Справа № 357/3288/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0000180, внесеному 15.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, вдові, маючої на утриманні інваліда І групи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_6 ,

представник потерпілого - адвокат: ОСОБА_7 ,

потерпіла: ОСОБА_8 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_9 ,

обвинувачена: ОСОБА_4

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Судом визнано доведеним, що 30.12.2022 приблизно о 17:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, під час конфлікту із ОСОБА_8 , через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була та могла їх передбачити, схватила останню за верхній одяг в області грудей та штовхнула, внаслідок чого ОСОБА_8 , не втримавши рівноваги, впала на праву ногу та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому заднього краю правої великогомілкової кістки; закритого перелому латеральної кісточки правої малогомілкової кістки; вивиху правої стопи, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості так, як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижня.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 128 КК України, а саме за необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд, в межах пред`явленого обвинувачення, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши учасникам процесу необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків у межах та у спосіб, передбачених КПК України зокрема заслухавши доводи останніх, а саме: провівши судовий розгляд, судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченій, вивчивши матеріали кримінального провадження за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України не визнала в повному обсязі та зазначила, що 30.12.2022 приблизно о 17:00 години вона вийшла зі свого будинку АДРЕСА_2 та попрямувала по вказані вулиці за водою, взявши з собою пусті пляшки, які везла у дитячій колясці. Набравши пляшки водою, ОСОБА_4 поверталась до свого домоволодіння та вже занесла до подвір`я одну пляшку з водою, залишивши при цьому дитячу коляску за парканом на тротуарі. Після чого вийшла знов із двору на вулицю та хотіла завезти дитячу коляску з пляшками заповненими водою до свого домоволодіння, але на тротуарі біля колясці вже знаходилась її сусідка ОСОБА_8 , яка була зі своєю собакою, яку тримала за поводок однією рукою. Під час того, як обвинувачена підійшла до коляски, де знаходилися пляшки з водою, її сусідка ОСОБА_8 зачинила хвіртку та стала висловлювати претензії щодо наявності у ОСОБА_4 багатьох собак, за якими вона не доглядає належним чином. На підставі висловлених претензій ОСОБА_8 на адресу ОСОБА_4 між останніми виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_8 з паркану ОСОБА_4 витягнула дерев`яну довгу палку, якою ОСОБА_8 спочатку нанесла два удари по колясці з пляшками води, а потім нанесла декілька ударів ОСОБА_4 по правому ліктю та правому боку тулубу останньої. Після нанесення ОСОБА_8 двох ударів ОСОБА_4 , остання відбігла на відстань приблизно п`яти метрів від сусідки та почала просити перехожих захистити її від дій ОСОБА_8 , однак отримати сторонню допомогу ОСОБА_4 не змогла, тоді остання підійшла до ОСОБА_8 та вихопила дерев`яну палку у останньої, при цьому в цей час собака потерпілої ОСОБА_8 , яка була на поводку сіпнулася потягнувши ОСОБА_8 за собою, внаслідок чого остання присіла навпочіпки, а обвинувачена ОСОБА_4 нанесла їй два удари дерев`яною палкою, яку тримала в лівій руці по спині. Після чого палку обвинувачена ОСОБА_4 викинула та наказала потерпілій ОСОБА_8 підійматися, але остання сказала, що не може піднятися, тоді ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_8 та почала за лівий рукав куртки її підіймати, однак оскільки ОСОБА_8 була важкою, ОСОБА_4 не вистачило сил її підняти, внаслідок чого остання порвала вказаний рукав ОСОБА_8 . Перехожі почали підходити до ОСОБА_8 та запитувати, що сталося, а ОСОБА_4 попросила викликати швидку медичну допомогу для ОСОБА_8 . Після чого обвинувачена ОСОБА_4 взяла коляску з пляшками води та завезла її до себе додому, а коли повернулась до потерпілої ОСОБА_8 , біля неї вже знаходився її чоловік ОСОБА_10 , який почав виражатися на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою, тому остання попрямувала додому.

На запитання учасників судового провадження обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона вважала, що ОСОБА_8 не могла піднятися з тротуару після того, як її собака різко потягнула її за поводок, який потерпіла тримала в своїй руці, саме з того, що остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Під час конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , остання не падала на землю, обвинувачена ОСОБА_4 ударів по нозі ОСОБА_8 ніяких не наносила, а також ОСОБА_4 не штовхала потерпілу ОСОБА_8 під час зазначеного конфлікту.

Цивільний позов обвинувачена ОСОБА_4 визнала частково та показала, що за лікування вона готова відшкодувати шкоду в повному обсязі, а з розміром моральної шкоди не згодна та не визнає її в повному обсязі.

Суд указані показання обвинуваченої сприймає як такі, що заслуговують на увагу, однак не беззаперечні за своєю суттю в цілому, у розрізі такого.

Допитана в судовому засіданні у відповідності до вимог, передбачених ст. 353 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпіла ОСОБА_8 показала, що обвинувачену ОСОБА_4 знає, як сусідку, яка мешкає у будинку АДРЕСА_2 , з якою останнім час виникають конфлікти з приводу її собак, яких остання випускає без повідця і собаки кидаються на перехожих.

Так, потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що 30.12.2022 приблизно о 17:00 години вона вийшла на прогулянку зі своєю собакою, при цьому собака йшла з лівої сторони віл ОСОБА_8 на повідку, при цьому на собаці був строгий з шипами нашийник. Наближаючись до будинку АДРЕСА_2 , де проживає її сусідка ОСОБА_4 , вибігло п`ять собак, позаду яких йшла ОСОБА_4 . Після цього собаки ОСОБА_4 почали кидатись на потерпілу, у зв`язку з чим вона зробила ОСОБА_4 зауваження, на що остання почала ображати потерпілу нецензурною лайкою. Тоді ОСОБА_8 витягнула з паркану ОСОБА_4 дерев`яну палицю та почала стукати нею по забору для того щоб відігнати собак. Після цього собаки ОСОБА_4 відступили та потерпіла вирішила рухатись далі. Однак, в цей час, несподівано для потерпілої, ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_8 з лівого боку, взялася за куртку потерпілої зі спини двома руками та штовхнула її вперед, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала на дорогу, на правий бік та праву руку, підвернувши при цьому праву ногу. При цьому, ОСОБА_8 відчула сильний біль у правій нозі знизу. Рукав на куртці потерпілої ОСОБА_8 під час того, як обвинувачена штовхнула потерпілу відірвався. При падінні на правий бік потерпіла ОСОБА_8 продовжувала у лівій руці тримати повідець. Після чого ОСОБА_4 пішла та закрила своїх собак на території свого домоволодіння.

Під час вказаного конфлікту проходила по вулиці жінка, як потім стало відомо ОСОБА_11 , яка все бачила та кричала на адресу ОСОБА_4 , щоб вона припинила незаконні дії відносно ОСОБА_8 , тоді обвинувачена ОСОБА_4 залишила місце конфлікту, повернувшись до себе додому. Оскільки потерпіла ОСОБА_8 не змогла піднятися з тротуару, куди її штовхнула ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_11 побігла викликати швидку медичну допомогу. Потерпіла ОСОБА_8 за допомогою мобільного телефону подзвонила своєму чоловіку ОСОБА_10 та попросила вийти його та забрати собаку додому, внаслідок чого останній вийшов до ОСОБА_8 та забрав собаку, яку завів додому та знов повернувся до потерпілої.

У цей час, коли потерпіла залишилась на одинці та продовжувала лежати на тротуарі, на правому боці біля будинку АДРЕСА_2 , до неї повернулась ОСОБА_4 з дерев`яною палкою довжиною 1,5 метрів у руках, якою нанесла ОСОБА_8 зверху вниз приблизно 5-7 ударів по плечам, передпліччю та спині зі всіх боків.

Під час нанесення вказаних ударів палкою ОСОБА_4 по тулубу та рукам потерпілій ОСОБА_8 до останньої підбігла свідок ОСОБА_11 з лікарем зі швидкої медичної допомоги, а також в цей час повернувся чоловік потерпілої на місце, через деякий час до потерпілої приїхала швидка медична допомога та госпіталізувала останню.

На запитання учасників судового провадження потерпіла ОСОБА_8 наполягала, що її собака не тягнула. Потерпіла втратила рівновагу через те, що обвинувачена штовхонула її вперед та остання пролетіла приблизно 70 см. та впала під час падіння потерпіла підвернула ногу через бордюр та впала на проїзну частину так, що руки та спина опинились на проїзної частини, а ноги на тротуарі бордюру. При падінні потерпіла почула хруст у правій нозі, тому припустила, що в неї перелом, коли не змогла піднятися на ногу.

Потерпіла ОСОБА_8 наполягала, що не наносила ОСОБА_4 жодних ударів палкою.

Внаслідок отриманої травми правої ноги ОСОБА_8 зазнала декілька дорогих операцій, зараз проходить тривалий курс реабілітації, не може від болю ставати на праву ногу, а тому кульгає на праву ногу, у зв`язку з тривалим лікуванням втратила місце роботи і зараз не працює, не може відновити своє життя, яке існувало до отримання тілесного ушкодження, тривалий час була прикута до ліжка, тобто отримане тілесне ушкодження призвело до суттєвих змін її звичайного життя, підтримала заявлений цивільний позов та просила його задовольнити в повному обсязі.

В судових дебатах просила призначити обвинуваченій ОСОБА_4 суворе покарання, оскільки остання вину не визнала, не розкаялась, вибачення не просила, матеріальну шкоду не намагалася відшкодувати, а також на місці конфлікту не намагалася надати медичну допомоги, чи викликати швидку.

Отже, показання потерпілої ОСОБА_8 суд визнає послідовними й такими, що узгоджуються між собою, а також не містять істотних суперечностей, і підстав не довіряти їй у суду не має.

Таким чином вказані показання потерпілої суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що показання отримані у порядку встановленому КПК України.

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань свідок ОСОБА_10 показав, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_8 , з якою у них гарні відносини, обвинувачена ОСОБА_4 є сусідкою, яка мешкає у будинку АДРЕСА_2 , відносин з останньою не підтримує.

30.12.2022 приблизно о 17:00 годину дружина ОСОБА_8 взяла їх собаку та повела її на прогулянку, при цьому собака була на поводку з суворим нашийником. Приблизно через 15 хвилин йому на мобільний телефон зателефонувала дружина ОСОБА_8 та попросила підійти до будинку ОСОБА_4 та забрати собаку. Свідок ОСОБА_10 вийшов із будинку та побачив, що його дружина сидить на тротуарі, а ноги знаходилися на проїзної частини, а коли підійшов до неї то почув, як дружина скаржиться на біль у правій нозі, від якої не може піднятися, а також просила викликати швидку медичну допомогу. ОСОБА_10 забрав собаку та завів її додому, а сам повернувся до дружини. В цей час за свої парканом на території свого домоволодіння стояла ОСОБА_4 з дерев?яною палкою в руках. Свідок ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_4 та попросив її зайти до себе у будинок, а в цей час під?їхала швидка медична допомога та свідок разом з потерпілої поїхали у лікарню, де був встановлений перелом гомілки правої ноги ОСОБА_8 . Обставини отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень свідок ОСОБА_10 не бачив, оскільки знаходився вдома, дивився телевізор. Від дружини, свідку ОСОБА_10 стало відомо, що ОСОБА_4 штовхнула її, а вона оступилася, вивихнула ногу та впала. Обвинувачена ОСОБА_4 вибачення не просила у дружини, добровільно відшкодувати завдані матеріальні збитки, пов?язані з лікуванням також не намагалася. До зазначеної події, конфліктів між родиною свідка та ОСОБА_4 не було. В результаті вказаної сварки у дружини був порваний рукав куртки. Конфлікт відбувся на фоні того, що у ОСОБА_4 у дворі живуть декілька собак, які постійно вибігають за її паркан на тротуар та лякають пішоходів.

Допитана в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показання та відмову від дачі показань, свідок ОСОБА_11 повідомила, що з потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 не знайома, відносин не підтримує. Бачила останніх перший раз 30.12.2022 приблизно о 17:00 годин, коли свідок рухалась по вул. Водопійна в м. Біла Церква, Київської області. Свідок ОСОБА_11 звернула увагу на двох невідомих їй жінок, як потім стало відомо ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які перебуваючи на вулиці гучно сварилися застосовуючи нецензурну лайку, при цьому вони стояли одна на проти другої. Крім цього свідок побачила, як ОСОБА_8 тримаючи в руках дерев?яну палку довжиною 1 метр, нанесла два удари по тілу ОСОБА_4 , яка наблизившись до потерпілої ОСОБА_8 схопила її руками за куртку біля грудей та потягнула за неї до себе, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_8 оступилася з бордюру та підвернула ногу, впавши на проїзну частину правим боком, з рук останньої при цьому випала дерев?яна палка, яку підняла обвинувачена ОСОБА_4 , яка підійшла до потерпілої, яка перебувала в положенні сидячі та палкою нанесла два - три удари по лівій частині тулубу потерпілої. Після того, як потерпіла ОСОБА_8 впала та сіла на свій правий бік, стала скаржитися на біль у правій нозі та казати, що вона не може піднятися, оскільки скоріш за все зламала її. Свідок ОСОБА_11 підходячи до вказаних осіб кричала, щоб вони припинили сваритися та битися, а коли вже свідок підійшла до потерпілої та почала запитувати про стан її здоров?я, а обвинувачена ОСОБА_4 зайшла до себе у двір. Переконавшись в тому, що потерпіла не може піднятися, свідок ОСОБА_11 попрямувала викликати швидку медичну допомогу, а коли повернулась до потерпілої біля неї перебував її чоловік. Хто розпочав конфлікт свідку ОСОБА_11 не відомо, але вона зрозуміла зі сварки, що причина була в собаках, потерпіла на поводку тримала собаку біля себе, яка під час конфлікту спокійно сиділа поряд, нікого не захищала та не нападала, а у обвинуваченої собаки бігали без поводків. Обвинувачена ОСОБА_4 не намагалася надати будь-яку допомогу потерпілій ОСОБА_8 , щоб остання піднялася або викликати швидку медичну допомогу.

Досліджуючи та аналізуючи позицію обвинуваченої та покази потерпілої, а також свідків, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.

У свою чергу, з досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні письмових доказів, а саме документів, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, внесені 15.01.2023 об 11:23:55 годин за № 0000180 на підставі матеріалів правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень про те, що 30.12.2022 приблизно о 17:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, під час конфлікту із ОСОБА_8 , через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була та могла їх передбачити, схватила останню за верхній одяг в області грудей та відштовхнула, внаслідок чого ОСОБА_8 , не втримавши рівноваги, впала на праву ногу та отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому задньої крайньої правої великогомілкової кістки; закритого перелому латеральної кісточки правої малогомілкової кістки; вивиха правої стопи, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості так, як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижня.

Підставою для внесення відповідних відомостей в ЄРДР став електронний рапорт чергового Білоцерківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області ОСОБА_12 , згідно з яким 30.12.2022 приблизно о 17:30 годин надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 30.12.2022 приблизно годину тому за адресою: АДРЕСА_3 сусідка ОСОБА_4 штовхонула потерпілу ОСОБА_8 , яка перебуває в лікарні № 2 у травмпункті з діагнозом закритий перелом кісток правої гомілки.

Таким чином повідомлення службою 102 було отримано з медичної установи про отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Крім цього відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_8 від 30.12.2022 вбачається, що остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , яка нанесла їй тілесні ушкодження.

Згідно з довідкою КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» встановлено, що 30.12.2022 до цілодобового травматологічного пункту відділення екстреної медичної допомоги, звернулась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якої встановлений діагноз: закритий 2-х кісточковий перелом та заднього краю ДЕМ правої гомілки із зміщенням з підвивихом ступні позаду.

Незважаючи на те, що Єдиний реєстр досудових розслідувань не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, суд приймає до уваги наявність вказаного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки з урахуванням положення ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000180 розпочато 15.01.2023 за матеріалами правоохоронних органів, за ст. 128 КК України.

Згідно з протоколом огляду речей від 21.02.2023 у період з 16:50 годин по 17:15 годин старшим слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 оглянута медична карта стаціонарного хворого № 305 травматологічного відділення КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» на ім?я ОСОБА_8 , 1970 року народження, а також рентгенограми кісток правого гомілковогостопного суглоба з надписом « ОСОБА_8 1970», дві фото-рентгенограми на папері правого гомілковостопного суглоба та заключення ренгенолога, які були вилучені вході тимчасового доступу до речей і документів. З оглянутої медичної документації зроблені копії, які додані до протоколу огляду.

Наявна ж у справі постанова від 21.02.2023 про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів, підтверджує набуття вказаними медичними документами статусу речових доказів.

Відповідно з протоколу слідчого експерименту, складеного старшим слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 від 18.02.2023 з 09:33 години по 09:42 години проведеного за участю свідка ОСОБА_11 слідує, що у ході проведення, свідок розповіла та показала обставини події, які мали місце 30.12.2022 приблизно о 17:00 години біля будинку АДРЕСА_2 , де потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від дій обвинуваченої ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_11 повідомила, що вона 30.12.2022 приблизно о 17:00 години рухалася по вул. Водопійна в м. Біла Церква, Київської області та почула гучний крик двох жінок, як потім стало відомо ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , наближаючись до останніх свідок побачила, як ОСОБА_4 стоячи напроти обличчя ОСОБА_8 схопила останню за куртку в області грудей та штовхонула потерпілу до низу, оскільки ОСОБА_8 стояла на тротуарі, а ОСОБА_4 на проїзної частини та розташовувалася нижче за ОСОБА_8 , остання внаслідок вказаного поштовху втратила рівновагу та впала на проїзну частину дороги на правий бік, а потім присіла на таз. Після чого ОСОБА_4 тримаючи в лівій руці дерев?яну палку нанесла потерпілій ОСОБА_8 , коли остання сиділа на тротуарі, а ноги її знаходилися на проїзній частини два удари по тулубу, при цьому ОСОБА_8 трималась руками за праву ногу та кричала, що у неї болить нога. Після цього до місця конфлікту підійшла свідок та ОСОБА_4 пройшла до себе у двір, а свідок попрямувала викликати швидку медичну допомогу, а коли повернулась, то побачила, що поряд з потерпілою стоїть її чоловік. Механізм нанесення та локалізацію зазначених свідком ОСОБА_11 отриманих тілесних ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , свідок відтворила на статисті.

Зазначена слідча дія зафіксована на носії інформації «Kingston 16GB micro SD 97175b- E04.A00LF», яка відповідно до протоколу виготовлення копії інформації від 18.02.2023 та постанови про перенесення відеозапису з первинного носія від 18.02.2023, була перенесена на CD-диск, який був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні, носій інформації містить дані аналогічним даним викладеним у протоколі.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено, протокол слідчого експерименту від 18.02.2023 складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України.

Згідно з протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного старшим слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 від 18.02.2023 у період з 09:50 годин по 10:05 годин у присутності понятих встановлено, що свідку ОСОБА_11 для впізнання надано чотири фотознімка з зображенням фото жіночої статті та попереджено про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань та за відмову від дачі показань, внаслідок чого свідок показала, що серед фотознімків вона впізнає жінку з фото № 4, яка 30.12.2022 по вул. Водопійна в м. Біла Церква, Київської області схопивши за верхній одяг потерпілу ОСОБА_8 штовхнула її, яка впала, а потім ОСОБА_4 нанесла декілька ударів останній дерев?яною палкою по тулубу.

Відповідно до довідки до вказаного протоколу на фото № 4 зображена ОСОБА_4 .

Згідно з протоколом слідчого експерименту, складеного старшим слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 від 25.02.2023 у період з 11:15 годин по 11:20 годин проведеного за участю свідка ОСОБА_10 , слідує, що 30.12.2022 з вікна свого будинку, бачив, як на тротуарі стоїть його дружина ОСОБА_8 з сусідкою ОСОБА_4 з якою у неї відбувалась словесна сварки. Після чого свідок попрямував дивитися телевізор та не бачив нанесення тілесних ушкоджень своїй дружині, але через деякий час йому на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_8 та попросила вийти за собакою, а коли ОСОБА_10 підійшов до дружини за собакою побачив, що вона сидить на асфальті та скаржилась на сильну біль в нозі. Зазначене місце розташування своєї дружини ОСОБА_8 30.12.2022 після конфлікту з ОСОБА_4 він відтворив на статисті.

Зазначена слідча дія була зафіксована на носії інформації «Kingston 16GB micro SD 97175b- E04.A00LF», яка відповідно до протоколу виготовлення копії інформації від 254.02.2023 та постанови про перенесення відеозапису з первинного носія від 25.02.2023, була перенесена на CD-диск, який був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні, носій інформації містить дані аналогічним даним викладеним у протоколі.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено, протокол слідчого експерименту від 25.02.2023 складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України.

Відповідно з протоколу слідчого експерименту, складеного старшим слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 від 25.02.2023 у період з 11:02 години по 11:09 години проведеного за участю потерпілої ОСОБА_8 слідує, що у ході проведення слідчого експерименту, потерпіла розповіла та показала обставини події, які мали місце 30.12.2022 приблизно о 17:00 години біля будинку АДРЕСА_2 , де вона отримала тілесні ушкодження від дій обвинуваченої ОСОБА_4 .

Так, потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що вона 30.12.2022 приблизно о 17:00 години вийшла на прогулянку зі своєю собакою та проходячи повз будинку АДРЕСА_2 побачила собак ОСОБА_4 , які бігали без повідка та кидалися на пішоходів. На підставі чого між потерпілою та ОСОБА_4 виникла сварка внаслідок якої ОСОБА_4 схопила руками ОСОБА_8 за куртку в області грудей та штовхнула останню, у зв?язку з чим ОСОБА_8 втратила рівновагу, підвернула ногу та впала на асфальтне покриття, при цьому відчула сильний біль у правій нозі і більше не змогла піднятися. Механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 , остання відтворила на статисті.

Зазначена слідча дія зафіксована на носії інформації «Kingston 16GB micro SD 97175b- E04.A00LF», яка відповідно до протоколу виготовлення копії інформації від 25.02.2023 та постанови про перенесення відеозапису з первинного носія від 25.02.2023, була перенесена на CD-диск, який був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні, носій інформації містить дані аналогічним даним викладеним у протоколі.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено, протокол слідчого експерименту від 25.02.2023 складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України.

Відповідно з протоколу слідчого експерименту, складеного старшим слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 від 10.03.2023 у період з 17:08 години по 17:19 години проведеного за участю підозрюваної ОСОБА_4 слідує, що у ході проведення слідчого експерименту, ОСОБА_4 розповіла та показала обставини події, які мали місце 30.12.2022 приблизно о 17:00 години біля будинку АДРЕСА_2 , а саме сварки між сусідкою ОСОБА_8 , яка дерев?яною палкою вдарила по руці ОСОБА_4 , яка вихватила у неї палку та також вдарила палкою, внаслідок чого ОСОБА_8 присіла на дві ноги та відмовилась підійматися при цьому в лівій руці остання тримала повідець з собакою.

Механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ОСОБА_4 відтворила на статисті.

Зазначена слідча дія зафіксована на носії інформації «Kingston 16GB micro SD 97175b- E04.A00LF», яка відповідно до протоколу виготовлення копії інформації від 10.03.2023 та постанови про перенесення відеозапису з первинного носія від 10.03.2023, була перенесена на CD-диск, який був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні, носій інформації містить дані аналогічним даним викладеним у протоколі.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено, протокол слідчого експерименту від 10.03.2023 складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України.

Крім цього з досліджених судом висновків експерта, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.

Даними висновку експерта №148/д від 17.02.2023 встановлено, що за результатами проведення судово-медичної експертизи по документах на ім?я ОСОБА_8 , 1970 року народження, знайдені наступні ушкодження: закритий перелом заднього краю правої великогомілкової кістки; закритий перелом латеральної кісточки правої малогомілкової кістки, вивих правої стопи. Дані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення переломів необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні. Локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_8 дають змогу вважати, що вони виникли не менш, ніж від однієї точки прикладання сили.

Відповідно до висновку експерта № 191/д від 24.02.2023 встановлено, що локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_8 дають зможу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, указаних свідком ОСОБА_11 у протоколі проведення слідчого експерименту від 18.02.2023.

Даними висновку експерта № 225/д від 27.02.2023 встановлено, що локалізація та характер ушкоджень ОСОБА_8 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах указаних нею у протоколі проведення слідчого експерименту від 25.02.2023.

Відповідно до висновку експерта № 287/д від 16.03.2023 встановлено, що локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_8 з урахуванням слідчих дій, а саме - слідчих експериментів за участі потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_11 дають можливість вважати, що тілесні ушкодження в ділянці правого гомілковостопного суглоба виникли від непрямого механізму з підтвердженням стопи при падінні.

Даними висновку експерта № 288/д від 16.03.2023 встановлено, що локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_8 дають можливість вважати, що вони не вкладаються в механізм їх виникнення при обставинах, указаних підозрюваною ОСОБА_4 у протоколі проведення слідчого експерименту від 10.03.2023.

Згідно з ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Крім цього, згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Отже, за таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд, при оцінці кваліфікації інкримінованих дій обвинуваченій ОСОБА_4 , враховує правовий висновок Колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.11.2019 викладений у справі № 689/332/18, де зазначено, що умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке передбачене ст. 122 КК України, характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров?я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння вказаних ушкоджень й причинним зв`язком між згаданим діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти зазначену шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки й бажає або свідомо припускає їх настання (ст.24 КК).

Необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження (ст.128 КК) характеризується аналогічними елементами об`єктивної сторони, а за суб`єктивною стороною проявляється в необережній формі вини у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, визначення яких міститься у ст.25 КК.

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння іншій людині середньої тяжкості тілесних ушкоджень від необережного заподіяння таких ушкоджень здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Зміст інтелектуального та вольового критеріїв вини в зазначених злочинах із матеріальним складом зумовлюються усвідомленням особи характеру вчиненого діяння, передбаченням або свідомим припущенням його негативних наслідків та ставленням до них.

Так, в ході судового розгляду судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 штовхнула потерпілу ОСОБА_8 , яка втратила рівновагу, підвернула праву ногу через бордюр, зламала гомілку правої ноги, чим потерпілій ОСОБА_8 було завдано середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Потерпіла та свідок стверджували, що під час конфлікту ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_8 за куртку, внаслідок чого остання втратила рівновагу, підвернула праву ногу та впала на асфальт на правий бік, у зв?язку з чим ОСОБА_8 зламала гомілкову кістку правої ноги.

Суд вважає, що отримане ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження було не безпосереднім наслідком заподіяння ОСОБА_4 ударів дерев?яною палкою по тулубу, а результатом падіння ОСОБА_8 від поштовху ОСОБА_4 , внаслідок того, що ОСОБА_8 через бордюр підвернула праву ногу, втратила рівновагу та впала на правий бік, на асфальт, чого обвинувачена ОСОБА_4 хоч і не передбачала, але повинна була і могла передбачити.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_4 жодного удару по правій нозі потерпілій не наносила, тому остання повинна нести відповідальність за фактично заподіяну шкоду, а саме за необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При цьому суд враховує висновок експерта № 288/д від 16.03.2023, який ніким не оспорювався, згідно з яким локалізація та характер ушкоджень ОСОБА_8 дають можливість вважати, що вони не вкладаються в механізм їх виникнення при обставинах, указаних підозрюваною ОСОБА_4 у протоколі проведення слідчого експерименту від 10.03.2023.

Таким чином, невизнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованих дій останній, а також позиція останньої стосовно того, що вона не штовхала потерпілу, а остання отримала тілесні ушкодження внаслідок того, що її за поводок потягнула власна собака, суд сприймає, як позицію захисту та намагання ОСОБА_4 уникнути кримінальної відповідальності за вчинені дії.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 , кваліфікувавши дії останньої за ст. 128 КК України, а саме у вчиненні необережної середньої тяжкості тілесного ушкодження.

При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України, регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, вчиненим з необережності, обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Крім цього, судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме те, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, пенсіонерка, вдова, має на утриманні сина інваліда І групи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації.

При призначенні покарання суд враховує позицію сторони обвинувачення, яка вважала, що можливо призначити покарання обвинуваченій без ізоляції від суспільства, з вказаною позицією погодилась також сторона захисту, але сторона потерпілої в судових дебатах наполягала на призначенні суворого покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити наступне, що під час судового розгляду встановлено, що між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 до події, яка інкримінується обвинуваченій, діяв тривалий конфлікт, пов`язаний з неналежним доглядом ОСОБА_4 за собаками, які прибилися до її двору, також у суді встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 не намагалася уникнути зазначеного конфлікту, обійти подвір`я ОСОБА_4 з собаками, які не перебували на поводку, а навпаки намагалася з`ясувати відносини з останньою. Під час всього судового розгляду останні не стримуючи своїх емоцій, застосовували образи одна до одної, продовжували з`ясовувати відносини та ображати одна одну переходячи на особистості.

Таким чином суд вважає, що виправлення і перевиховання, попередження з боку обвинуваченої ОСОБА_4 здійснення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, можливо без ізоляції її від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до неї ст. 75 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі з застосуванням іспитового строку є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

При вирішенні цивільного позову позивача/потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд виходить з наступного.

Цивільний позивач свої вимоги обґрунтував тим, що з дня вчинення відносно потерпілої ОСОБА_8 кримінального правопорушення, остання тривалий час знаходилась на лікуванні, перенесла декілька операцій з застосуванням спеціальних засобів для зрощування кісток (металева пластина з штифтами).

За час лікування потерпілою ОСОБА_8 було придбано багато ліків, які були призначені їй лікарями, придбання знеболюючих засобів, засобів гігієни та оброблення рани після перенесеної операції.

На придбання ліків, медичних препаратів, медичного обстеження, придбання спеціального обладнання потерпілою ОСОБА_8 було витрачено - 15 309,00 грн. (п?ятнадцять тисяч триста дев?ять гривень). Вказані витрати підтверджені фіскальними чеками та товарними накладними, оригінали яких подано до суду разом з позовною заявою.

Таким чином, діями обвинуваченої (відповідача) ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно матеріального збитку на загальну суму - 15 309,00 грн. (п?ятнадцять тисяч триста дев?ять гривень).

Крім того, в результаті злочину, з вини обвинуваченої (відповідача) ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_8 зазнала душевних страждань у зв`язку з перенесеними травмами та лікуванням. Замість того, щоб спокійно вести нормальний спосіб життя, працювати, вона лікувалася, довгий час знаходиться на лікуванні, за вказаний час втратила місце роботи, потребувала сторонньої допомоги від чоловіка, не могла виконувати свої домашні обов?язки, в результаті чого її психологічний стан було помітно порушено. Замість спокійного повсякденного життя вона була вимушена шукати гроші на операції та реабілітацію після них.

Моральні переживання потерпілої ОСОБА_8 обґрунтовуються тим, що до цього часу відповідач, проживаючи по сусідству, знаючи про стан потерпілої навіть не поцікавилася про стан її здоров`я, обвинувачена не вибачилась, жодних дій по відшкодуванню шкоди завданої внаслідок завданих тілесних ушкоджень не відшкодувала та не намагалася відшкодувати в добровільному порядку.

Заподіяну потерпілій моральну шкоду ОСОБА_8 оцінює в 50 000,00 (п`ятдесят тисяч гри., 00 коп.).

Цивільний відповідач ОСОБА_4 заявлену матеріальну шкоду визнала, під час судових дебатів погодилась відшкодувати її в повному обсязі, але розмір моральної шкоди не визнала та вважала, що моральна шкода заявлена необґрунтовано.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні цивільним позивачем ОСОБА_8 було надано у розумінні ст. 60 ЦПК України належні та допустимі докази понесеної позивачем матеріальної шкоди у сумі 15309,00, а тому позов у цій частині слід задовольнити, як обґрунтований та стягнути зазначену суму з обвинуваченої/цивільного відповідача ОСОБА_4 .

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступінь вини кожного з заподіювачів, в якій грошовій сумі потерпіла вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

Зокрема, статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої ОСОБА_8 , яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої/цивільного відповідача ОСОБА_4 на користь потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_8 50 000,00 гривень.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази, а саме копії медичних документів на ім?я ОСОБА_8 , в порядку ст. 100 КПК України, продовжити зберігати при судовому провадженні.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 15 309,00 грн. (п`ятнадцять тисяч триста дев?ять гривень), завданої в наслідок вчинення злочину.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), завданої в наслідок вчинення злочину.

Речові докази по справі, а саме медичну документацію на ім?я ОСОБА_8 зберігати при матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обвинувачена, захисник, потерпіла, їх представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_14