Справа № 741/1447/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/221/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

захисника-адвоката - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, яку було винесено під час розгляду кримінального провадження відомості про яке 05 травня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, на строк 60 днів, а саме до 20 січня 2024 року, включно, з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення, враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, з огляду на наявність та продовження існування заявлених у клопотанні прокурора ризиків, які обґрунтовують тримання останнього під вартою. При цьому, відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати як незаконну та постановити нову, якою змінити запобіжний захід у вигляді продовження строку тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або визначити заставу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що сторона обвинувачення у своєму клопотанні, а суд в ухвалі не вказують, які докази підтверджують можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначає, що він взагалі не може впливати на свідків і в цьому не має сенсу, оскільки останні вже надавали відповідні показання. Акцентує увагу на тому, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, проходив військову службу, на його утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей, батьки, сестра та бабуся, які потребують сторонньої допомоги та має незадовільний стан свого здоров`я, що свідчить про можливість застосування до нього більш м`який запобіжний захід.

На дану апеляційну скаргу було подано заперечення прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , в якій він просить судовий розгляд провести без участі прокурора та залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінились обставини, які стали підставою для продовження, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінились.

З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується, що надані матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_7 .

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі в ході розгляду провадження не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що місцевий суд необґрунтовано обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Твердження апелянта, про неврахування судом певних обставин характеризуючих його особу, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність обрання даного виду запобіжного заходу.

За таких обставин суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому, законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2023 року, якою було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4