У Х В А Л А

01 лютого 2024 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання володільця майна ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000351 від 16.11.2023 року за ст.290 КК України про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник як володілець арештованого майна звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.11.2023 року на автомобіль марки «Daewoo» Nubira», номерний знак НОМЕР_1 .

Вважає, що потреба в арешті автомобіля відпала, оскільки всі експертні дослідження проведено, а він має потребу в його використанні.

Просив скасувати арешт на автомобіль.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду в судове засідання не прибули, що не перешкоджає судовому розгляду.

Заявник подав письмову заяву про задоволення клопотання, дізнавач проти скасування арешту не заперечив.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:

Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.

Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.

Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)

Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 17.11.2023 року здійснюється кримінальне провадження №0000351 від 16.11.2023 року за ст.290 КК України. 16.11.2023 року під час проведення огляду у заявника було вилучено, а в подальшому ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.11.2023 року накладено арешт на автомобіль марки «Daewoo» Nubira», номерний знак НОМЕР_1 у виді заборони розпорядження та користування до завершення експертних досліджень.

Вказаний транспортний засіб згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_4 ..

Дізнавачем не доведено необхідність та доцільність подальшого збереження арешту, причетність власника чи володільця майна до вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що потреба у застосуванні арешту вказаним в клопотанні майном, відпала, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Арешт на автомобіль марки «Daewoo» Nubira», номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.11.2023 року, скасувати.

Копію ухвали направити дізнавачу, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1