УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000244 від 15.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 від 15.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України, за фактом організації заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайством), вчиненим у великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що злочинний умисел осіб, які причетні до вчинення вказаного злочину, полягав в отриманні у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб у своє розпорядження інформації про осіб, які мають відриті банківські рахунки у банківських установах України, Республіки Молдова, Республіки Польща, Королівство Іспанія, Чеська Республіка, Італійська Республіка, Сполучені Штати Америки, Об`єднані Арабські Емірати та подальшому здійсненні телефонних дзвінків з підміною абонентських номерів задля заволодіння шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами потерпілих з використанням електронно-обчислювальної техніки та встановленого на ній спеціального програмного забезпечення.

Кінцевим результатом вчинених злочинів є отримання незаконного доходу за рахунок протиправного заволодіння та подальшого привласнення грошових коштів потерпілих шляхом їх переведення на підконтрольні організатору та наближеним до нього особам банківські рахунки, та віртуальні рахунки електронних WEB-сервісів.

При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим, організатор вказаного злочину, володіючи якостями лідера, добрими організаторськими здібностями, комунікабельністю, знаючи психологію людей, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив утворити та очолити внутрішньо та зовнішньо стійке об`єднання злочинну організацію, так званий «Колл-центр» з метою вчинення особливо тяжких злочинів, спрямованих на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами невизначеної кількості клієнтів банківських установ України, Республіки Молдова, Республіки Польща, Королівство Іспанія, Чеська Республіка, Італійська Республіка, Сполучені Штати Америки, Об`єднані Арабські Емірати.

Суть діяльності злочинної організації полягала у створенні та забезпеченні функціонування на території міста Одеси злочинного угруповання «Колл-центр», члени якого задля конспірації своєї злочинної діяльності використовували SIP-телефонію, за допомогою якої зв`язувались з громадянами України, Республіки Молдова, Республіки Польща, Королівство Іспанія, Чеської Республіки, Італійської Республіки, Сполучених Штатів Америки, Об`єднаних Арабських Еміратів.

Відповідно до інформації отриманої в ході виконання доручення слідчого, до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 , а також за вищевказаною адресою разом з ОСОБА_4 проживає ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерхуомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та перебуває у її фактичному користуванні, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2023, 22.11.2023 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено та вилучено:

-Блокнот помаранчевого кольору із чорновими записами на 8-ми аркушах, упаковано в спеціальний сейф-пакет НПУ № WAR 1109999;

-Блокнот синього кольору із чорновими записами на 8-ми аркушах, упаковано в спеціальний сейф-пакет НПУ № WAR1106564;

-Флеш носій червоно-чорного кольору, без маркування, упаковано

в спеціальний сейф-пакет НПУ № WAR 1106704;

-Грошові кошти: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 312, загалом в сумі 31200 доларів США, упаковано в спеціальний сейф-пакет НПУ № PSP 2247675, 1 купюра номіналом 200 рублівта 2 купюри номіналом 100 рублів, упаковано в спеціальний сейф-пакет НПУ № PSP 2247675

Під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі фіолетового кольору та чохлі фіолетового кольору.

Вищевказане майно визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 22.11.2023.

22.11.2023 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому в цей же день йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 255 КК України.

13.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , в рамках вищевказаного кримінального провадження повернуто прокурору для усунення недоліків.

Таку ухвалу слідчого судді отримано 25.12.2023 нарочно й на теперішній час, в зв`язку з виправленням раніше встановлених недоліків, сторона обвинувачення повторно підіймає питання накладення арешту майна.

Так, сторона обвинувачення у своєму клопотанні зазначає, що згідно ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

При цьому санкціїч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 255 КК України, які інкриміновані підозрюваному ОСОБА_6 , передбачають такий вид покарання як конфіскація майна.

Також, установлено що підозрюваний ОСОБА_6 проживає разом з ОСОБА_4 , яка не працевлаштована, за адресою: АДРЕСА_2 та які ведуть спільний побут, що підтверджується їх допитами.

На підставі вищевикладеного, на теперішній час є підстави вважати, що грошові кошти у сумі 31200 доларів США та 400 рублів, які вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 отримані останнім внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, у яких на теперішній час він підозрюється. Також, мобільний телефон «Iphone» в корпусі фіолетового кольору та чохлі фіолетового кольору який вилучено у ОСОБА_4 придбаний за рахунок грошових коштів ОСОБА_6 , які останній отримав внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, згідно ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У зв`язку з тим, що речі вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , були вилучені за місцем фактичного мешкання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: блокнот помаранчевого кольору із чорновими записами на8-ми аркушах, блокнот синього кольору із чорновими записами на 8-ми аркушах, флеш носій червоно-чорного кольору, грошові кошти: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 312, загалом в сумі 31200 доларів США, 1 купюра номіналом 200 рублів та 2 купюри номіналом 100 рублів, мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі фіолетового кольору та чохлі фіолетового кольору, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно було набуте, в результаті вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, та як наслідок вони підпадають під критерії майна, зазначеного у ч. 1, ч. 3, ч.4, ч.5 ст.170 КПК України.

Також, блокноти, які вилучені в ході обшуку, містять чорнові записи, які на теперішній час оглядаються та вирішується питання щодо їх використання в якості вільних зразків почерку ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Крім того речі вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , були вилучені за місцем фактичного мешкання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідають критеріям згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, як речові докази, в тому числі підлягають спеціальній конфіскації на підставі п.4 ч.1 ст.96-2 КК України.

До того ж, речі вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , набуті, в результаті вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень тавказане майно підлягає конфіскації на підставі санкції ч.ч.3,5 статті 190 ч.ч.1,2 ст. 255 КК України.

В судовому засіданні:

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України.

Згідно фактичних обставин такого кримінального провадження, наразі у сторони обвинувачення наявні підстави вважати, що вилучені за місцем мешкання ОСОБА_7 грошові кошти могли бути отримані в результаті ймовірного вчинення останньою інкримінованих кримінально протиправних дій, що на переконання слідчого судді, з урахуванням, знову ж таки, фактичних обставин такого кримінального провадження може свідчити про відповідність таких грошових коштів критеріям речових доказів (гроші, набуті кримінально протиправним шляхом).

Крім того, слідчий суддя зауважує, що вилучений мобільний телефон може містити відомості щодо кримінально-караної діяльності, у вчиненні якої наразі обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , й у тому числі в подальшому, на думку слідчого судді, підлягає дослідженню спеціалістом.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що згідно кримінально-правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_6 дій, санкції ч. 2 ст. 255 та ч. 5 ст. 190 КК України передбачає в якості додаткового покарання конфіскацію майна, що відносно такої особи є додатковою підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Крім того, слідчий суддя враховує доводи прокурора з приводу того, що блокноти, які вилучені в ході обшуку, містять чорнові записи, які на теперішній час оглядаються та вирішується питання щодо їх використання в якості вільних зразків почерку ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів, доведення їх можливої конфіскації, а також спеціальній конфіскації, при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України), а також можливості забезпечення спеціальної конфіскації (п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, відносно останнього може бути забезпечена конфіскація майна.

З урахуванням наведених обставин, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, що унеможливить забезпечення виконання арешту майна.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити досягнення мети арешту майна, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, або ж зміняться фактичні обставини кримінального провадження (потерпілий відмовиться від цивільного позову, буде змінено кримінально-правову кваліфікацію відповідного діяння), зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000244 від 15.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України задовольнити.

Накласти із забороною користування та розпорядження арешт на майно, вилучене 22.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-блокнот помаранчевого кольору із чорновими записами на 8-ми аркушах, упаковано в спеціальний сейф-пакет НПУ № WAR 1109999;

-блокнот синього кольору із чорновими записами на 8-ми аркушах, упаковано в спеціальний сейф-пакет НПУ № WAR1106564;

-флеш-носій червоно-чорного кольору, без маркування, упаковано

в спеціальний сейф-пакет НПУ № WAR 1106704;

-грошові кошти: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 312, загалом в сумі 31200 доларів США, упаковано в спеціальний сейф-пакет НПУ № PSP 2247675, 1 купюра номіналом 200 рублівта 2 купюри номіналом 100 рублів, упаковано в спеціальний сейф-пакет НПУ № PSP 2247675;

-мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі фіолетового кольору та чохлі фіолетового кольору, який поміщено в спец. сейф-пакет НПУ № WAR 1106555, із забороною розпорядження та користування майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1