Провадження №1-кп/761/3152/2023
В И Р О К

іменем України

26 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без визначеного місця реєстрації та проживання, раніше неодноразово судимого, в останні рази:

-07 травня 2018 року Орджонікідзівським районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 року;

-09 серпня 2021 року Орджонікідзівським районним судом м. Маріуполь Донецької області за ст. 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

уродженець м. Маріуполь, Донецької області, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив, та повторно вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставинах.

Так, 30.05.2023 приблизно о 08 годині 00 хвилини, тобто в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб,та продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, ОСОБА_5 перебуваючи біля приміщення кафе-бару, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив повторно таємно викрасти з приміщення кафе-бару чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «Realmi» моделі C33 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) на 64 гб в якому знаходилися сім-карти з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 вартістю 4635 (чотири тисячі шістсот) гривень 90 копійок.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_5 , 30.05.2023 приблизно о 08 годині 00 хвилини, зайшов до кафе-бару, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 23, підійшов до барної стійки на якій знаходився мобільний телефон марки «Realmi» моделі C33 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) на 64 гб в якому знаходилися сім-карти з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 та взяв вищезазначений мобільний телефон, з метою викрадення та попрямував разом з ним до виходу з даного приміщення.

Після цього, ОСОБА_5 з мобільним телефоном марки "Realmi" моделі С33 (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) на 64 гб в якому знаходилися сім-карти з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 вартістю 4635 (чотири тисячі шістсот) гривень 90 копійок, вийшов з кафе-бару, і в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

А всього ОСОБА_5 , повторно таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «Realmi» моделі C33 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) на 64 гб в якому знаходилися сім-карти з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 вартістю 4635 (чотири тисячі шістсот) гривень 90 копійок, який належить ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнавав свою вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та пояснив суду, що: 30.05.2023 року, приблизно о 08 годині ранку, він познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 . Микита сказав, що у нього розрядився телефон, на що він, ОСОБА_5 , запропонував йому свою допомогу, а саме сказав, що може поставити телефон на зарядку у кафе барі поруч. Микита погодився, після чого він, ОСОБА_5 відніс його телефон до кафе-бару, де поставив його на зарядку. Після цього деякий час вони разом сиділи там же у кафе-барі. В цей час в нього виник умисел на викрадення цього телефона, що він і зробив: коли ОСОБА_7 відволікся та не міг бачити його дій, він непомітно взяв телефон та вийшов із приміщення кафе-бару. Телефон він хотів використати, щоб підключитись до інтернету та знайти підробіток. В подальшому він вказаний телефон продав, а гроші витратив на продукти харчування, оскільки не мав ні житла, ні роботи. У вчиненому щиро розкаюється.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.

Аналізуючи в сукупності перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_5 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, раніше засуджувався за вчинення у тому числі і корисливих злочинів, при чому покарання за вчинені злочини відбув у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненні злочину та активно сприяв його розкриттю шляхом надання повних та достовірних показів стосовно обставин вчиненого діяння.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, збіг важких життєвих обставин.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Положеннями ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Беручи до уваги той факт, що викрадений ОСОБА_5 мобільний телефон повернуто власнику, який матеріальних претензій до останнього не має, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, а також і того, яке саме майно останній намагався викрасти, суд вважає, що у даному випадку можливим є призначення ОСОБА_5 покарання, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, нижчого ніж передбачено санкцією вказаної статті у виді 4 роки позбавлення волі.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, слід залишити без змін.

Речовими доказами у кримінальному провадженні слід розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу (висновок експерта №СЕ-19/111-23/29968-ТВ від 14.06.2023 р.), слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 69, 70, 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу - залишити застосований.

Строк відбування покарання для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його затримання з 02 червня 2023 року,зарахувавши до нього термін його попереднього ув`язнення в ДУ "Київський слідчий ізолятор" з 02 червня 2023 року по дату набрання вироком законної сили за чинними правилами ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речовий доказ - мобільний телефоном марки "Realmi", переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після вступу вироку в законну силу, залишити у володінні останнього.

Судові витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу (висновок експерта №СЕ-19/111-23/29968-ТВ від 14.06.2023 р.), - стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя