У Х В А Л А Справа № 932/8481/23

Іменем України Провадження № 1-кс/932/3410/23

21 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0002063 від 03.11.2022 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2023 року слідчий СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, підтриманим прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002063 від 03.11.2022 року, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002063 від 03.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

До СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надішли матеріали ВКП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що в ході проведення заходів, щодо виявлення осіб скоюючих шахрайські дії в сфері нерухомості встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою по АДРЕСА_1 , використовуючи підроблено свідоцтво про право власності на житло.

Вказані особи отримують інформацію, щодо неблагополучних та померлих осіб які мають нерухомість не приватизовану або не внесену в електронний реєстр право власності. Після отримання відповідної інформації вони використовуючи моральний та фізичний вплив на вказаних осіб або їх родичів вимушують їх висилитися з об?єкту нерухомості в подальшому шляхом підробки документів (свідоцтва право власності, договори купівлі-продажу) реєструють в реєстрі право власність на підконтрольних осіб після чого реалізують на ринку нерухомості за готівкові кошти.

В ході досудового розслідування під час виконання доручень проведено оперативно розшукові заходи, допитано свідків й встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 , на протязі більш 10 років мешкав ОСОБА_5 , в 2021 році він помер. Після смерті ОСОБА_5 , його квартирою заволоділи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказані громадяни являючись колишніми працівниками правоохоронних органів, використовуючи зв`язки в ОВС отримують інформацію, щодо неблагополучних та померлих осіб які мають нерухомість не приватизовану або не внесену в електронний реєстр право власності. Після отримання відповідної інформації вони використовуючи моральний та фізичний вплив на вказаних осіб або їх родичів вимушують їх висилитися з об?єкту нерухомості в подальшому шляхом підробки документів (свідоцтва право власності, договори купівлі-продажу) реєструють в реєстрі право власність на підконтрольних осіб після чого реалізують на ринку нерухомості за готівкові кошти. На теперішній час вони шахрайським шляхом заволоділи рядом об`єктів нерухомості в тому числі й квартирою по АДРЕСА_1 використовуючи підроблене свідоцтво про право власності на житло від 26.06.2015.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира по в АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , на підставі свідоцтва про право власності серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 26.06.2015 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради.

В ході досудового розслідування до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради направлено запит з метою встановлення факту видачі зазначеного документу та передачі у власність громадянам шляхом приватизації вказаного об`єкту нерухомості.

З отриманої відповіді від Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради стало відомо, що про право власності серія та номер: 72А-15, виданий 26.06.2015 Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради не видавався, у власність громадянам шляхом приватизації квартира в АДРЕСА_1 , не передавалась.

Вказані факти дають достатньо підстав вважати, що невстановлені особи заволоділи правом власності на вказаний об`єкт нерухомості який перебував у власності територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради злочинним шляхом на підставі підроблених документів, тим самим заподіявши матеріальну шкоду Дніпровській міській раді.

З викладеного вбачається, що вищезазначена квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінально протиправних дій, майном право власності на яке набуто кримінально протиправним шляхом, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Власник майна, яке тимчасово вилученим не є, у судове засідання у порядку ч. 2 ст. 172 КПК України не викликався, з метою забезпечення арешту майна та з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, які свідчать про можливість продовження протиправної діяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про його часткове задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002063 від 03.11.2022 року, яке відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 01.09.2023 року квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_8 .

Оскільки квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінально протиправних дій, погоджуюсь із висновком слідчого про її відповідність ознакам речових доказів, що визначені у ст. 98 КПК України.

Через те, що квартира є речовим доказом по кримінальному провадженню, а також є предметом злочинного посягання, вона може бути неодноразово відчужена на користь третіх осіб, а тому клопотання слідчого в частині накладення арешту на неї у вигляді заборони на відчуження підлягає задоволенню. Однак, оскільки квартира є житловими приміщеннями, підстав для накладення на неї арешту у вигляді заборони на користування та розпорядження не вбачаю.

Так, внаслідок того, що досудове слідство тільки розпочато, необхідні слідчі дії ще не проведенні, існують ризики у вигляді можливого приховування, втрати, знищення, перетворення майна його власником, на що вказують попередньо вчиненні дії.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За вказаних вище підстав, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0002063 від 03.11.2022 року задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, що належить ОСОБА_8 , шляхом заборони на її відчуження.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1