Справа №:755/3533/23
Провадження №: 1-кс/755/4052/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2023 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність дізнавача (справа №755/3533/23, провадження 1-кс/755/3922/23) та додані до неї матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 знаходиться скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність дізнавача (справа №755/3533/23, провадження 1-кс/755/3922/23).

19.12.2023 року у судовому засіданні з розгляду даної скарги адвокатом було заявлено усний відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду даної скарги.

20.12.2023 року заяву про відвід слідчого судді після автоматичного розподілу передано головуючому - судді ОСОБА_1 .

Як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису судового засідання від 19.12.2023 року даний відвід мотивований тим, що, на думку адвоката, слідчий суддя ОСОБА_4 є не може бути об?єктивною під час розгляду його скарги, оскільки прокурор заходив до приймальні слідчої судді та спілкувався з суддею.

В судове засідання, призначене на 17-15 годину 27.12.2023 року, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, будь-яких доказів поважності причини неявки суду не надав, клопотань про відкладення судового засідання чи його проведення в режимі відеоконференцзв?язку не надходило.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про судове засідання згідно вимог ст.135 КПК України, не з`явилася, правом подачі письмових пояснень не скористалася.

Враховуючи вимоги ст.ст.22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, що не з`явилися, та, дослідивши журнал судового засідання та технічний запис, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , знаходиться скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність дізнавача (справа №755/3533/23, провадження 1-кс/755/3922/23), в ході судового розгляду якої адвокатом заявлено відвід слідчому судді з вказаних вище підстав.

Згідно із ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Що стосується підстав для відводу, зазначених адвокатом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 2 статті 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень

Відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

На думку суду, у заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_4 адвокатом не наведено та не надано будь-яких доказів і судом не встановлено підстав для відводу слідчого судді, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Викладені в заяві про відвід слідчого судді обставини, щодо необ?єктивності чи неупередженості судді є його особистими припущеннями та ставленням до слідчого судді. Доказів на підтвердження позапроцесуального спілкування слідчого судді з прокурором адвокатом не надано. Сам по собі факт перебування прокурора у приймальні слідчого судді, де знаходиться робоче місце секретаря судового засідання та помічника судді слідчого судді ОСОБА_4 та іншого судді, не може свідчити про таке спілкування та не є підставою для відводу із урахуванням вищевикладених норм національного та міжнародного законодавства.

Враховуючи наведене, під час розгляду даної заяви про відвід не знайшли підтвердження факти, викладені у заяві адвоката, а тому заява про відвід слідчого судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.8, 55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.15 Кодексу суддівської етики, п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді,п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень,ст.ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 321, 369-372 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність дізнавача (справа №755/3533/23, провадження 1-кс/755/3922/23), - відмовити.

Копію ухвали направити для відома адвокату ОСОБА_3 та слідчому судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1