Справа № 159/665/24
Провадження № 1-в/159/35/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно),

представника в/ч ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дунаївці, Дунаєвецького району, Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця призваного за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

02 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року за частиною п`ятою статті 407 КК України.

Мотивуючи клопотання адвокат зазначив, що ОСОБА_5 відбуває покарання в дисциплінарному батальйоні військової частини НОМЕР_2 , на час подання клопотання відбув 2/3 призначеного вироком суду покарання, за час відбування покарання неодноразово заохочувався, порушень дисципліни не допускав, виявляє намір повернутися до виконання військових обов`язків щодо відсічі збройної агресії РФ, що у сукупності доводить його виправлення і можливість застосування умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав і пояснив, що був зарахований до складу ЗСУ 01 березня 2022 року за власною добровільною заявою і кілька місяців безперервно брав участь у виконанні бойових завдань. Через відсутність відповідної психологічної підготовки та можливості отримати кваліфікаційну допомогу під час несення служби, він не витримав жорстоких проявів збройних зіткнень, неодноразово виносив з поля бою скалічені тіла побратимів, не спав уночі і відчував страх. Розуміючи свій обов`язок щодо захисту держави, він не залишав військову частину в зоні бойових дій, проте, коли відбулося відведення військ на ротацію, він самовільно повернувся додому. В цивільних умовах отримав належну психологічну допомогу, опанував методи подолання страху. Після чого добровільно з`явився до правоохоронних органів з наміром отримати дозвіл на продовження військової служби. З розумінням ставиться до судового рішення про притягнення його до кримінальної відповідальності, зробив відповідні висновки, запевнив, що не повторить подібної поведінки. Зазначив, що подальше відбування покарання безсумнівно збереже йому життя, однак усвідомлення цінності його бойового досвіду у важливий для держави час зумовлюють звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Адвокат ОСОБА_6 просила клопотання задовольнити, взяти до уваги конкретні обставини вчиненого особою кримінального правопорушення, доводи суду при призначенні покарання за частиною п`ятою статті 407 КК України із застосуванням статті 69 КК України, виконання засудженим законодавчо визначених умов для застосування умовно-дострокового звільнення, виключно позитивну характеристику засудженого за місцем відбування покарання.

Представник в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечив, вважає можливим повернення ОСОБА_5 до виконання військових обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив, обґрунтовуючи свою позицію тим, що за таких умов не буде досягнута мета покарання щодо попередження вчинення подібних кримінальних правопорушень іншими військовослужбовцями. Крім того, нетривале перебування ОСОБА_5 у в/ч НОМЕР_2 не дозволяє об`єктивно оцінити особисті якості засудженого.

Вивчивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до приписів статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тією умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 81 КК України до осіб, що зокрема відбувають покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і відбув не менше 2/3 покарання призначеного за умисний тяжкий злочин.

Ураховуючи особливості відбування покарання в дисциплінарному батальйоні, яке фактично є несення військової служби з певними обмеженнями і не передбачає залучення до праці в звичному для трудового законодавства розумінні, оцінка виправлення особи повинна відбуватись за даними особової справи щодо дотримання умов несення служби.

За матеріалами особової солдат ОСОБА_5 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року за частиною п`ятою статті 407 КК України, із застосуванням статей 62, 69 КК України до покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік.

ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання його перебування під вартою з 31 травня 2023 року.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, суд при ухваленні вироку знайшов підставі для призначення покарання із застосуванням статті 69 КК України, вказавши таким чином на можливість виправлення засудженого і досягнення мети покарання упродовж мінімально можливого строку.

За час відбуття покарання ОСОБА_5 отримав кілька заохочень, стягнення відсутні. За змістом наданої в судовому засіданні представником в/ч НОМЕР_2 характеристики засуджений довів своє виправлення.

На час розгляду клопотання засуджений відбув більше ніж 2/3 призначеного покарання.

Наведене дає суду підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, не відбуте покарання становить 3 місяці 24 дні тримання в дисциплінарному батальйоні.

Оцінюючи при прийнятті такого рішення доводи прокурора суд зауважує, що принцип індивідуалізації і справедливості покарання, як одна із складових верховенства права, повинен бути дотриманий не лише на стадії призначення покарання, але й під час вирішення питання його відбування.

Законодавець, передбачаючи у статті 81 КК України можливість застосування судом умовно-достроково звільнення, поклав відповідно на суд обов`язок оцінити конкретні обставини справи: зміст вчиненого, дані про особу, поведінку особи під час відбування покарання, і з урахуванням тенденцій можливої наступної поведінки особи прийняти рішення, яке відповідає інтересам суспільства і конкретної особи.

На переконання суду умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання відповідає інтересам суспільства щодо захисту держави від військової агресії.

Керуючись статтями 81, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року за частиною п`ятою статті 407 КК України, умовно - достроково з невідбутою частиною покарання 3 місяці 24 дні тримання в дисциплінарному батальйоні.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

ГоловуючийОСОБА_1