Справа № 754/5618/23 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4678/2023 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000144 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.10.2014 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ст.185 ч.2, 309 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2018 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; вироком Деснянського районного суду м. Києва від22.10.2018 року за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2019 року за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року за ст.186 ч.4 КК України до позбавлення волі на строк 7 років; вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року за ст.309 ч.1 КК України до обмеження волі на строк 2 роки;

засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі;

за цим вироком і за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року за ч.1 ст.309 КК України визначено покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покарання менш суворого у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст.309 КК України засуджено до покарання у вигляді двох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України засуджено до покарання у виді п`яти років позбавлення волі;

на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі;

на підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року за ч.4 ст.186 КК України та за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року за ч.1 ст.309 КК України, та остаточно призначено покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі.

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 14.01.2023 року приблизно о 10 годині 45 хвилин, знаходячись по проспекту Червоної Калини, 26 в м. Києві, біля магазину «Свіже м`ясо» побачив велосипед марки «Ардіс Осло-29», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії є таємними для оточуючих, підійшов до вищевказаного велосипеда, сів на нього та розпочав рух, тим самим повторно таємно викрав чуже майно, велосипед марки «Ардіс Осло-29», вартістю 6460грн., який належав потерпілому ОСОБА_8 , чим завдав останньому матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_7 22.02.2023 року приблизно о 19 годині 10 хвилин, знаходячись в магазині «АТБ» по вул. Ніколаєва 7, в м. Києві, побачив на полицях товар, після чого у нього виник протиправний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, з полиці холодильнику повторно таємно викрав чуже майно, що належало ТОВ «АТБ-Маркет», а саме ікру «Рибкоппродукт лососеву зернисту, форель ж/банка», вагою 80 гр., в кількості 2 штуки, вартістю 198 грн 17 коп. за одну банку, загальною вартістю 396 грн 34 коп. та одну банку ікри «Рибкоппродукт зерниста горбуші з/б, вагою 100 гр.», вартістю 210 грн 80 коп., а всього товару на загальну суму 607 грн 14 коп., однак ОСОБА_7 не довів свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки пройшовши розрахункові каси при виході з магазину був затриманий сторонніми особами.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 16.02.2023 року у невстановлений досудовим слідством час, у невстановленому досудовим слідством місці, будучи особою протягом року засудженою за ст.309 ч.1 КК України, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальною масою 0,044г., який заходився у блістері з двома таблетками, який в подальшому заховав до свого лівого черевика, в який був взутий, тим самим став незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб при собі без мети збуту. 16.02.2023 року приблизно о 10 год.30хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 6 ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальною масою 0,044г, який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_7 17.03.2023 року у невстановлений досудовим слідством час, у невстановленому досудовим слідством місці, будучи особою протягом року засудженою за ст.309 ч.1 КК України, незаконно придбав у невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальною масою 0,044г., який заходився у блістері з двома таблетками, який в подальшому заховав до правої кишені куртки, тим самим став незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб при собі без мети збуту. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 17.03.2023 року приблизно о 12год.30хв. знаходячись за адресою: м. Київ, проспект Червоної Калини,8 був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальною масою 0,044г., який він незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю, щиро покаявся та просив скасувати вирок в частині призначеного покарання, призначити йому більш м`яке покарання, обґрунтувавши тим, що має дуже хвору матір.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, указав на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів зазначив, що суд першої інстанції при застосуванні ст.71 КК України помилково повторно приєднав невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 до покарання, призначеного оскаржуваним вироком. На думку прокурора, з урахуванням моменту вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, повторне врахування під час призначення покарання вироку Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року є зайвим. Просив вирок змінити в частині призначеного покарання, постановити ухвалу, якою ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. З урахування вироку Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09.01.2023, остаточно призначивши ОСОБА_7 до відбуття покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Висновки суду щодо встановлених обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України учасниками судового розгляду не оспорюється та апеляційним судом не перевіряється.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, у тому числі аналогічних умисних кримінальних правопорушень, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, та знову скоїв ряд умисних кримінальних правопорушень проти власності та незаконного обігу наркотичних засобів, за місцем проживання характеризується негативно, не має постійного джерела доходу, судом враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме, щирого каяття. Також судом враховано ставлення обвинуваченого до вчиненого, а тому суд вірно призначив йому покарання за ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України та остаточне покарання на підставі ст. ст.70, 71 КК України, яке за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання за кожне з вчинених ним кримінальних правопорушень та остаточного покарання, призначеного на підставі ст. 71 КК України, колегія суддів не вбачає.

Також не грунтуються на вимогах законодавства доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року за ст.186 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року ОСОБА_7 засуджений за ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, за яке ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений оскаржуваним вироком, вчинене ним 14.01.2023р., тобто до постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року.

За таких обставин суд обгрунтовано застосував положення ч.4 ст. 70 КК України та призначив ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання шляхом поглинення більш суворим покаранням за цим вироком менш суворого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року.

Також з матеріалів провадження вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, за які ОСОБА_7 засуджений оскаржуваним вироком, були вчинені ним після постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року (а саме 14.01.2023р. 16.02.2023р. 22.02.2023р. та 17.03.2023р.). За таких обставин суд дійшов вірного висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (ч.2 ст. 309 та ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України) та остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, а саме, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднав не відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року та за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року.

Доводи прокурора про неправильне застосування до обвинуваченого положень ст. 71 КК України не грунтуються як на матеріалах справи так і на вимогах законодавства, оскільки аналіз порядку призначення судом покарання ОСОБА_7 вказує, що суд вірно застосував положення ч.ч.1,4 ст. 70, та ст. 71 КК України.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування вироку Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 щодо ОСОБА_7 , а тому залишає вказаний вирок без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника керівника Київської міської прокуратури без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4