Провадження № 1-кп/643/718/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ФОП ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0003119 від 02.09.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болдирєвка, Завітінського району, Амурської області, РФ, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 11.05.2004 Мелітопольським міським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; 28.09.2004 Василівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; 23.03.2007 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, 04.01.2012 звільнений з Темнівської ВК Харківської області № 100 по відбуттю строку покарання; 14.03.2017 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки; 10.05.2019 Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70, ч.ч. 1,4 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, 19.09.2022 звільнений з Темнівської ВК Харківської області № 100 по відбуттю строку покарання, 22.02.2023 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став та повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності, за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 24.08.2023, о 13:17 год., в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України, та у подальшому строк дії якого неодноразово було продовжено, останній раз Указом Президента України № 451/2023 з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, знаходився у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4 , де побачив на прилавку картонну коробку, де серед іншого були грошові кошти. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні

наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди і бажаючи їх настання, скористався тим, що продавець магазину відвернулась та шукала товар, а покупець, який також був в приміщенні магазину не звертав на нього уваги, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти з відкритої картонної коробки в сумі 2000 грн. та утримуючи викрадені грошові кошти при собі, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 2000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та цивільний позов потерпілої, визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленого як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Крім того, зазначив, що поруч з місцем його проживання по АДРЕСА_3 знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 24.08.2023, приблизно о 13.30 год., він зайшов у магазин та став у чергу. Побачив, що в коробці, яка стоїть на прилавку, лежать гроші купюрами по 100 гривень та інші. Скориставшись тим, що продавець відвернулася за товаром, інший покупець ставив на підлогу пакет, тому дивився вниз, він взяв з коробки гроші та вийшов з магазину. Викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Потерпіла ФОП ОСОБА_4 пояснила, що з обвинуваченим раніше знайома не була. Свою підприємницьку діяльність здійснює по АДРЕСА_3 . 24 серпня 2023 року продавець прислала їй повідомлення, що зникли кошти. Вона приїхала до магазину, переглянули відеозапис, зробили інвентаризацію та виявили нестачу 2000 гривень. Підтримала свої позовні вимоги та просила стягнути майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , в розмірі 2000 грн.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесене до тяжкого злочину.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, не працює, має постійне місце мешкання. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 неможливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією статті, за якою він засуджується.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин до повного відбуття покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року, в період іспитового строку, суд призначає йому покарання за сукупністю вироків за ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком.

За цим кримінальним провадженням стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

Потерпілою ФОП ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 , в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 2000 грн.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим позовні вимоги ФОП ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_6 на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 2000 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 615 ч. 15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року у вигляді 2 (двох) місяців обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_6 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Харків, РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 2000 (дві тисячі) грн.

Речовий доказ CD-R диск білого кольору зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, ОСОБА_6 копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1