Справа № 461/8484/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1486/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 року про арешт майна

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку у будинку, де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки Redmi 9 C, імейл 1: НОМЕР_1 , імейл 2: НОМЕР_2 із сім картами операторів: "Київстар" НОМЕР_3 та "Водафон Республіки Чехія" НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 10000 доларів США.

На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в цій частині.

Зазначає, що клопотання розглядалось без повідомлення власника майна, копію ухвали отримали 30.11.2023, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала в частині накладення арешту на грошові кошти є незаконною.

Вважає, що слідчий суддя, у порушення вимог п.1, п.2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вказаного у клопотанні майна, належним чином не перевірив, не обґрунтував та не зазначив в ухвалі мету та правову підставу для такого арешту, обмежившись лише переліком норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок накладення арешту на майно з підстав збереження речових доказів, а орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Вилучені грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які отримані подружжям в результаті продажу квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 08.05.2023 № 861.

Також звертає увагу на те, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.11.2023 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи від 06.11.2023 не надавалось права слідчим вилучати грошові кошти за адресою проведення обшуків.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучені грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США були знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом з наданих до суду матеріалів провадження не вбачається.

Більше того, слідчий який звернувся до суду з клопотанням не вказав, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання, у якості речового доказу, арештованого майна, а саме грошових коштів.

Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.

Підозрюваний ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

Прокурор ОСОБА_6 у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , думку прокурора ОСОБА_6 щодо законності судового рішення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно від 10 листопада 2023 року було постановлено без виклику ОСОБА_7 , копію ухвали він отримав 30.11.2023. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подана захисником 01.12.2023, тобто у встановлений ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України строк, який не є пропущений і поновлення не потребує.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівські області проводиться досудове розслідування кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР за №0000030 від 23.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 організували злочинну схему по незаконному переправлені осіб призовного віку через державний кордон України без відповідних на те документів.

09.11.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

09.11.2023 на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова проведено обшук у будинку де проживає ОСОБА_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучено наступні речі: мобільний телефон марки Redmi 9 C, імейл 1: НОМЕР_1 , імейл 2: НОМЕР_2 із сім картами операторів: "Київстар" НОМЕР_3 та "Водафон Республіки Чехія" НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 10000 доларів США.

09.11.2023 постановою слідчого вилучені в ході проведення обшуку речі та майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає вимогам ч. 2, 3, 5 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

При цьому, безпідставними є доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, так як вони не були зазначені для можливого вилучення в ухвалі слідчого судді про обшук.

Згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у незаконному переправленні особи через державний кордон України та сприянні вчинення такого порадами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а під час обшуку місця проживання останнього були виявленні в тому числі й грошові кошти, які можуть містити сліди кримінального правопорушення, можуть бути здобуті шляхом вчинення кримінального правопорушення, тому після обшуку були тимчасово вилученим майном на яке слідчий суддя наклав арешт, що не суперечить положенням КПК України.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 174 КПК України визначено осіб, які наділені правом на звернення із клопотанням про скасування арешту майна у випадку якщо у застосуванні такого відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності, необґрунтованості судового рішення та неповноти судового розгляду колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4