Справа № 308/8954/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції) та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 та її представника - адвоката ОСОБА_8 ,

представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001267 від 24.04.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001267 від 24.04.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 23.04.2020 року, близько 15 год. 22 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Фольксваген Кадді» р.н. НОМЕР_1 , їдучи по другорядній дорозі, вулиці 8 Березня, в напрямку головної дороги, вул. Минайська, діючи в супереч вимог п. 8.7.3 ґ) та е) Правил дорожнього руху України, яким передбачено: 8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух, наближаючись до перехрестя, з головною дорогою, не надав дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрестя по головній дорозі, а продовжив рух, здійснюючи маневр виїзду з другорядної на головну дорогу, не впевнившись, що це буде безпечним та не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, зокрема водію «Опель Астра» р. н. Республіки Польщі НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який наближався по головній дорозі, вулиці Минайська, і мав перевагу в русі, в результаті чого ОСОБА_4 допустив зіткнення з автомобілем «Опель Астра» р. н. Республіки Польщі НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 .

Внаслідок вищевказаної ДТП, пасажир автомобіля «Опель Астра» р.н. Республіки Польщі НОМЕР_2 ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 311 від 23.07.2020, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Закритого перелому променевої кістки справа та перелому діафізу лівої ключиці зі зміщенням кісткових уламків», які згідно п. 2.2.2 «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Крім того, через зіткнення автомобіля «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 з автомобілем «Опель Астра», н.з. Республіки Польща НОМЕР_2 , останній відкинуло на автомобіль «Форд Фьюжн», н,з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 на праві власності та який рухався по смузі зустрічного руху вулицею Минайською в м. Ужгород.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № 10/386 від 28.08.2020: в даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «Фольксваген кадді» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам пунктів 8.7.3 ґ) та е) Правил дорожнього руху України, який виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору в момент, коли водій автомобіля «Опель Астра» р. н. Республіки Польщі НОМЕР_2 , ОСОБА_10 не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

Вищевказані невідповідності в діях ОСОБА_4 , з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

13.09.2023 року від захисника ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 (в режимі відео конференції) та його захисник ОСОБА_5 підтримали заявлене ними клопотання з викладеними в такому мотивами та просили таке задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заявленого стороною захисту клопотання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечила щодо заявленого клопотання.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник - адвокат ОСОБА_8 , в судовому засіданні не заперечили щодо заявленого клопотання.

Представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_9 залишив розгляд даного клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема подане стороною захисту клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції закону 17.04.2020 р.) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" вказано, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового нетяжкого злочину, тяжкого чи особливо тяжкого.

Приймаючи до уваги той факт, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено останнім у квітні 2020 року, і у відповідності до вимог ст. 12 КК України, таке кримінальне правопорушення на сьогоднішній день є не тяжким злочином, то строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплив.

Поряд з цим, на думку суду, не підлягає до застосування ст. 49 КК України в діючій редакції, оскільки така обтяжує становище ОСОБА_4 .

Згідно ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного суду у справі № 730/67/16-к від 26.03.2020 р., визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Що стосується підстав для зупинення або переривання строку давності у даній справі, то суд враховуючи правову позицію викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 05.04.2021 року, у справі №328/1109/19, вважає, що такі не встановлені.

З огляду на викладені фактичні обставини справи та зважаючи на те, що з часу вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину минуло більше трьох років, обвинувачений заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності, суд дійшов висновку, що подане ОСОБА_4 та його адвокатом ОСОБА_5 клопотання ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, є підставним, а тому підлягає до задоволення.

Водночас, слід зазначити, що закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України не відноситься до реабілітуючих підстав.

Що стосується цивільного позову, слід зазначити також наступне.

Статтею 129 КПК України передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, а саме: ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст.326 КПК України, суд залишає позов без розгляду.

Тобто КПК України не передбачено вирішення цивільного позову одночасно із вирішенням питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а відтак цивільний позов ТзОВ «АВЕ Ужгород» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - слід залишити без розгляду, що не позбавляє позивача можливості і права звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони захисту - задоволити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрити, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ТзОВ «АВЕ Ужгород» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції, протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1