Провадження № 1-кп/369/1382/24
В И Р О К

іменем України

14.02.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004790 від 22 листопада 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Бучанського району Київської області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, працює в МХП, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 Кримінального кодексу України (далі КК України), з угодою про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 ,

встановив:

Діючи спільно та за попередньою змовою разом із особою, відомості відносно якої були виділені в кримінальне провадження № 0004807, ОСОБА_4 , був обізнаним про порядок перетину державного кордону України громадянами України в період дії військового стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», Указу Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 22 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/202 від 20.05.2023 воєнний стан продовжувався, останній раз - Указом Президента № 452/2023 від 26.07.2023, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у порушення постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 про затвердження «Правил перетинання державного кордону громадянами України» згідно якої в період дії військового стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України та незважаючи на це у ОСОБА_4 , виник прямий умисел направлений на сприяння незаконному переправленню чоловіків - громадян України, віком від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України в умовах воєнного стану, через державний кордон України, шляхом надання порад та вказівок з цього приводу.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою разом із особою, відомості відносно якої були виділені в кримінальне провадження № 0004807, з березня 2023 року підшукував на території Київської області осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які ухиляються від мобілізації, та які бажають в умовах воєнного стану потрапити за кордон України із використанням документів про непридатність до військової служби, що надає право на пільги вищевказаним особам на виїзд за кордон, після чого ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із особою, відомості відносно якої були виділені в кримінальне провадження № 0004807, надавав поради та вказівки щодо подальшого здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, ОСОБА_4 , 04.06.2023, діючи за попередньою змовою із особою, відомості відносно якої були виділені в кримінальне провадження № 0004807 та особою, досудове розслідування відносно якої здійснюється у кримінальному провадженні № 0002531, маючи прямий умисел на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, тобто усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, повідомив ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , досудове розслідування відносно якого здійснюється у кримінальному провадженні №0000266 від 15.06.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України СД ВП №1 Яворівського РУЛ ГУНП у Львівській області, що зможе сприяти незаконному переправленню останнього через державний кордон України в умовах воєнного стану, надавши ОСОБА_7 відповідні поради та вказівки, після чого ОСОБА_4 передасть грошову винагороду від ОСОБА_7 особі, відомості відносно якої були виділені в кримінальне провадження № 0004807, з якою ОСОБА_4 діє за попередньою змовою, за виготовлення документів про непридатність до військової служби та рішення сільської ради, що надасть право ОСОБА_7 на пільги на виїзд за кордон в умовах воєнного стану як громадянину України чоловічої статі від 18 до 60 років.

У подальшому, ОСОБА_7 , 04.06.2023 зустрівся із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де передав останньому копію власного паспорту громадянина України, дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см та грошові кошти у сумі 2500 доларів США, для підготовки необхідних документів, які нададуть змогу ОСОБА_7 перетнути кордон.

У подальшому ОСОБА_4 діючи спільно та за попередньою змовою разом із особою, відомості відносно якої були виділені в кримінальне провадження № 0004807 та особою, досудове розслідування відносно якої здійснюється у кримінальному провадженні № 0002531, підготували необхідні документи та приблизно 10.06.2023 (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), під час особистої зустрічі, яка відбулася за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 документи про призначення на роботу та розпорядження про відрядження з підписами та печаткою Білогородської сільської ради та тимчасове посвідчення військовозобов`язаної особи № НОМЕР_1 про непридатність ОСОБА_7 до проходження військової служби, при цьому ОСОБА_4 діючи спільно та за попередньою змовою разом із особою, відомості відносно якої були виділені в кримінальне провадження № 0004807 надав ОСОБА_7 поради та вказівки для безперешкодного переправлення через державний кордон України, а саме щодо використання наданих останньому документів, чим сприяв незаконному переправленню останнього через державний кордон України.

В подальшому, під час спроби перетину державного кордону на пункті пропуску «Шегині» Львівської області, ОСОБА_7 був затриманий працівниками ДПС України у зв`язку з виявленням факту підробки документів.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, а саме сприянні незаконному перенаправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004790 від 22 листопада 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 .

Так, 24 листопада 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором у кримінальному провадженні прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Як вбачається з про визнання винуватості обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 332 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгодженого покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права протягом року обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, та з можливістю виправлення особи без ізоляції від суспільства, зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, згоди обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Потерпілі в даному кримінальному провадженні відсутні.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, вирішити питання про речові докази у цьому кримінальному провадженні. При цьому, прокурор вказав, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення вперше, щиро розкаявся у вчиненому, характеризується посередньо за місцем проживання, відсутні обтяжуючі обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого, щиро розкаявся, запевнював суд, що в подальшому подібного не вчинятиме, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити його підзахисному узгоджене сторонами покарання. Крім того, захисник просив вирішити питання про речові докази. Також, вказав, що обвинувачений кримінальне правопорушення вчинив вперше та щиро розкаюється у вчиненому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме: сприянні незаконному перенаправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочинам.

Судом встановлено, що обвинувачений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття та вчинення кримінального правопорушення вперше.

Судом враховано, що щире каяття, характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захиснику також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, покарання в межах санкції інкримінованій йому статті у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , його характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Арешт накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2023 року на виявлений та вилучений у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «POCO x3 Pro» версія mini чорного кольору, який поміщено до спец. пакету № PSP 2358544 скасувати.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 314, 373, 374, 468 469, 472 474, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду від 24 листопада 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором у кримінальному провадженні прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0004790 від 22 листопада 2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Арешти накладені ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2023 року скасувати.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 скасувати.

Речові докази: мобільний телефон «POCO x3 Pro» версія mini чорного кольору, який поміщено до спец. пакету № PSP 2358544, та в подальшому передано під зберігальну розписку ОСОБА_4 , залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1