Номер провадження: 11-кп/813/732/24
Справа № 523/6546/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника (дистанційно «EasyCon») - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000348 від 17.01.2016 року за апеляційними скаргами прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_12 та представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року, стосовно:

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бійськ, Алтайського краю, рф, громадянин України, має середню освіту, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, є засновником ФОП « ОСОБА_11 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України,

встановив:

оскарженою ухвалою суду першої інстанції кримінальне провадження №0000348 від 17.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що злочин у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_11 , відноситься до категорії нетяжких злочинів, однак обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду першої інстанції 15.05.2018 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, визначеного положеннями ст. 219 КПК України, а тому кримінальне провадження підлягало закриттю на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор та представник потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржену ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та звертає увагу, що суд першої інстанції не міг застосувати положення п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки, вони введені в дію 15.03.2018 року та не мають зворотної дії у часі і застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін, натомість кримінальне провадження №0000348, внесене до ЄРДР 17.07.2016 року, що потягло за собою необґрунтоване закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

На аналогічні доводи щодо незаконності ухвали місцевого суду посилається представник потерпілого.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_8 , однак за участі його представника - адвоката ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, потерпілого та представника потерпілого, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг; дослідивши матеріали кримінального провадження та провівши судові дебати; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

За приписами ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження або з фактичним направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, має три ключові стадії: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення як це передбачено у ст. 219 КПК України.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.02.2021 року (справа № 344/6630/17).

Відповідно до ст.113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 року частину першу статті 284 КПК було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (в редакції на час постановлення оскарженої ухвали).

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч.5 ст.219 КПК) (в редакції на час постановлення оскарженої ухвали).

Згідно з п.4 ч.3 ст.219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч.2 ст.297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). Саме тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручене, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі №676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі №676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі №991/6516/20).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримався, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 17.01.2016 року внесені відомості до ЄРДР за №0000348 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України (п.3 Розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження).

13.02.2018 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України.

10.04.2018 року постановою керівника Одеської місцевої прокуратури №4 строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, тобто до 00 годин 00 хвилин 13.05.2018 року, з якою підозрюваний та його захисник були ознайомлені.

Постановою слідчого від 27.04.2018 року змінено кваліфікацію з ч.2 ст.270 КК України на ч.1 ст.270 КК України.

27.04.2018 року ОСОБА_11 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.1 ст.270 КК України.

Після цього, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні не продовжувався та досудове розслідування не зупинялося.

27.04.2018 року повідомлено про закінчення досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 , який того ж дня ознайомився з матеріалами кримінального провадження.

Того ж дня повідомлено про закінчення досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_11 та його захиснику, які 27.04.2018 року останній ознайомились з матеріалами кримінального провадження (п.п.20-23 Розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження).

27.04.2018 року підозрюваний ОСОБА_13 та захисник ОСОБА_10 отримали копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, про що свідчить відповідна розписка останніх (т.1 а.п. 17).

27.04.2018 року слідчим Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 складений та підписаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 , який був затверджений цього ж дня прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_15 (т.1 а.п.6-9).

15.05.2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 надійшов до Суворовського районного суду м. Одеси, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду - Вх.№13343 (т.1 а.п.1).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2018 року кримінальне провадження розподілено до провадження судді ОСОБА_16 (т.1 а.п.18).

16.05.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання на 21.05.2018 року (т.1 а.п. 19).

В подальшому 11.06.2019 року місцевим судом постановлено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_11 , який скасований ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.07.2020 року, у зв`язку з порушенням вимог КПК.

08.11.2023 року Суворовським районного суду м. Одеси постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження №0000348 за обвинуваченням ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру (т.5 а.п. 211-213).

Зазначені обставини щодо руху кримінального провадження, дат повідомлення ОСОБА_11 про підозру, про зміну раніше повідомленої підозри, продовження строку досудового розслідування, дат ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, а також дат складання, затвердження та направлення обвинувального акту до суду першої інстанції, учасники судового провадження під час апеляційного розгляду не заперечували.

Колегія суддів наголошує, що згідно пункту 4 § 2 розділу 4 Закону №2147-VIII від 03.10.2017, вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто 16.03.2018 року, та зміни до п.10 ч.1 ст.284 КПК не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 11.09.2023 року (справа №711/8244/18, провадження №51-769кмо22), п.10 ч.1 ст.284 КПК застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені до ЄРДР з 16.03.2018 року і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати.

Відповідно ж до висновку щодо застосування п.10 ч.1 ст.284 КПК, викладеному в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 10.10.2023 року (справа №753/10155/22, провадження №51-1830км23) у кримінальному провадженні, у якому відомості про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР як до введення в дію положень, вказаних у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII (у т. ч. й п.10 ч.1 ст.284 КПК), так і після набрання чинності вказаними нормами, ні подальше об`єднання цих кримінальних проваджень, ні зміна правової кваліфікації у кримінальному провадженні жодним чином не впливають на імперативний характер вказівки у примітці до п.10 ч.1 ст.284 КПК про дію приписів цього пункту лише щодо справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року. Тому закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК щодо кримінальних правопорушень, відомості по яких внесені до ЄРДР до введення в дію положень, вказаних у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII, суперечить імперативним приписам примітки до п.10 ч.1 ст.284 КПК.

В даній справі відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.270 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_11 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням №0000348 - 17.01.2016 року, тобто до введення в дію положень п.10 ч.1 ст.284 КПК.

Тому у контексті наведеної позиції Об`єднаної палати, застосування місцевим судом у цьому кримінальному провадженні п.10 ч.1 ст.284 КПК та закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_11 є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, та призвело до незастосування норм матеріального права.

Верховний Суд у постанові від 16.10.2023 року (справа №426/10756/18) зазначив, що положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є процесуальною нормою, яка визначає процесуальні наслідки у разі пропуску встановленого процесуального строку досудового розслідування. При цьому правила перебігу процесуальних строків досудового розслідування, які визначаються ст. 219 КПК, істотно відрізняються від правил обчислення матеріально-правових строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК. Тому не можна вважати, що положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є такими, що визначають «караність, а також кримінально-правові наслідки діяння» (ст. 4 КК), а відтак вони не є «законом про кримінальну відповідальність», що «скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи» (ст. 5 КК, ст. 58 Конституції України). Натомість застосування вказаної норми пов`язано виключно із порушенням іншої процесуальної норми, яка регулює строки досудового розслідування. При цьому різне застосування таких процесуальних наслідків для кримінальних правопорушень, внесених до ЄРДР до 16 березня 2018 року та після, чітко слідує зі змісту закону та є передбачуваним. Саме тому застосування правил, що містяться в пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII, не порушує положення ст. 58 Конституції України.

За наведених обставин висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК є необґрунтованими, а тому оскаржену ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення не можуть бути усунені у порядку апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого, скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_12 та представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року, якою кримінальне провадження №0000348 від 17.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000348 від 17.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4