Справа №293/368/22
Провадження №1-кп/293/72/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 07.04.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Черняхів Житомирського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимого, останній раз :

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.06.2023 за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням норм ст. 102 КК, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 30.08.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України з урахуванням норм ст. 69, ч.4 ст. 70 КК України п.1 ч.1 ст. 72 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

05.04.2022 близько 19 години 30 хвилин перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 , помітив на території вищевказаного домоволодіння транспортний засіб - мотоцикл марки "ДНЕПР" моделі "МТ-10-36", чорного кольору, 1983 року випуску, який знаходився поблизу вхідних дверей вищевказаного будинку.

За вказаних обставин у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на повторне, незаконне заволодіння вище вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: мотоциклом марки "ДНЕПР" моделі "МТ-10-36", чорного кольору, 1983 року випуску, ОСОБА_5 , в цей же день, час, місці та за вказаних обставин зайшов на територію домоволодіння, що по АДРЕСА_3 , підійшов до вищевказаного транспортного засобу та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця шляхом застосування фізичної сили рук відбуксирувавши його та зник з місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_5 , умисно, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: мотоциклом марки "ДНЕПР" моделі "МТ-10-36", чорного кольору, 1983 року випуску, який належить ОСОБА_6 чим спричинив останньому матеріальної шкоди на суму 4680 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_5 інкримінується незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У ході судового розгляду ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, не визнав. У судовому засіданні ОСОБА_5 вказав, що злочину, який йому інкримінується не вчиняв.

В ході судового розгляду показав, що минулого року, не заперечуючи, що події могли відбуватися 05 квітня 2022 року, приблизно під вечір, до нього приходив знайомий ОСОБА_7 , який проживає по АДРЕСА_1 та був у нього хвилин десять. Пізніше, того дня, до нього приходив ОСОБА_8 , з яким вони приблизно хвилин двадцять були в гаражі, а згодом провів його до парку та повертався додому через центр смт Черняхів. Крім того, вказав, що коли він зустрічався із ОСОБА_9 , то в цей час перебував біля свого двору, де також була його сусідка разом із мамою та сестрою, вони усі разом розмовляли. Показав, що коли повернувся додому після того як провів ОСОБА_9 , сусідка все ще була біля його двору і бачила його. У подальшому він того дня нікуди не виходив та крадіжку мотоциклу не вчиняв.

Надав також покази, що наступного дня близько 11 год. приїхали працівники поліції, які вилучили у нього кросівки і повідомили, що він є причетним до крадіжки мотоцикла.

Також показав, що того дня з одягу на ньому були куртка, кашкет, штани чорні з написом «адідас» з полосами, кросівки з полосами з написом «адідас».

Вказав, що ОСОБА_10 знає, оскільки він є сином хрещеного батька його сестри. Водночас надав пояснення про те, що ОСОБА_11 і інших хлопців, що були на допиті не знає. Пояснив, що з потерпілим перебуває у нормальних відносинах, він проживає на його вулиці, знав, що у нього є мотоцикл, який стояв постійно у подвір`ї.

Не заперечив, що бачив ОСОБА_10 і з`ясовував у нього причини чому той його обмовляє, на що останній повідомив, що вказав, що викрав мотоцикл саме ОСОБА_12 на прохання поліцейського ОСОБА_13 . Зазначив, що ця розмова з ОСОБА_14 відбулась в присутності його знайомого - ОСОБА_15 .

Разом з тим у ході допиту повідомив суд, що щодо неправомірних дій правоохоронця ОСОБА_16 він зі скаргами до відповідних органів не звертався.

Вважає, що свідок ОСОБА_17 дав суду неправдиві покази.

У судових дебатах обвинувачений просив постановити виправдувальний вирок.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні вказав, що у сторони обвинувачення не має достовірних доказів, які прямо вказували б на причетність його підзахисного до інкримінуємого злочину. Просив визнати ОСОБА_5 невинуватим у вчиненні злочину за ч.2 ст. 289 КК України.

За нормами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, в силу вимог ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, сторона обвинувачення посилалася на докази, які згідно зі ст. ст. 85, 86, 94 КПК України є допустимими, належними, достовірними та достатніми, а саме: на показання потерпілого, свідків обвинувачення, та відомості, що містяться у письмових доказах, речових доказах, наданих стороною обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що про крадіжку мотоцикла з його домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив йому сусід ОСОБА_18 о 10 годині 06.04.2022, коли він перебував на блокпосту. Після того як він переконався в тому, що мотоцикла дійсно немає зателефонував у поліцію, яка досить швидко відреагувала. Вказав, що поки він давав свідчення поліції йому зателефонували і повідомили, що знайшли мотоцикл.

Вказав, що після отриманого повідомлення про розшук мотоцикла поїхав у с. Новосілка на чиюсь дачу і там дійсно знаходився його мотоцикл, але в мотоциклі не вистачало усіх деталей. Мотоцикл стояв у кущах накритий гіллям. На місці, де знайшли мотоцикл був неповнолітній хлопець зі своїм батьком , а також слідчо-оперативна група. Пояснив, що слідчий йому повідомив про те, що саме цей неповнолітній, який знаходився в той час на місці де знайшли мотоцикл допомагав штовхати мотоцикл. Надав також пояснення, що той неповнолітній хлопець зазначив, що хлопець на ім"я " ОСОБА_19 " підійшов до нього та попросив допомогли котити мотоцикл.

У подальшому після перевірки документів на мотоцикл відбувся огляд мотоцикла та було виявлено відсутність акумулятора та ключів. Зазначив, що мотоцикл стояв у дворі без бензину, тому сісти і поїхати не можна було. Водночас вказав, що мотоцикл знаходився у справному стані. Також зазначив, що за його будинком доглядає сусід, коли він відсутній за місцем проживання.

Потерпілий також зауважив, що не може сказати хто вчинив цей злочин. Пояснив, що сусіди лише бачили як хтось тягнув мотоцикл, однак їм не відома особа тієї людини.

У ході подальшого судового розгляду потерпілий подав заяву, у якій просив подальший розгляд справи здійснювати у його відсутності. Вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, так як майно йому повернуте. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Показання свідків сторони обвинувачення:

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що ні з потерпілим ні з обвинуваченим він не перебуває у неприязних чи родинних відносинах.

У ході судового розгляду показав, що в перших числах квітня 2022 року близько 19 год. він знаходився на стадіоні "Колос" в смт Черняхів та чекав на своїх знайомих. В цей час до нього підійшла незнайома людина, яким як пізніше виявилось був ОСОБА_21 , та попросив заштовхати мотоцикл, оскільки той перестав працювати. Мотоцикл в цей час стояв при вході на стадіон. За це йому пообіцяли грошову плату, на що він погодився. Мотоцикл потрібно було заштовхати в село Мокренщина. Штовхали вони мотоцикл по вул. Слобідській в с. Новосілки через Слобожанку. Мотоцикл штовхали по черзі, чергуючись за кермом (то він за кермом, то ОСОБА_22 ). Пояснив, що вже у с. Новосілки він відмовився допомагати ОСОБА_22 , тому що зателефонували батьки і йому потрібно було повертатись додому. Показав, що ОСОБА_22 запитав, де можна залишити мотоцикл і він йому запропонував залишити в с. Новосілка на земельній ділянці, яка належала його сім`ї (бабусі). Вказав, що вони домовились зустрітись наступного дня на місці, де залишили мотоцикл і він від ОСОБА_22 мав отримати гроші за надану ним допомогу.

Вказав, що йому не було відомо, що мотоцикл був викрадений, а вважав ОСОБА_22 його власником.

Наступного дня, як домовлялись, він прийшов до місця, де вони з ОСОБА_22 залишили мотоцикл, який був на тому ж місці, де вони його залишили. Через деякий час зателефонували батьки і повідомили, що приїхали працівники поліції.

Надав покази про те, що працівники поліції повідомили, що люди бачили як він штовхав мотоцикл, на що він повідомив працівникам поліції обставини та показав, де знаходиться мотоцикл. Вказав, що працівники поліції пред`явили йому чотири фото різних людей, і на одному з них він і впізнав ОСОБА_22 як особу, яка попросила його допомогти докотити мотоцикл.

Водночас ОСОБА_17 показав, що ОСОБА_23 до моменту пред`явлення фото працівниками поліції він особисто не знав.

Разом з тим повідомив, що після тих подій він бачив ОСОБА_22 , який погрожував йому за надання правдивих показів в суді. Однак про погрози з боку ОСОБА_22 він нікому не повідомляв через острах.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що у квітні 2022 року він перебував на блокпосту з виїзду с. Новосілка в бік с. Мокренщина, коли приїхала патрульна поліція і запитали про те, хто чергував на блокпосту на передодні, пояснивши це тим, що вкрали мотоцикл і необхідно встановити осіб, хто це зробив. Пояснив, що він зателефонував до хлопців, які чергували напередодні на посту і на поставлене питання чи вони не бачили як хтось котив мотоцикл, відповіли, що такого не бачили.

Згодом працівники поліції знайшли мотоцикл і він разом з гр. на прізвище " ОСОБА_25 " пішли подивитися на те місце, де знайшли мотоцикл. Вказав, що був присутній при огляді місця події, де на той час перебувала слідча оперативна група, неповнолітній ОСОБА_26 з батьком та власник мотоцикла. Вказав, що чув як неповнолітній ОСОБА_26 пояснював, що був на стадіоні, і йому запропонували допомогти заштовхати мотоцикл, на що він погодився.

Надав покази про те, що зі слів працівників поліції мотоцикл викрав ОСОБА_22 , а ОСОБА_26 йому допомагав котити мотоцикл до місця, де його виявили.

Також свідок в ході судового розгляду надав пояснення про те, що працівники поліції йому пред`являли відео, на якому він бачив як двоє людей котили мотоцикл, однак розпізнати їх по обличчям не можливо.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що він та гр. ОСОБА_28 у квітні 2022 року чергували на блокпосту і йому стало відомо, що по вул. Мельничній працівники поліції знайшли мотоцикл, який був викрадений. Показав, що йому запропонували бути присутнім під час огляду місця події. Пояснив, що на місці події мотоцикл стояв закиданий гіллям, під час огляду місця події був присутній неповнолітній ОСОБА_20 та його батько. Працівники поліції з`ясовували у ОСОБА_20 , за яких обставин мотоцикл опинився в місці, де його знайшли, на що останній пояснював, що допомагав вести мотоцикл іншій особі, яка його про це попросила.

У судовому засіданні свідок показав, що з обвинуваченим ОСОБА_22 він раніше знайомий не був.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що до нього прийшов сусід ОСОБА_30 (потерпілий) та попросив, щоб він нікуди не йшов тому, що прийдуть працівники поліції щоб з`ясувати події крадіжки. Показав, що працівникам поліції щодо обставин вчинення крадіжки мотоцикла він нічого не пояснював, оскільки нічого не бачив і не чув через те, його будинок знаходиться від сусіда ОСОБА_31 через п`ять будинків.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що коли відбувались події свідком яких він є, не пам`ятає. Однак показав, що напередодні ввечері мотоцикл стояв на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_33 , а вранці мотоцикл зник. Пояснив, що думав, що сусід ОСОБА_30 (потерпілий) поїхав на мотоциклі, але сусідка повідомила, що мотоцикл вкрали.

Пояснив, що коли ОСОБА_31 (потерпілого) немає дома, то він приглядає за будинком. Зазначив, що йому достеменно не відомо чи ночував того вечора потерпілий дома чи перебував на блокпосту. Показав, що не знає і не бачив, хто вчинив крадіжку.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показав, навесні 2022 року надвечір коли вже було темно, він, його брат і сестра, яка вже є покійною, в с. Новосілка поверталися з магазину і були свідками того як два хлопці штовхали мотоцикл. Сестра по голосу впізнала ОСОБА_13 на прізвище " ОСОБА_26 " та запитала у нього "що ви робите?", але вони не дали відповідь і не зупиняючись штовхали мотоцикл далі. Показав, що ті два хлопця йшли з мотоциклом у раках їм на зустріч в напрямку с. Пекарщина.

Показав, що той мотоцикл був з коляскою. Також надав покази про те, що одяг у ОСОБА_13 був темного кольору, на голові у хлопців шапок не було, особа яка була з ОСОБА_13 була одягнена в темні штани, на яких були три білі полоси. Також пояснив, що працівники поліції показували відео, на якому було видно як двоє штовхають мотоцикл. У одного з тих людей були штани темного кольору з білими полосами і такі саме штани він бачив на людині, яка того вечора штовхав мотоцикл разом з ОСОБА_14 .

Водночас свідок у судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_5 йому не знайомий.

Неповнолітній свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні в присутності законного представника матері - ОСОБА_36 , показав, що події відбувалися 2022 році на весні близько 21 год. в с. Новосілка по вул. Кам`янка. Показав, що він, його сестра ОСОБА_37 та ОСОБА_38 йшли додому до ОСОБА_39 і по дорозі бачили як двоє хлопців штовхали мотоцикл. Мотоцикл описати не може, але пам`ятає, що був з коляскою. ОСОБА_37 почала кричати "Що ви робите", тому що вона впізнала ОСОБА_13 і він щось їй відповів, однак що саме згадати не може. Показав, що ОСОБА_40 штовхав мотоцикл позаду. Проте, який був одяг на тих хлопцях не пам`ятає. Крім того вказав, що працівники поліції йому показували відео, на якому двоє чоловіків ведуть мотоцикл, однак жодну особу на тому відео він не впізнав. Водночас надав покази про те, що обвинуваченим ОСОБА_22 він не знайомий.

Наведені у вироку показання свідків суд визнає послідовними, такими, що є належними та допустимими, адже вони прямо і непрямо вказують на існування обставин, які підлягають доказуванню, та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження. Ці показання отримано в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, і ними, як процесуальними джерелами доказів, в розумінні ст. 84 КПК підтверджується час, місце та спосіб вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінального правопорушення.

Даних, передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стороною захисту стосовно допитаних під час судового розгляду свідків для доведення недостовірності їх показань не надано.

Щодо допиту свідків ОСОБА_41 та ОСОБА_42 сторона обвинувачення відмовилась та не наполягала на їх допиті, оскільки свідок ОСОБА_43 перебуває на військовій службі у складі ЗСУ, а свідок ОСОБА_42 хворіє.

Сторона захисту також не наполягала на допиті вказаних свідків.

Свідки сторони захисту ОСОБА_44 та ОСОБА_45 неодноразово за викликом суду в судові засідання не з`являлися, стороною захисту жодні заходи щодо забезпечення явки останніх у судові засідання не вчинялись. У подальшому у ході судового розгляду обвинувачений та його захисник не наполягали на повторному виклику таких свідків та погодились на закінчення судового слідства без допиту останніх.

Крім показань потерпілого, свідків сторони обвинувачення, судом досліджені докази, що надані стороною обвинувачення, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.04.2022, згідно якого гр. ОСОБА_6 заявив про викрадення у нього у період часу з 04.04.2022 по 06.04.2022 мотоцикла марки "Днепр" моделі МТ -10-36 ( а.с.3 т.2);

- протокол огляду місця події від 06.04.2022 з доданою ілюстрованою таблицею, згідно якого проведений огляд за адресою: АДРЕСА_3 , за участі потерпілого ОСОБА_6 у присутності двох понятих під час якого ОСОБА_6 показав місце, з якого зник мотоцикл та виявлені сліди протектора шин мотоцикла та сліди низу взуття (а.с.5-13 т.2);

- протокол огляду місця події від 06.04.2022 з доданою ілюстрованою таблицею проведений за адресою: АДРЕСА_4 , за участю потерпілого ОСОБА_6 у присутності двох понятих, під час якого було проведено огляд та вилученням виявленого мотоциклу (а.с.14-21 т.2 );

- протокол огляду місця події від 06.04.2022 за участі ОСОБА_5 , під час якого у останнього за його добровільної згоди, вилучені кросівки фірми " Adidas" чорного кольору з білими вставками (а.с.22-23 т.2);

- протокол огляду місця події від 06.04.2022 за участі ОСОБА_5 , під час якого у останнього за його добровільної згоди, вилучені кросівки чорно-білого, 40 розміру з чорною підошвою ( а.с.24-25 т.2 );

- постанови про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 07.04.2022 (а.с.33-34, 35-36, 37-38 т.2 );

- висновок експерта від 12.04.2022 №СЕ-19/106-22/2545-АВ, за яким визначено середню ринкову вартість мотоцикла марки "ДНЕПР" модель "МТ-10- 36", 1983 року випуску, без реєстраційного номера (названий в постанові слідчого «мотоцикл моделі МТЮ-36 в корпусі чорного кольору, 1983 року випуску») станом на 06.04.2022, яка могла становити 4680,00 грн (чотири тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок ( а.с.42-46 т.2 );

- постанову про призначення судової трасологічної експертизи від 07.04.2022 (Том 2 а.с.49-50);

- висновок експерта від 11.04.2022 №СЕ-19/106-22/2548-ТР, згідно якого експерт дійшов висновку :

*у зв`язку із тим, що сліди, які зображені на зображеннях, що зафіксовані методом масштабної фотозйомки в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виконані з порушенням вимог судової фотографії (правил масштабної фотозйомки), а саме: розміщення вісі об`єктива н перпендикулярно площині слідосприймаючої поверхні, що призводить до викривлення (збільшення, зменшення) реальних розмірів слідів, елементів та ї:х взаємного розташування у слідах, тому питання щодо придатності даних слідів для порівняльного дослідження та ідентифікації вирішуватись не буде.

*відповісти на запитання: «Чи співпадають сліди (слід № 1 та слід № 2 виявлені в ході ОМП за адресою: Житомирська область, Житомирський район смт Черняхів, вул. Замкова, 20 з підошвою кросівок чорно-білого кольору, 4 розміру, вилучених у ОСОБА_5 ?» не представилось можливим у зв`язку із тим, що сліди, які зображені на зображеннях, виконані порушенням вимог судової фотографії (правил масштабної фотозйомки).

*відповісти на запитання: «Чи співпадають сліди (слід № 1 та слід № 2 виявлені в ході ОМП за адресою: Житомирська область, Житомирський район смт Черняхів, вул. Замкова, 20 з підошвою кросівок «Adidas» чорного кольору з білими вставками?» не представилось можливим у зв`язку із тим, що слід які зображені на зображеннях, виконані з порушенням вимог судової фотографії (правил масштабної фотозйомки (а.с.52-64 т.2 );

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.04.2022 разом з довідкою до протоколу проведення речей для впізнання за фотознімками, за результатами проведення якого ОСОБА_20 впізнає особу під номером 2, яка 05.04.2022 за адресою: смт Черняхів Житомирського району Житомирської області біля стадіону "Колос" попросила допхати мотоцикл. Згідно довідки до протоколу проведення речей для впізнання за фотознімками в протоколу впізнання під номером 2 зображений ОСОБА_5 ( а.с.66-68 т.2 );

- протокол проведення слідчого експерименту від 07.04.2022 за адресою: смт Черняхів Житомирський район Житомирська область, стадіон «Колос» за участі ОСОБА_20 , його законного представника ОСОБА_46 , понятих: ОСОБА_47 , ОСОБА_48 з доданим відеозаписом, який знаходиться на оптичному диску «16 Х DVD-R 4,7 GB» під час якого ОСОБА_20 показав за яких обставин ОСОБА_5 у нього попросив допхати мотоцикл та показав, як вони вели і де залишили (а.с. 69-73 т.2). При цьому оптичний диск «16 Х DVD-R 4,7 GB» із записом слідчого експерименту суду в судовому засіданні дослідити не вдалось у зв`язку з тим, що останній не містить записаного файлу;

- флеш - накопичувач USB 2.0 Mibrand Cougar 16 Gb Silver з відеозаписом з камери відеоспостереження адміністративного приміщення Коростишівської окружної прокуратури в смт Черняхів, вул. Слобідська 1, з запису якого видно які дві особи по дорозі ведуть мотоцикл (а.с.74 т.2 );

- постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 19.04.2022 ( а.с. 76 т.2 );

- постанову про уточнення кваліфікації злочинних дій від 14.04.2022, згідно якої перекваліфіковані дії ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000582 від 07.04.2022 з ч.1 ст. 289 КК України на ч.2 ст. 289 КК України (а.с. 77-78 т.2);

- протокол огляду предметів від 19.04.2022 за участю свідка ОСОБА_20 з додатком (диск «16 Х DVD-R 4,7 GB», під час якого було відкрито на персональному комп`ютері оптичний носій інформації та відкривши відеозапис під назвою "2022-04-07 at 14.51.56 mp4" та зупинивши його о 20 год.00 хв. 59 сек 05.04.2022 (фотозображення № 1) на відео зображено дорогу з круговим рухом по вул. Слобідській, що за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт Черняхів. На вищевказаному фотозображенні зображено мотоцикл, якого ведуть дві особи; відкривши відеозапис під назвою "2022-04-07 at 14.51.56 mp4" та зупинивши його о 20 год.01 хв.10 сек. 05.04.2022 (фотозображення № 2 ) на відео зображено дорогу з круговим рухом по вул. Слобідській, що за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт Черняхів. На вищевказаному фотозображенні зображено мотоцикл, якого ведуть дві особи ( а.с.79-82 т.2 );

- розписку про отримання потерпілим на відповідальне зберігання мотоцикл марки МТЮ-36 у корпусі чорного кольору ( Том 2 а.с.83);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування (а.с.85 т.2 );

- повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (а.с.86 т.2 ).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Водночас суд зазначає, що покази обвинуваченого щодо його невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами, а лише покази обвинуваченого про його невинуватість не спростовують свідчень потерпілого, свідків та досліджених матеріалів кримінального провадження.

Будь-яких клопотань щодо дослідження тих чи інших доказів на підтвердження невинуватості обвинуваченого ОСОБА_5 протягом тривалого розгляду справи стороною захисту заявлено не було.

Суд також зважає на те, що від клопотання щодо допиту свідків, які, як стверджувала сторона захисту, мали спростувати факт причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, сторона захисту відмовилась.

За таких обставин, суд розцінює позицію обвинуваченого як вибрану ним стратегію свого захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд уважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати, як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У постанові від 21 лютого 2018 року Верховний Суд наводить класичне визначення стандарту "поза розумним сумнівом": "Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину".

Таким чином, оцінивши в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до переконання про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доведена повністю "поза розумним сумнівом".

Так, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Підстав, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 суд встановив, що останній раніше неодноразово судимий, не одружений, неповнолітніх дітей та утриманців немає, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому суд враховує, що згідно із ст.12 КК України злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України, та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 суд дотримуючись засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки саме така міра покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, відбував та відбуває покарання в місцях позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив з попередніх судимостей, на шлях виправлення не став, натомість повторно вчинив злочин, що свідчить про його небажання до змін у своїй поведінці. Тому виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Далі суд враховує, що вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.08.2023 у справі №293/1314/18 ОСОБА_5 визнано виним за ч.2 ст. 190 КК України із застосування ст. 69 КК України та призначено покарання у вигляді арешту на строк 45 (сорок п`ять) діб та з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.06.2023, із застосуванням п.1 ч.1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Водночас даним вироком визначено, що вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 (два) роки, слід виконувати самостійно.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.08.2023 (справа №293/1314/18) набрав законної сили 03.10.2023.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження 05.04.2022, тобто до ухвалення та набрання законної сили попереднім вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.08.2023 у справі №293/1314/18, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_5 до відбуття покарання.

Після цього суд враховує вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021 за яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 (два) роки.

Ухвалою від 07.12.2023 Черняхівський районний суд Житомирської області відмовив у задоволенні подання начальника Житомирського районного сектору № 9 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021 року у справі №293/2224/18 покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Таке рішення суд мотивував тим, що за період іспитового строку встановленого вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021 останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 01.02.2023 визнаний винним за ч. 3 ст. 185 КК України, та засуджений покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та 6 (шість) місяців. Ухвала суду набрала законної сили 15.12.2023.

Таким чином при призначенні ОСОБА_5 остаточного до відбуття покарання підлягає застосуванню ч.5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 25.11.2021.

Визначене обвинуваченому покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Цивільний позов не заявлено.

ІV. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідстві та під час розгляду кримінального провадження в суді не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 10.06.2022.

Крім того, з урахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021, в строк покарання ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст. 72 КК України слід зарахувати строк перебування під вартою з 28.11.2018 по 24.01.2019 з розрахунку день за день.

V. Рішення щодо речових доказів

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт накладений на них ухвалою слідчого судді відповідно до ст. 174 КПК України.

VІ. Процесуальні витрати

Процесуальні витрати у справі, які складають 3432,40 грн, з яких: 686,48 грн - за проведення автотоварознавчої експертизи, згідно висновку експерта №СЕ-19/106-22/2545-АВ від 12.04.2022; 1372,96 грн - за проведення трасологічної експертизи, згідно висновку експерта №СЕ-19/106-22/2547-ТР від 08.04.2022; 1372,96 грн - за проведення трасологічної експертизи, згідно висновку експерта №СЕ-19/106-22/2548-ТР від 11.04.2022. Такі витрати слід покласти на обвинуваченого. Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

2. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і за попереднім вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.08.2023 призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 2 (два) місяці без конфіскації майна.

3. На підставі ч. 5 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021 та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

4. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 10.06.2022.

5. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_5 зарахувати строк перебування під вартою з 28.11.2018 по 24.01.2019 в межах кримінального провадження за ухваленим вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021 з розрахунку день за день.

6. Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

7. Скасувати арешт накладений згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.2022 на мотоцикл моделі МТЮ-36 в корпусі чорного кольору.

8. Речові докази по справі:

- мотоцикл МТЮ-36 чорного кольору, який було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 - залишити останньому як власнику;

- технічний паспорт серії НОМЕР_1 на мотоцикл МТЮ-36 в корпусі чорного кольору, 1983 року випуску, два ключі до запуску двигуна мотоцикла МТЮ-36 в корпусі чорного кольору, 1983 року випуску, які передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_6 як власнику;

- кросівки чорного кольору з білими вставками торгівельної марки «Adidas», кросівки чорно-білого кольору 40 розміру з чорною підошвою, передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- диск «16 Х DVD-R 4,7 GB, флеш - накопичувач USB 2.0 Mibrand Cougar 16 Gb Silver залишити при матеріалах кримінального провадження №0000582 у справі №293/368/22;

9. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3432,40 грн.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1