. 69 КК України і ці ж самі обставини не можуть бути враховані при застосуванні положень ст. 75 КК України.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, при призначенні покарання суди мають враховувати обставини, встановлені у кожному конкретному провадженні, та дані про особу винного, які є суто індивідуальними та при однакових обставинах, за наявності даних про особу винного покарання буде різним, з огляду на те, чи зможе особа виправитись при призначенні їй більш м`якого покарання ніж позбавлення волі. У даному провадженні, за встановлених даних про особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про неможливість його виправлення при призначенні більш м`якого покарання та без ізоляції від суспільства.

За таких обставин, коли рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12