УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 , подану в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021,

установив:

03.11.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла (вхід. № 99333) скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення про підозру та на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0001104 від 18.03.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Скарга мотивована тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001104 від 18.03.2021.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Як зазначає скаржник, 17.08.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та у подальшому, 06.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Адвокат ОСОБА_3 у скарзі вказує на те, що в ході досудового розслідування не здобуто жодних доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Крім того, адвокат зазначила про відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони шахрайства у якому підозрюється ОСОБА_5 .

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначену скаргу підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників та просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні, заперечував щодо задоволення скарги, посилаючись на те, що доводи, викладені у скарзі є надуманими та спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а тому просив відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0001104 від 18.03.2021, заслухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Не погоджуючись з обґрунтованістю пред`явленої підозри, сторона захисту звернулась до суду з даною скаргою, в порядку ст. 303 КПК України.

Так, відповідно до Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19). Конституція України вказує на те, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб (ст. 55). Конвенція про захист прав людини і основоположних осовобод визначає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13).

Кримінальний процесуальний кодекс України (далі - КПК України) гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України (ст. 24).

При цьому завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений чи засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2).

КПК України закріпив положення ст. 276 як повідомлення про підозру та визначив вчинення цієї дії можливу у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Підозрюваним є особа, якій в порядку ст. ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ст. 42 КПК).

Законодавець визначив підстави повідомлення особі (особам) про підозру та висунув вимоги щодо документального оформлення вказаного процесуального документа. Оскільки повідомлення може бути тільки письмовим документом, існують необхідні реквізити щодо його вірного заповнення: 1) дані щодо особи, яка здійснює повідомлення (прізвище та посада слідчого, прокурора); 2) анкетні відомості особи, яка повідомляється (прізвище, ім`я та по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) номер кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) кваліфікація кримінального правопорушення; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого/прокурора, який здійснив повідомлення (ст. 277 КПК України).

Дотримання вказаних вимог процесуального документа та його правильне складення є запобіганням оскаржити таке повідомлення в технічному плані, посилаючись на відсутність одного з елементів підозри. Рішення про підозру приймається з моменту збирання доказів, які дають підстави для слідчого/прокурора проводити досудове розслідування щодо встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин) та притягти її до відповідальності. Доказами, достатніми для повідомлення про підозру, повинні визнаватись докази, що отримані законним шляхом та які дають можливість зробити припущення про вчинення певною особою кримінального правопорушення (злочину). Існує відповідний процесуальний порядок вручення повідомлення про підозру, порушення якого також може слугувати підставою для оскарження. Повідомлення про підозру має бути вручено в день його складання слідчим або прокурором, а у разі неможливості - спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень. Для затриманої особи таке повідомлення вручається не пізніше 24 годин з моменту затримання. Відомості щодо повідомлення про підозру невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР). Тобто, існує чіткий механізм вручення такого повідомлення.

Після повідомлення особі про підозру, особа, яка раніше не мала статусу у кримінальному провадженні, набуває статус підозрюваної особи. Набувши статус підозрюваної особи, отримавши ряд прав та обов`язків, така особа отримує право на звернення до суду з метою оскарження повідомлення про підозру. Зміни до КПК України вступили в дію з березня 2018 року, чим надали підозрюваному право на таке оскарження, оскільки раніше така норма була відсутня.

У разі невідповідності підозри нормам закону, особа може подати скаргу слідчому судді та спробувати на стадії досудового розслідування кримінального провадження доводити свою невинуватість. Отже, законодавець надав можливість особі захистити свої права та законні інтереси у судовий спосіб.

Так, підозрою є обґрунтоване припущення про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини 3 статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень сторони обвинувачення, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Так, слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001104 від 18.03.2021.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою заступника начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 від 18.03.2021 призначено старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001104 від 18.03.2021 (том № 1, а.с. 4).

Надалі, відповідно до доручення заступника начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 від 04.07.2022, доручено проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні старшому слідчому СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_10 (том № 3, а.с. 88).

Відповідно до ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 277 КПК України встановлено виключний перелік процесуальних осіб, які уповноважені здійснювати повідомлення про підозру. До таких осіб віднесені прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

Системний аналіз ст. ст. 36, 39, 40, ст. 216, ч. 1 ст. 276, 277 КПК свідчить, що процесуальну дію у вигляді повідомлення про підозру особі може вчинити лише належний слідчий, до підслідності якого віднесене дане кримінальне провадження, за погодженням з прокурором процесуальним керівником, або прокурор - процесуальний керівник у кримінальному провадженні.

17.08.2023 старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_11 за погодженням прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001104 від 18.03.2021 повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України (том № 3, а.с. 182-190).

У подальшому, 06.10.2023 старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_11 за погодженням прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001104 від 18.03.2021 повідомлено ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (том № 4, а.с. 155-163).

Відповідно до положень ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування, зокрема згідно з п. 1 ч. 2 цієї норми останній уповноважений визначати слідчого (у випадку необхідності групу слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування в кримінальному провадженні.

За правилами ст. 110 КПК України рішення органів досудового розслідування є процесуальними і приймаються у формі постанови.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 724/86/20 (провадження № 51-1353кмо21), за приписами ст.ст. 39, 110, ч. 1 ст. 214 КПК України рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані не уповноваженою на те особою.

Отже, слідчий, який не здійснює досудове розслідування у конкретному кримінальному провадженні, не може нести процесуальної відповідальності за наслідки своїх дій, оскільки у процесуальному порядку слідчий не допущений до матеріалів провадження, а тому не в змозі дати оцінку наявності достатніх доказів та їх обґрунтованості для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд не бере до уваги наявне в матеріалах кримінального провадження доручення про проведення досудового розслідування від 04.07.2022, підписане заступником начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_12 , оскільки нормами КПК не передбачено ухвалення керівником органу досудового розслідування такого роду рішень, а саме «доручення» не відповідає вимогам, пред`явленим до процесуального рішення слідчого, прокурора, дізнавача, викладеним у ч. 5 ст. 110 КПК.

У разі використання слідчим повноважень з проведення досудового розслідування без винесення процесуального рішення про визначення групи слідчих, до складу якої він входить на підставі такого процесуального рішення, він є неналежним суб`єктом проведення процесуальних дій.

Аналогічна позиція підтримана ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 225/4836/20 від 06.05.2022.

Крім того, слід звернути увагу, що згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Між тим, порушення порядку повідомлення про підозру призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК України, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

У той же час підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 3 ч. 1 ст. 276 КПК України). Якщо про підозру повідомляється особа у разі обрання щодо неї запобіжного заходу, у клопотанні слідчого уже мають бути такі достатні докази, оскільки КПК України встановлює, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Підставою для ймовірного висновку про причетність особи до вчинення злочину та повідомлення особи про підозру є також сам собою факт затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення (пункт 1 ч. 1 ст. 276 КПК України). Цим фактом і обґрунтовується виникнення припущення про вчинення кримінального правопорушення певною особою, яке має бути перевірене під час кримінального процесуального доказування для її спростування або підтвердження та трансформації в обвинувальне твердження, що знайде своє відображення в обвинувальному акті.

Слід констатувати, що КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення, проте положення пункту 3 ч. 1 ст. 276 та пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України в їх системному зв`язку вказують на те, що можливість оскарження повідомлення про підозру пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а не з будь-якими іншими.

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Із урахуванням цього, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Так, 17.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а 06.10.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що предметом шахрайських дій з боку ОСОБА_5 , на думку органу досудового розслідування, є передача у власність іншим особам 10 паркомісць у підземному паркінгу, які за розподілом належать ТОВ «Бімекс-Плюс». Тоді як в судовому засіданні захисниками підозрюваного наголошувалось на тому, що правомірність господарських взаємовідносин між ТОВ «Бімекс-Плюс» та ПП «Будмаш» є предметом судового розгляду, що не заперечувалось і прокурором.

Крім того, заслуговує на увагу та обставина, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, дата реєстрації провадження №0001104 - 18.03.2021, за заявою ОСОБА_13 від 17.03.2023, тоді як матеріали містять повідомлення адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які діють в інтересах ТОВ «Бімекс-Плюс», зокрема ї його засновників ОСОБА_16 та ОСОБА_13 від 15.03.2021 №711/12/03-21 зареєстровано в Шевечнківському УП ГУНП у м.Києві 15.03.2021), що ставить під сумнів правильність реєстрації кримінального провадження взагалі (у зазначеному повідомленні захисники стверджують про наявність уже існуючого кримінального провадження за фактом шахрайства та введення суду в оману).

Між іншим, привертають увагу і процесуальні дії прокурора (слідчого) у кримінальному провадженні, які здійснюються виключно за/на заявою/клопотання захисників потерпілого.

Дотримання встановленої правової процедури повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, забезпечувати відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Аналізуючи ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, пункт 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, під час вирішення скарги на повідомлення про підозру до повноважень слідчого судді входить також перевірка достатності доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

За правилами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із наведених сторонами доводів та фактичних даних, наданих стороною захисту, матеріалів, поданих в межах досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що крім того підозра також не відповідає вимогам ст. 276 КПК України щодо достатності доказів для повідомлення про підозру, а прокурором в судовому засіданні протилежне не доведено.

Вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 та скасуванню повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозру ОСОБА_5 .

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 8, 21, 303, 304, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 , подану в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021 - задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 17.08.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021.

Скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозру ОСОБА_5 від 06.10.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0001104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1