У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання процесуального керівника прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002093 від 11.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК У країни, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний керівник прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судід Ужгородського міськроайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002093 від 11.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури при оперативному супроводі ВМП ГУНП в Закарпатській області задокументовано факт організації діяльності з надання сексуальних послуг особами жіночої статі, тобто сутенерство, за попередньою змовою групою осіб, а саме, що в м. Ужгород громадянин ОСОБА_4 разом з невстановленими особами відкрив масажний салон, в якому надаються послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

Крім того, 14.07.2023 о 22:40 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході контролю за вчиненням злочину було затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_2 , яка в приміщення під назвою "Таверна", замасковане під масажний салон, втягувала осіб жіночої статі до надання сексуальних послуг за грошову винагороду.

У приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживає в м.Львові разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , проживає в м. Львові та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , проживає в м. Львові організували на території Закарпатської та Львівської областей злочинну діяльність у сфері кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності де займаються сутенерством та звідництвом за грошову винагороду, а саме під видом маскування еротичного масажного салону за вказаною адресою, яку взяли в оренду, створили і утримували місце для розпусти. Підшукали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 в еротичний масажний салон «Адель» в м.Ужгород, яка працювала адміністратором, а саме відповідала на телефонні дзвінки та отримувала грошові кошти від відвідувачів салону та неповнолітню масажистку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , яка під приводом надання еротичного масажу в подальшому надавала послуги сексуального характеру за грошову винагороду. Вартість таких послуг від 2300 до 3000 гривень за годину.

14.07.2023 в межах кримінального провадження №0000073 від 24.05.2023 в ході обшуку на підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/10606/23 1-кс/308/2742/23 було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :48:001:0010 було виявлено договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами укладений між сторонами ФОП « ОСОБА_6 » та ТОВ «АВЕ Ужгород».

Крім того, організатори створили в мережі Інтернет оголошення «Еротичний масаж Ужгород Салон Адель» де вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що відвідувачі салону розраховувалися грошовими коштами та пересилали на карткові рахунки № НОМЕР_2 «UNIVERSAL BANR» який належить ОСОБА_7 , № НОМЕР_3 «UNIVERSAL BANR» який належить ОСОБА_8 , № НОМЕР_4 «A BANK», №180021 «ОТР BANK» який належать ОСОБА_6 .

Прокурор зазначає, що в ході оперативно-розшукових заходів було встановлено, що ОСОБА_5 , продовжує працювати позмінно адміністратором в м.Львові в трьох еротичних масажних салонах, організатором яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживає за адресою АДРЕСА_6 .

Як вказано у клопотанні, також встановлено що ОСОБА_6 є організатором салонів еротичного масажу таких як: «Night Angels», «Caramel», «Lucky».

Так, прокурор вказує на те, що 31.01.2024 в ході обшуку на підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/22292/23 1 кс/308/502/24 було проведено обшук за адресою АДРЕСА_7 , та в ході обшуку було виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «Sigma» червоного кольору, IMEI: НОМЕР_5 ; Мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору; Мобільний телефон марки «Realmi» IMEI: НОМЕР_6 ; Мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору; Мобільний телефон марки «iPhone» червоного кольору IMEI: НОМЕР_7 ; Мобільний телефон марки «Infinix» темного кольору IMEI: НОМЕР_8 ; Мобільний телефон марки «Sigma» ІМЕІ: НОМЕР_9 ; Мобільний телефон марки «iPhone» IMEI: НОМЕР_10 ; Планшет марки «Apple» сірого кольору; Купюри номіналом 1000 грн. у загальній сумі 3000 грн. з с.н.: ЕГ8204375; ЕГ8204375; АБ1935409; Грошові кошти номіналом 500 грн. у загальній сумі 2500 грн.; Одна купюра номіналом 200 грн.; Три купюри номіналом 200 грн. у загальній сумі 600 грн.; Одна купюра номіналом 100 грн.; Одна купюра номіналом 50 грн.; Одна купюра номіналом 20 грн.; Одна купюра номіналом 500 грн.; Одна купюра номіналом 200 грн.; Три купюри номіналом 50 грн.; Дві купюри номіналом 100 доларів США; Одна купюра номіналом 50 доларів США; Три купюри номіналом 1000 грн.; Шість купюр номіналом 500 грн.; 14 купюр номіналом 200 грн.; Дві купюри номіналом 100 грн.; Три купюри номіналом 50 грн.; Банківські картки ПриватБанк з номерами: № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; Банківська картка MONOБанк: НОМЕР_15 ; Банківська картка Ощад Банк: НОМЕР_16 ; Стартові пакети у кількості 3 одиниці; Блокнот чорного кольору; Таблетки ДжазПлюс; Зошит з чорновими записами; 2 квитанції; Візитка «Lucky»; Чорнові записи на 14 листках, де вказані прибуткові суми; Вивіска з номером телефону НОМЕР_17 ; Прайс лист з цінами еротичного масажу; Прайс лист меню; Розписки у кількості 5 шт.4 Сертифікати у кількості 2 шт.; Копії паспортів у кількості 5 шт.

Покурор зазначає, щовказані вище виявлені та вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

У клопотанні вказано на те, що вилучені мобільні телефони мають значення для кримінального провадження, а також для встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування. Вони можуть містити сліди вчинення злочинів (дзвінки, переписки, фото, відео тощо). За допомогою вказаних мобільних телефонів міг підтримуватися зв`язок між ОСОБА_6 та іншими особами, які можуть бути причетні до кримінального правопорушення, або за допомогою яких через електронні пошти або програми через мережу Інтернет, соціальні мережі, могла передаватися інформація, яка стосується вчинення даного кримінального правопорушення. Вилучений в ході обшуку грошові кошти мають значення для кримінального провадження так як вони могли бути отриманні за протиправну діяльність з надання послуг сексуального характеру, як плата за послуги від клієнтів, яким дівчата, які працюють у вищевказаному салоні надавали послуги сексуального характеру. Вилучені в ході обшуку чорнові записи мають значення для кримінального провадження так як вони зберезгля на собі записи, які підтвердженню факт надання послуг сексуального характеру, кількість відвідувачів, ціни за такі послуги, а також заробітні плати дівчат, які працюють у вказаному залоні з надання послуг сексуального характеру.

Прокурор зазначає, що враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.

При обгрунтуванні клопотання прокурор покликається на положення: ст. 2, ч. 1 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170, ч. 10 ст. 170 КПК України.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись ст. ст. 36, 64-2, 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: задовольнити дане клопотання та накласти арешт на речі, які були вилучені в ході обшуку 31.01.2024 підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/22292/23 1 кс/308/502/24 за адресою АДРЕСА_7 , а саме: Мобільний телефон марки «Sigma» червоного кольору, IMEI: НОМЕР_5 ; Мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору; Мобільний телефон марки «Realmi» IMEI: НОМЕР_6 ; Мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору; Мобільний телефон марки «iPhone» червоного кольору IMEI: НОМЕР_7 ; Мобільний телефон марки «Infinix» темного кольору IMEI: НОМЕР_8 ; Мобільний телефон марки «Sigma» ІМЕІ: НОМЕР_9 ; Мобільний телефон марки «iPhone» IMEI: НОМЕР_10 ; Планшет марки «Apple» сірого кольору; Купюри номіналом 1000 грн. у загальній сумі 3000 грн. з с.н.: ЕГ8204375; ЕГ8204375; АБ1935409; Грошові кошти номіналом 500 грн. у загальній сумі 2500 грн.; Одна купюра номіналом 200 грн.; Три купюри номіналом 200 грн. у загальній сумі 600 грн.; Одна купюра номіналом 100 грн.; Одна купюра номіналом 50 грн.; Одна купюра номіналом 20 грн.; Одна купюра номіналом 500 грн.; Одна купюра номіналом 200 грн.; Три купюри номіналом 50 грн.; Дві купюри номіналом 100 доларів США; Одна купюра номіналом 50 доларів США; Три купюри номіналом 1000 грн.; Шість купюр номіналом 500 грн.; 14 купюр номіналом 200 грн.; Дві купюри номіналом 100 грн.; Три купюри номіналом 50 грн.; Банківські картки ПриватБанк з номерами: № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; Банківська картка MONOБанк: НОМЕР_15 ; Банківська картка Ощад Банк: НОМЕР_16 ; Стартові пакети у кількості 3 одиниці; Блокнот чорного кольору; Таблетки ДжазПлюс; Зошит з чорновими записами; 2 квитанції; Візитка «Lucky»; Чорнові записи на 14 листках, де вказані прибуткові суми; Вивіска з номером телефону НОМЕР_17 ; Прайс лист з цінами еротичного масажу; Прайс лист меню; Розписки у кількості 5 шт.; Сертифікати у кількості 2 шт.; Копії паспортів у кількості 5 шт.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, згідно наявної в клопотанні заяви просить проводити розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна, в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином. Разом із тим, від представника власника майна адвоката ОСОБА_10 , надійшли письмові заперечення на клопотання про накладення арешту на майно.

У запереченнях вказано на те, що клопотання прокурора є безпідставним та необгрунтованим, вимога про накладення арешту є незаконною, а відтак клопотання не підлягає задоволенню.

Адвокат зазначає, що у відповідності до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2024 року (справа №308/22292/23) надано дозвіл слідчим на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , з метою виявлення та вилучення: чорнових записів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки.

При цьому вказує на те, що із описової частини вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що клопотання слідчого в частині надання дозволу на проведення обшуку за вказаною адресою, з метою відшукання та вилучення грошових коштів здобутих злочинним шляхом, а також інших речових доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення по даному кримінальному провадженні, та які відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, задоволенню не підлягає. Відтак, слідчому не надано було дозволу на відшукання та вилучення під час обшуку грошових коштів та інших речових доказів, окрім чорнових записів, мобільних телефонів та комп`ютерної техніки.

Проте, реалізовуючи вказану ухвалу слідчого судді, слідчим СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 31 січня 2024 року в ході обшуку незаконно було вилучено грошові кошти, банківські картки, стартові пакети, таблетки, квитанції, візитівки, вивіску, прайс-листи, сертифікати, розписки, копії паспортів та інше майно, яке належить присутнім під час обшуку особам.

Так, адвокат вказує на те, що враховуючи незаконне вилучення під час обшуку грошових коштів, банківських карток та іншого майна, яке належить ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у відповідності до приписів ст. 87 КПК України (здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов), протокол обшуку від 31.01.2024 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_8 - є недопустимим доказом та повинен бути визнаним таким слідчим суддею при розгляді даного клопотання.

Крім цього, в підтвердження незаконності проведеного обшуку зазначає, що в ході вказаної процесуальної дії проводились особисті обшуки присутніх осіб, однак в порушення вимог ст. 104 КПК України, в описовій частині протоколу про це жодним чином не зазначено і взагалі не відображено послідовності дій. Також, не було роз`яснено процесуальних прав особам, перед проведенням особистих обшуків, чим допущено істотне порушеннями прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, адвокат зазначає, що окрім очевидної недопустимості доказу, вилучені грошові кошти, мобільні телефони та ноутбуки є особистими речима ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .. Ці предмети не мають жодного значення для кримінального провадження і до них жодного стосунку не має фігурант цього ж кримінального провадження ОСОБА_6 . Мобільні телефони і комп`ютерна техніка можуть бути оглянуті слідчим та підлягають поверненню власникам. У разі безпідставного накладення арешту на вказане майно, порушиться гарантоване Конституцією України право ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 64-2, 45-47, 87, 170-173 КПК України, адвокат просить: визнати протокол обшуку від 31.01.2024 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_7 недопустимим доказом. Відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна від 2 лютого 2024 року, яке було вилучене в ході обшуку 31 січня 2024 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 23/61а. Зобов`язати слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 повернути власникам вилучене під час обшуку майно.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя, на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності належним чим повідомлених сторін кримінального провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури при оперативному супроводі ВМП ГУНП в Закарпатській області задокументовано факт організації діяльності з надання сексуальних послуг особами жіночої статі, тобто сутенерство, за попередньою змовою групою осіб, а саме, що в м. Ужгород громадянин ОСОБА_4 разом з невстановленими особами відкрив масажний салон, в якому надаються послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

31.01.2024 в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/22292/23 1 кс/308/502/24 було проведено обшук за адресою АДРЕСА_7 , та в ході обшуку було виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «Sigma» червоного кольору, IMEI: НОМЕР_5 ;Мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору;Мобільний телефон марки «Realmi» IMEI: НОМЕР_6 ;Мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору;Мобільний телефон марки «iPhone» червоного кольору IMEI: НОМЕР_7 ;Мобільний телефон марки «Infinix» темного кольору IMEI: НОМЕР_8 ;Мобільний телефон марки «Sigma» ІМЕІ: НОМЕР_9 ; Мобільний телефон марки «iPhone» IMEI: НОМЕР_10 ; Планшет марки «Apple» сірого кольору; Купюри номіналом 1000 грн. у загальній сумі 3000 грн. з с.н.: ЕГ8204375; ЕГ8204375; АБ1935409; Грошові кошти номіналом 500 грн. у загальній сумі 2500 грн.; Одна купюра номіналом 200 грн.; Три купюри номіналом 200 грн. у загальній сумі 600 грн.; Одна купюра номіналом 100 грн.; Одна купюра номіналом 50 грн.; Одна купюра номіналом 20 грн.; Одна купюра номіналом 500 грн.; Одна купюра номіналом 200 грн.; Три купюри номіналом 50 грн.; Дві купюри номіналом 100 доларів США;Одна купюра номіналом 50 доларів США;Три купюри номіналом 1000 грн.;Шість купюр номіналом 500 грн.;14 купюр номіналом 200 грн.;Дві купюри номіналом 100 грн.;Три купюри номіналом 50 грн.; Стартові пакети у кількості 3 одиниці;Блокнот чорного кольору;Таблетки ДжазПлюс;Зошит з чорновими записами;2 квитанції;Візитка «Lucky»;Чорнові записи на 14 листках, де вказані прибуткові суми;Вивіска з номером телефону НОМЕР_17 ;Прайс лист з цінами еротичного масажу;Прайс лист меню;Розписки у кількості 5 шт.;Сертифікати у кількості 2 шт.; Копії паспортів у кількості 5 шт.

Вказані вище виявлені та вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, згідно постанови слідчого від 02.02.2024 так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

Згідно ст. п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч3. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені, згідно протоколу затримання підозрюваного речі могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

При цьому, вказане в клопотанні майно на переконання слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна , тому у вказаній часині клопотання підлягає задоволенню.

Разом із тим, щодо клопотання в частині накладення арешту на : Банківські картки ПриватБанк з номерами: № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 , Банківська картка MONOБанк: НОМЕР_15 , Банківська картка Ощад Банк: НОМЕР_16 , слід зазначити, що:

Відповідно до п.56 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки;

Відповідно до п.п. 11 п. 3 Розділу І. Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів , електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом;

П 21,22,23 Розділу ІІ вказаного Порядку, передбачено, що емітент має право емітувати платіжні інструменти (уключаючи передплачені платіжні інструменти) для здійснення платіжних та/або інших операцій за рахунками/електронними гаманцями, якщо інше не встановлено законодавством України.

Емітент має право надавати користувачам для ініціювання платіжних та/або інших операцій: 1) для власних потреб фізичних осіб - особисті платіжні інструменти; 2) для потреб господарської/підприємницької/незалежної професійної діяльності - корпоративні (бізнесові) платіжні інструменти.

Платіжний інструмент може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, потрібну для ініціювання платіжної операції.

Емітент з урахуванням вимог цього Положення визначає вид платіжного інструменту, тип його носія даних (магнітна смуга, мікросхема, чип контактний/безконтактний), реквізити, що наносяться на нього в графічному вигляді.

Платіжний інструмент, за допомогою якого можна ініціювати платіжну операцію, має давати змогу ідентифікувати емітента.

Платіжний інструмент (крім передплаченого платіжного інструменту), за допомогою якого можна ініціювати платіжну операцію, має бути персоналізований емітентом. Порядок персоналізації платіжного інструменту визначається внутрішніми документами емітента. Персоналізація передплачених платіжних інструментів здійснюється з урахуванням вимог нормативно-правових актів Національного банку з питань випуску та використання електронних грошей.

Аналіз зазначених норм законів та нормативно-правових актів свідчить про те, що за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків.

Оскільки пластикова картка є лише засобом доступу до розрахункового рахунку, де можуть зберігатися грошові кошти, накладення арешту на неї у даному випадку є незаконним.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу обшуку вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено 31.01.2024.

Як вбачається зі змісту клопотання 02.02.2024 слідчим в Ужгородський міськрайонний суд було подано клопотання про накладення арешту майно, про що свідчить і конверт із поштовою відміткою про прийняття листа у відділенні пошти 02.02.2024.

Таким чином в даному випадку органом досудового розслідування дотримано процесуальних строків передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України прокурором, слідчому судді доведено необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На переконання слідчого судді прокурором доведено що вказані вище виявлені та вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії; мобільні телефони мають значення для кримінального провадження, а також для встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування. Вони можуть містити сліди вчинення злочинів (дзвінки, переписки, фото, відео тощо). Таким чином, твердження та обгрунтування необхідності накладення арешту на вказані речові докази зазначені в клопотанні, стосовно того, що за допомогою вказаних мобільних телефонів міг підтримуватися зв`язок між ОСОБА_6 та іншими особами, які можуть бути причетні до кримінального правопорушення, або за допомогою яких через електронні пошти або програми через мережу Інтернет, соціальні мережі, могла передаватися інформація, яка стосується вчинення даного кримінального правопорушення; грошові кошти мають значення для кримінального провадження так як вони могли бути отриманні за протиправну діяльність з надання послуг сексуального характеру, як плата за послуги від клієнтів, яким дівчата, які працюють у вищевказаному салоні надавали послуги сексуального характеру; чорнові записи мають значення для кримінального провадження так як вони зберезгля на собі записи, які підтвердженню факт надання послуг сексуального характеру, кількість відвідувачів, ціни за такі послуги, а також заробітні плати дівчат, які працюють у вказаному залоні з надання послуг сексуального характеру слід вважати обгрунтованими.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.

Щодо доводів представника власника майна адвоката ОСОБА_10 , то слід вказати на те, що за твердженням адвоката «реалізовуючи вказану ухвалу слідчого судді, слідчим СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 31 січня 2024 року в ході обшуку незаконно було вилучено грошові кошти, банківські картки, стартові пакети, таблетки, квитанції, візитівки, вивіску, прайс-листи, сертифікати, розписки, копії паспортів та інше майно, яке належить присутнім під час обшуку особам». Зазначає адвокат і про незаконне вилучення під час обшуку грошових коштів, банківських карток та іншого майна, яке належить ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у відповідності до приписів ст. 87 КПК України.

Однак на підтвердження належності вилученого під час обшуку майна вказаним особам матеріали справи не містять.

За твердженням адвоката, в ході вказаної процесуальної дії проводились особисті обшуки присутніх осіб, однак в порушення вимог ст. 104 КПК України, в описовій частині протоколу про це жодним чином не зазначено і взагалі не відображено послідовності дій. Також, не було роз`яснено процесуальних прав особам, перед проведенням особистих обшуків, чим допущено істотне порушеннями прав людини і основоположних свобод.

Однак підтвердження наведеним доводам до заперечень не надано, у матеріалах клопотання відомості про проведення особистих обшуків.

Щодо недопустимості доказів, а саме протоколу обшуку, то слід зазначити, що викладені доводи адвоката про процесуальні порушення норм КПК при проведенні обшуку, фактично зведені до посилань на недопустимість як доказу протоколів обшуку, що не може бути підставою для відмови в накладенні арешту на майно, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості. Та відповідно не може розглядати питання щодо визнання протоколу обшуку від 31.01.2024 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2024 року за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 23/61а недопустимим доказом, про що ставить питання адвокат у запереченнях.

Крім того, слідчий суддя вважає доречним також зазначити про те, що в силу вимог частини шостої статті 236 КПК України, якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку. Особи, які володіють інформацією про зміст комп`ютерних даних та особливості функціонування комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, можуть повідомити про це слідчого, прокурора під час здійснення обшуку, відомості про що вносяться до протоколу обшуку.

Відомостей в протоколі про те, що особи, які володіють інформацією про зміст комп`ютерних даних та особливості функціонування комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, повідомили про це слідчого, прокурора під час здійснення обшуку в протоколі відсутні.

Щодо того, що слідчим суддею не було надано дозволу на вилучення грошових коштів, реєстратора тощо, то слід зазначити, що в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, щодо надання слідчому дозволу на обшук з метою пошуку та вилучення камер відеоспостереження, - зазначено що в цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки в клопотанні та в судовому засіданні слідчим не доведено наявність таких камер відеоспостереження за адресою, де планується проводити обшук.

Разом із тим, в ухвалі вказано і на те, що відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до ч.ч.1,5 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Так, під час проведення обшуку слідчим було виявлено та вилучено речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, обґрунтування чому наведено у клопотанні про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального керівника прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002093 від 11.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на речі, які були вилучені в ході обшуку 31.01.2024 підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/22292/23 провадження № 1-кс/308/502/24 за адресою АДРЕСА_7 , а саме: Мобільний телефон марки «Sigma» червоного кольору, IMEI: НОМЕР_5 ; Мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору; Мобільний телефон марки «Realmi» IMEI: НОМЕР_6 ; Мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору; Мобільний телефон марки «iPhone» червоного кольору IMEI: НОМЕР_7 ; Мобільний телефон марки «Infinix» темного кольору IMEI: НОМЕР_8 ; Мобільний телефон марки «Sigma» ІМЕІ: НОМЕР_9 ; Мобільний телефон марки «iPhone» IMEI: НОМЕР_10 ; Планшет марки «Apple» сірого кольору; Купюри номіналом 1000 грн. у загальній сумі 3000 грн. з с.н.: ЕГ8204375; ЕГ8204375; АБ1935409; Грошові кошти номіналом 500 грн. у загальній сумі 2500 грн.; Одна купюра номіналом 200 грн.; Три купюри номіналом 200 грн. у загальній сумі 600 грн.; Одна купюра номіналом 100 грн.; Одна купюра номіналом 50 грн.; Одна купюра номіналом 20 грн.; Одна купюра номіналом 500 грн.; Одна купюра номіналом 200 грн.; Три купюри номіналом 50 грн.; Дві купюри номіналом 100 доларів США; Одна купюра номіналом 50 доларів США; Три купюри номіналом 1000 грн.; Шість купюр номіналом 500 грн.; 14 купюр номіналом 200 грн.; Дві купюри номіналом 100 грн.; Три купюри номіналом 50 грн.; Стартові пакети у кількості 3 одиниці; Блокнот чорного кольору; Таблетки ДжазПлюс; Зошит з чорновими записами; 2 квитанції; Візитка «Lucky»; Чорнові записи на 14 листках, де вказані прибуткові суми; Вивіска з номером телефону НОМЕР_17 ; Прайс лист з цінами еротичного масажу; Прайс лист меню; Розписки у кількості 5 шт.; Сертифікати у кількості 2 шт.; Копії паспортів у кількості 5 шт.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1