Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000143 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2023 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ільпибоки Дубенського району Рівненської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Ільпибоки Дубенського району Рівненської області, громадянина України, раніше судимого 31 серпня 2022 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК,

в с т а н о в и л а :

Вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2023 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.4 ст. 185 КК на пять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в один рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.4 ст. 185 КК на пять років позбавлення волі.

Вироком ухвалено стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1510,24 грн. з кожного.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 спільно, за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із змінами внесеними згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, та згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022, та згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022 введено в Україні воєнний стан, 15 липня 2022 року приблизно о 20:30 годині, з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, перебуваючи в с. Рудка Дубенського району Рівненської області, діючи умисно, таємно та протиправно за попередньою домовленістю між собою, ОСОБА_6 повторно вчинив крадіжку, проник через вікно до приміщення магазину, що належить ОСОБА_8 , звідки викрали: одну пляшку води ТМ «Фруктік апельсин» ємністю 1,5 л, вартістю 11,30 гривень; три пляшки пива «Опілля» ємністю 1 л вартістю 40,00 гривень за одну; одну пляшку коньяку «Napoleon Charles Lous» ємністю 250 мл, вартістю 54,00 гривні; три пляшки горілки «Зелений день» ємністю 0,5 л , вартістю 105,90 гривень за одну; 5 пачок сигарет «Winston SuperSlims fresh menthol» вартістю 62,69 гривень за одну; 10 пачок сигарет «Winston Silver» вартістю 64,54 гривень за одну; 5 запальничок вартістю 10,00 гривень за одну; 3 жувальні цукерки «Ліго-ріго» вартістю 5,00 гривень за один; ковбасу «Салямі фінська» вагою 0,871 кг вартістю 107,13 гривень; ковбасу «Гуцульська» вагою 0,650 кг вартістю 88,40 гривень; ковбасу «Звичайна» вагою 0,550 кг, вартістю 66,55 гривень. Вказане майно ОСОБА_6 через вікно передав ОСОБА_7 , який стояв біля магазина та спостерігав за тим, щоб їхні злочинні дії не були помічені та викриті власником або іншими особами, після чого розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Цимии діями, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1788,93 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить суд в частині призначеного покарання цей вирок змінити та призначити йому покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі. На обґрунтовання цих вимог зазначив, що місцевий суд неналежним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, думку потерпілої щодо міри покарання, його щире каяття та бажання проходити службу у Збройних силах України, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Стосовно обраного виду та міри покарання обвинуваченому, то колегія суддів вважає, що воно ґрунтується на вимогах закону про кримінальну відповідальність.

Згідно приписів ст.ст. 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.

Зокрема, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, за відсутності обставин, які обтяжують покарання. Також враховано дані про особу винного, а саме наявність у ОСОБА_6 попередніх судимостей та позитивну характеристику за місцем проживання.

Сукупність вказаних обставин стала підставою для висновку місцевого суду про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства та обрання йому мінімального покарання, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

При цьому, встановлені обставини даного провадження свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК згідно з якими якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто як випливає зі змісту статті 75 КК, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виходячи з тяжкості злочину, даних про особу винного та інших обставин кримінального провадження попередження нових злочинів й виправлення засудженого є можливим без його ізоляції від суспільства.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що лише одне бажання обвинуваченого ОСОБА_6 проходити службу у Збройних Силах України не може розглядатись як підстава для звільнення його від реальної міри відбування покарання з випробуванням. Зокрема, обвинуваченим не було надано апеляційному суду жодних доказів щодо зарахування його Збройних Сил України чи інших військових формувань, які б підтвердили щирість та реальність його наміру брати участь у воєнних діях по обороні України. Вказане узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 серпня 2023 року у справі №754/9758/20.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що цей виро є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його зміни та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3