Справа № 712/2029/24
Провадження №1-кс/712/991/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

19 лютого 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003505, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 15.02.2024 у період часу з 06:41 год. по 08:43 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон XIAOMI MI A2, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 та зарядним пристроєм упаковано до сейф пакету PSP 2163153;

- банківська карта банківської установи АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 упаковано до сейф пакету PSP 2163153;

- сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із серійним номером НОМЕР_5 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із серійним номером НОМЕР_6 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із серійним номером НОМЕР_7 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із серійним номером НОМЕР_8 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із серійним номером НОМЕР_9 , сім карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із серійним номером НОМЕР_10 , сім карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із серійним номером НОМЕР_11 упаковано до сейф пакету PSP 2163152;

- тримач до сім карти з номером НОМЕР_12 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» упаковано до сейф пакету PSP 2163152;

- тримач до сім карти з номером НОМЕР_13 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», тримач до сім карти з номером НОМЕР_14 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», тримач до сім карти з номером НОМЕР_15 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» упаковано до сейф пакету PSP 2163156;

- витяг з реєстру громадян на особу ОСОБА_4 , посвідчення дитини з багатодітної сім`ї ОСОБА_4 № НОМЕР_16 упаковано до сейф пакету PSP 2163155.

Заборонити користування та розпорядження вказаним майном.

Вище вказані об`єкти, залишити для подальшого зберігання на території Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30.10.2023 невстановлена особа, використовуючи абонентський номер НОМЕР_17 , під приводом купівлі речей, застосувавши фішингове посилання на ОЛХ-доставка, ввела в оману ОСОБА_5 , шахрайським шляхом отримала дані та доступ до банківського рахунку № НОМЕР_18 та здійснивши незаконні операції по перерахунку коштів, заволоділа грошима в сумі 10550 грн. які було переведено на невідомі рахунки.

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 показала, що 30.10.2023 близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_5 подала оголошення на сайті ОЛХ про продаж шкіряної куртки. В подальшому цього ж дня о 18 год. 53 хв. ОСОБА_5 у додаток VIBER прийшло повідомлення від абонента ОСОБА_6 з номером НОМЕР_17 з пропозицією придбати товар. Оксана написала що готова придбати та просить оформити ОЛХ доставку та надіслала посилання для підтвердження оплати. Перейшовши за посиланням ОСОБА_5 вводила дані власної банківської карти відкритої в банківській установі АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_18 та баланс який є на рахунку. Після цього, о 20 год. 36 хв. ОСОБА_5 зателефонували з АТ КБ «ПриватБанку» з метою підтвердження операції, що остання і зробила та з вищезазначеної карти було знято грошові кошти у сумі 10550 грн.

В ході досудового розслідування 27.12.2023 слідчим Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК із вих. № 2050-Д, про що 30.01.2024 оперативним підрозділом надано відповіді виконаного доручення, де в ході аналізу вчинення кримінального правопорушення встановлено, що невідомі особи отримали доступ до особистого кабінету ОСОБА_5 та в подальшому здійснили зняття грошових коштів з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_18 .

Так, 30.01.2024 згідно рапорту ВКП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, на доручення наданого в порядку ст.40 КПК України, встановлено, що до скоєння зазначеного вище кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець: Україна, м. Харків, зареєстрований: АДРЕСА_2 .

В подальшому працівниками ВКП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області було встановлено додаткову адресу проживання, де періодично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа та періодично проживає в м. Черкаси у свого знайомого, з яким раніше відбував покарання, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож.: АДРЕСА_1 . Також було встановлено, що ОСОБА_8 має у користуванні приватний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що належить його брату ОСОБА_9 у частці 31/100, де проживає ОСОБА_7 , так як останнього неодноразово там бачили сусіди.

06.02.2024 отримано ухвалу № 712/1552/24 Соснівського районного суду м. Черкаси про надання дозволу на проведення обшуку нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

06.02.2024 у період часу з 06:041 год. по 08:43 год. було проведено обшук згідно Ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/1552/24 від 06.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон XIAOMI MI A2, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 та зарядним пристроєм упаковано до сейф пакету PSP 2163153;

- банківська карта банківської установи АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 упаковано до сейф пакету PSP 2163153;

- сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із серійним номером НОМЕР_5 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із серійним номером НОМЕР_6 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із серійним номером НОМЕР_7 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із серійним номером НОМЕР_8 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із серійним номером НОМЕР_9 , сім карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із серійним номером НОМЕР_10 , сім карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із серійним номером НОМЕР_11 упаковано до сейф пакету PSP 2163152;

- тримач до сім карти з номером НОМЕР_12 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» упаковано до сейф пакету PSP 2163152;

- тримач до сім карти з номером НОМЕР_13 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», тримач до сім карти з номером НОМЕР_14 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», тримач до сім карти з номером НОМЕР_15 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» упаковано до сейф пакету PSP 2163156;

- витяг з реєстру громадян на особу ОСОБА_4 , посвідчення дитини з багатодітної сім`ї ОСОБА_4 № НОМЕР_16 упаковано до сейф пакету PSP 2163155.

Фактично вилучені речі мають ознаки предметів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюється під час кримінального провадження.

Вказані предмети та речі були визнані постановою слідчого від 15.02.2024 року речовими доказами.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий суддя вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що майно зазначене в клопотанні, може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 15.02.2024 вказані в клопотанні об`єкти, які підлягають арешту, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вказане майно в клопотанні підлягає арешту з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження № 0003505 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Питання про визначення місця зберігання речового доказу не входить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003505, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 15.02.2024 у період часу з 06:41 год. по 08:43 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон XIAOMI MI A2, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 та зарядним пристроєм упаковано до сейф пакету PSP 2163153;

- банківська карта банківської установи АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 упаковано до сейф пакету PSP 2163153;

- сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із серійним номером НОМЕР_5 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із серійним номером НОМЕР_6 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із серійним номером НОМЕР_7 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із серійним номером НОМЕР_8 , сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із серійним номером НОМЕР_9 , сім карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із серійним номером НОМЕР_10 , сім карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із серійним номером НОМЕР_11 упаковано до сейф пакету PSP 2163152;

- тримач до сім карти з номером НОМЕР_12 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» упаковано до сейф пакету PSP 2163152;

- тримач до сім карти з номером НОМЕР_13 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», тримач до сім карти з номером НОМЕР_14 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», тримач до сім карти з номером НОМЕР_15 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» упаковано до сейф пакету PSP 2163156;

- витяг з реєстру громадян на особу ОСОБА_4 , посвідчення дитини з багатодітної сім`ї ОСОБА_4 № НОМЕР_16 упаковано до сейф пакету PSP 2163155.

Заборонити користування та розпорядження вказаним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1