Справа № 130/1925/23
Провадження №11-кп/801/126/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000304 від 18.06.2023 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.10.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійною-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня його затримання на виконання вироку суду.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 11.06.2023 приблизно о 00:30 год, перебуваючи по вулиці Соборна поруч з будинком АДРЕСА_2 , побачив між під`їздами № 1 та № 2 незачинені металеві ґрати, що ведуть до одного з підвальних приміщень вказаного будинку. Увійшовши до підвального приміщення, ОСОБА_7 виявив багатопарний кабель марки ТПП 20х2х0,4, що був прокладений через підвальні приміщення всього багатоквартирного будинку. В цей час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаного майна. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, бажаючи збагатися за рахунок чужої власності, в період дії воєнного стану в Україні (введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, востаннє продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 255/2023, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3058-IX від 02.05.2023), ОСОБА_7 за допомогою заздалегідь підготовлених кусачок, шляхом перекусу, демонтував та в подальшому, вчинив крадіжку багатопарного кабелю марки ТПП 20х2х0,4 довжиною 45 м, який знаходиться на балансі Вінницької філії АТ «Укртелеком», вартість якого згідно висновку судової-товарознавчої експертизи № 3924/23-21 від 27.06.2022, становить 849,15 гривень. З викраденим майном ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим своїми діями спричинив АТ «Укртелеком» майнової шкоди на вищевказану суму. 15.06.2023 приблизно о 00:30 год, ОСОБА_7 , перебуваючи по вулиці Соборна поруч з будинком № 11, що в місті Жмеринка Жмеринського району, Вінницької області, побачив між під`їздами № 4 та № 5 незачинені металеві ґрати, що ведуть до одного з підвальних приміщень вказаного будинку. Увійшовши до підвального приміщення, ОСОБА_7 виявив багатопарний кабель марки ТПП 100х2х0,4, що був прокладений через підвальні приміщення всього багатоквартирного будинку. В цей час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаного майна. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, бажаючи збагатися за рахунок чужої власності, в період дії воєнного стану в Україні (введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, востаннє продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 255/2023, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3058-IX від 02.05.2023), ОСОБА_7 за допомогою заздалегідь підготовлених кусачок, шляхом перекусу, демонтував та в подальшому, вчинив крадіжку багатопарного кабелю марки ТПП 100х2х0,4, довжиною 40м, який знаходиться на балансі Вінницької філії АТ «Укртелеком», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3925/23-21 від 27.06.2023, становить 3160,32 гривень. З викраденим майном ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим своїми діями спричинив АТ «Укртелеком» майнової шкоди на вищевказану суму.

Крім того, 18.06.2023, приблизно о 01:00 год, ОСОБА_7 , перебуваючи по вулиці Соборна поруч з будинком № 11, що в місті Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, побачив між під`їздами № 1 та №2, а також № 5 та № 6 вхід до підвального приміщення вказаного будинку. Увійшовши до підвального приміщення, ОСОБА_7 виявив багатопарні кабелі марки ТПП 100х2х0,4 та ТПП 20х2х0,4, що були прокладені через підвальні приміщення всього багатоквартирного будинку. В цей час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаного майна. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, бажаючи збагатися за рахунок чужої власності, в період дії воєнного стану в Україні (введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, востаннє продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 255/2023, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3058-IX від 02.05.2023), ОСОБА_7 за допомогою заздалегідь підготовлених кусачок, шляхом перекусу, демонтував багатопарний кабель марки ТПП 100х2х0,4, довжиною 20 м та багатопарний кабель марки ТПП 20х2х0,4 довжиною 10 м, які знаходиться на балансі Вінницької філії АТ «Укртелеком». Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3922/23-21 від 28.06.2023 ринкова вартість 20 м кабелю марки ТПП 100х2х0,4 становить 1580,20 гривень та 10 м кабелю марки ТПП 20х2х0,4 становить 188,70 гривень. В подальшому, ОСОБА_7 помістив вищевказані відрізки кабелю до свого рюкзака та з викраденим вийшов з вказаного підвального приміщення, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак викраденим не зміг розпорядитись, оскільки був викритий на місці працівниками поліції.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням в приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 порушується питання про зміну вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.10.2023 в частині призначеної міри покарання. Захисник просить призначити ОСОБА_7 покарання за чинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, за чинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, призначити остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з випробуванням на три роки на підставі ч. 1 ст. 75 КК України.

Захисник вважає, що вирок щодо його підзахисного занадто суворий. Посилається на наявність кількох обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, повне визнання обвинуваченим своєї вини, наявність кількох пом`якшуючих обставин, а саме щирого розкаяння, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування завданих збитків потерпілому, позитивної характеристики за місцем проживання, першого притягнення до кримінальної відповідальності, знаходження на його утриманні малолітньої доньки, належну процесуальну поведінку.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги захисника, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах, достовірність і достатність яких не ставиться під сумнів сторонами та ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.

Доводи захисника про суворість призначеного ОСОБА_7 покарання колегія суддів вважає неспроможними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно зі ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Положеннями ст. 75 КК України передбачено, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При цьому, за змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статі (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.

У кожному випадку застосування ст. 69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, при цьому зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд дотримався вимог кримінального закону та враховував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими, та дані про особу останнього, який у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, не працює, шкоду потерпілому не відшкодував, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на обліку в нарколога та психіатра не значиться, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину. Вказані обставини суд обґрунтовано відніс до обставин, які пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не було встановлено.

Враховуючи вказані обставини, які позитивно характеризують обвинуваченого ОСОБА_7 судом призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, за якою він обвинувачується.

Захисник посилається на відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілій стороні, однак сума збитків була перерахована потерпілому лише після постановлення вироку, про що свідчить квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки від 17.11.2023.

Оцінивши в комплексі вказані обставини у їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які є тяжкими, корисливими та суспільно небезпечними, конкретні обставини вчинення злочинів, зокрема і те, що обвинувачений з метою власного збагачення, відверто знехтував усталеними у суспільстві моральними цінностями, грубо порушив основоположні правові засади, гарантовані Конституцією України, колегія суддів не вбачає підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статті, за якою обвинувачується ОСОБА_7 та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.

Доводи захисника щодо неналежного врахування усіх обставин справи та даних, які характеризують особу обвинуваченого, є надуманими.

Апеляційна скарга захисника не містить переконливих доводів, які б свідчили про можливість зменшення строку призначеного покарання з застосуванням ст. 69 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а тому відсутні підстави для задоволення заявлених в ній вимог.

Покарання, визначене ОСОБА_7 в межах кримінального закону, в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, підстав для зміни вироку не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.10.2023 щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4