Справа № 442/5772/23
Провадження № 1-кп/442/346/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 09.08.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-технічною освітою, адвокатом та депутатом не є, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , в березні 2023 року, точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, в денний час доби, достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через незачинену на замок хвіртку, незаконно проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до дверей дерев`яного сараю, що розташований на вказаній дачній ділянці, шляхом різкого відкриття дверей зірвав навісний замок та незаконно проник всередину приміщення, звідки таємно викрав культиватор ручний «Землероб» 5 в 1, виробництва Україна з двома насадками (міжрядник та плужок), вартістю 1137,50 грн, що належить ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1137,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за вищезазначені кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Частина 4 статті 185 КК України - крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у сховище.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений слідчим СВ ВП №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 18.08.2023 та затверджений прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

В судових дебатах прокурор просить суд призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України призначити 1 рік іспитового строку.

Правова позиція потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. При обранні міри покарання покладаються на думку суду.

Правова позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно вчинив інкримінований йому кримінальне правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати. Просить врахувати, що він добровільно відшкодував потерпілому шкоду в повному обсязі.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи останнього.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України.

Висновки суду.

Таким чином суд вважає доведеним: факт вчинення ОСОБА_3 таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання, передбаченою ст.67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжкими (ч.4 ст.185 КК України) злочинами, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо.

З врахуванням наведеного, аналізуючи особу винуватого, як в загально - соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд, з урахуванням положень Загальної частини Кримінального кодексу України дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

А тому, враховуючи позицію прокурора, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, те, що до кримінальної відповідальності притягається вперше, а також досудову доповідь, підготовлену провідним інспектором Дрогобицького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, згідно з якою ОСОБА_3 характеризується посередньо, що свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 в період дії іспитового строку та з метою організації органом виконання покарань належного контролю за його поведінкою, на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у справі не заявлено.

На стадії судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався та підстав для його обрання на даній стадії суд не вбачає.

З речовими доказами слід поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з п.п1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Речовий доказ:

-Культиватор ручний з двома насадками - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1