Справа 753/8957/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4022/2023 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , захисників обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186; ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням п. 1(б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів шляхом повного складання за цим вироком та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186; ч. 2 ст. 185 КК України, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у цей строк відбування покарання зараховано повністю відбуте покарання за попереднім вироком суду від 18 серпня 2022 року та строк тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні з розрахунку один день за день позбавлення волі, з дня затримання, а саме з 29.03.2021, до дня звільнення зі слідчого ізолятора, а саме до 23 липня 2021 року включно.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, тобто визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, повторно, вчинив злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_8 29 березня 2021 року, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 14, побачив автомобіль марки «Skoda Felicia», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , де в нього повторно виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до указаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи знаходитися за вказаною адресою, у період часу з 01 год. 15 хв. до 01 год. 45 хв. підійшов до автомобіля марки «Skoda Felicia», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого заздалегідь підготовленого предмету, відкрив багажне відділення та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав: дві музикальні колонки овальної форми марки «Mystery», вартістю 448 грн; катушку запалення «Теміс», серійний номер 77100001, вартістю 245 грн; рюкзак синього кольору, вартістю 120 грн; вогнегасник порошковий «ВП-1», вартістю 320 грн; пластикову пляшку з моторним мастилом «Yuoko, 10W-40 VEGA SYNT», ємкістю 1 л, вартістю 92 грн; пластикову пляшку з мастилом «Chevrotech VS TO3, V8 German Lubricats, 75W90», ємкістю 1 л, вартістю 165 грн; пластикову пляшку з гальмівною рідиною «Експо хим, Super DOT BRAKE FLUID 4», ємкістю 400 мл, вартістю 30 грн; металевий балон «REX Camping», BUTANE GAS, ємкістю 520 мл, з насадкою, вартістю 31 грн.

Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1 451 грн.

Крім того, ОСОБА_8 29 березня 2021 року, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 8А, побачив автомобіль марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , де в нього повторно виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи знаходитися за вказаною адресою, у період часу з 01 год. 50 хв. до 02 год. 10 хв., підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого заздалегідь підготовленого предмету, відкрив багажне відділення та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав: металевий, телескопічний тримач для рибальських снастів, вартістю 80 грн; пластиковий ящик з інструментами зеленого кольору «Hitachi», вартістю 250 грн, в якому перебували металевий ключ на 26, вартістю 60 грн, дві викрутки, вартістю 70 грн, шість шестигранних головок, вартістю 180 грн, металевий шестигранний ключ, вартістю 40 грн, металеві ножиці, вартістю 40 грн, два торцевих ключа, вартістю 100 грн, чотири металеві стаканчики у чорному чохлі, вартістю 75 грн.

Після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 895 грн.

Захисник ОСОБА_10 до початку апеляційного розгляду за згодою обвинуваченого ОСОБА_8 відмовився від апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_13 просить вирок суду змінити в частині правової кваліфікації та призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити ухвалу, якою вважати ОСОБА_8 винним та засудженим за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до покарання: за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України, шляхом повного складання призначених покарань з урахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 18.08.2022 визначити до відбуття остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що як вбачається з обставин вчинення кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними, обвинувачений ОСОБА_8 , вчинивши крадіжку із автомобіля за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 14, розпорядився викраденим на власний розсуд - зокрема перенісши його з собою до місця вчинення наступного епізоду злочинної діяльності, тобто вчинив закінчений злочин. Натомість на місці вчинення другого епізоду біля будинку 8А по вул. Срібнокільській у м. Києві, ОСОБА_8 був затриманий, тобто не мав реальної змоги розпорядитись викраденим майном. За вказаних обставин, зважаючи на усі досліджені в ході судового розгляду докази, конкретні обставини кримінального провадження, другий епізод вимагає окремої кваліфікації як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, тобто за .2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України. Крім цього, апелянт вказує, що враховуючи необхідність окремої кваліфікації закінченої крадіжки та замаху на її вчинення, обвинуваченому належало визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, в порядку ч.1 ст. 70 КК України.

Захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити виправдувальний вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які складені або зібрані з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що в свою чергу перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від

29.03.2021, у якому відсутній підпис оперуповноваженого ОСОБА_14 ;

- протокол огляду місця події від 29.03.2021, складений слідчий ОСОБА_15 , в якому не зазначено всіх осіб, які присутні на зазначеній слідчій дії, відсутній підпис спеціаліста, який брав участь у проведенні огляду місця події, а також за протоколом огляду місця події булло вилучено якусь сокиру, але не зрозуміло її подальшу долю, слідчим не описано предмети у протоколі огляду місця події, які визнані судом в якості речових доказів, слідчим було незаконно проведено огляд транспортного засобу, оскільки заява була підписана невідомою собою, ілюстративна таблиця до протоколу не містить взагалі ніяких підписів осіб, які складали протокол, диск з написом «Додаток до протоколу огляду місця події» не відповідає вимогам ст. ст. 105-107 КПК, оскільки не є оригінальним технічним носієм інформації;

- протокол огляду місця події від 29.03.2021, складений слідчий ОСОБА_16 , оскільки в ході огляду описової частини протоколу не вказано точну адресу, де здійснювався огляд автомобілів, не вказано на підставі чого проводився огляд, не міститься жодної інформації про застосовані технічні засоби, відсутня заява потерпілого ОСОБА_11 про добровільну згоду працівникам поліції, зокрема слідчому на проникнення до транспортного засобу, а отже огляд було проведено незаконно, ілюстративна таблиця до протоколу належно не засвідчена підписами осіб, які складали протокол, не долучено оригінальний носій технічної інформації з-під фотоапарату або камери, на які здійснювалась відеофіксація;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.03.2021 за участі свідка ОСОБА_17 та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.03.2021 за участю свідка ОСОБА_18 , оскільки вони не містять прикмет, ознак чи їх сукупності, за якими свідки упізнавали обвинуваченого;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.03.2021, оскільки його складено нерозбірливим почерком , що у свою чергу не дає змогу встановити, що за предмети були виявлені в обвинуваченого та що й куди були вилучено, у зв`язку з чим обвинуваченим не було підписано протокол, оскільки з ним було неможливо ознайомитись, що у свою чергу порушує його право на захист, у графі про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання не зазначено на який, чи здійснювалась фіксація, а якщо здійснювалась, то на який пристрій. Також не долучено оригінальний носій технічної інформації з-під фотоапарату або камери, на які здійснювалась відеофіксація;

- висновки судового експерта ОСОБА_19 за результатами проведення судово-товарознавчих експертиз від 29.03.2021 №1073/21 та від 29.03.2021 та №1075/21, оскільки в матеріалах справи відсутні постанови про призначення експертиз, під час призначення експертиз слідчий не забезпечив право на відвід експерта, внаслідок чого порушив право обвинуваченого на захист, експертом не обґрунтовано надано відповідь на поставлені запитання, внаслідок чого висновки експертиз являються неналежними та недопустимими доказами;

- в матеріалах справи відсутня постанова про призначення групи слідчих або доручення керівника органу досудового розслідування, що у свою чергу обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, а також постанова про призначення групи прокурорів або прокурора;

- сторона обвинувачення не надала та не відкрила матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, про що свідчить відсутність будь-яких письмових підтверджень в матеріалах справи, а тому суд не має права допустити відомості в матеріалах справи, що містяться в них як доказ.

Також захисник вказує на неповноту судового розгляду, оскільки суд не надав оцінку тому, що стороною обвинувачення не долучено відео з боді камери поліцейських, які перші затримали обвинуваченого, відповідно не досліджено всі обставини; не взято до уваги клопотання обвинуваченого про дослідження предмету зовні схожого на сокиру, а саме на проведення дактилоскопічної експертизи на наявність на даному предметі зовні схожого на сокиру відбитків пальців обвинуваченого, не допитані всі свідки кримінального провадження, внаслідок чого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Крім того, апелянт вказує, що справа була розглянута за наявності суперечливих доказів, оскільки єдині свідки, котрі давали показання суду, являються працівниками поліції, за наявності суперечливих доказів, оскільки нібито викрадені речі були виявлені слідчим за відсутності обвинуваченого. Тоді як свідки вказують, що викрадені речі були при обвинуваченому.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечив проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Адвокат ОСОБА_10 до початку апеляційного розгляду за згодою обвинуваченого відмовився від апеляційної скарги. Від інших осіб, які подали апеляційні скарги, не надійшло заперечень проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, а тому провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 підлягає закриттю.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій ОСОБА_8 , то колегія суддів враховує наступне.

Як встановлено в ході судового розгляду, обвинуваченим вчинено два епізоди крадіжок з транспортних засобів, а саме 29.03.2021 у м. Києві в період часу з 01.15 год. по 01.45 год. по вул. Срібнокільський, 14 та у період часу з 01.50 год. по 02.10 год. по вул. Срібнокільській, 8А.

Судом було кваліфіковано дії ОСОБА_8 за епізодами за ч.3 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище.

По другому епізоду, вчиненому ОСОБА_8 у період часу з 01.50 год. по 02.10 год. по вул. Срібнокільській, 8А, судом встановлено, що обвинувачений з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 895 грн.

Разом з тим, як пояснив під час судового розгляду свідок ОСОБА_20 ,, він отримав виклик з чергової частини про те, що нетверезий чоловік бігає у дворі, відкриває багажники у припаркованих автомобілях. Надалі, під час відпрацювання цього виклику, екіпажем поліції був почутий звук розбитого скла й одразу помічений невідомий чоловік, який сховався за автомобілями, а потім почав тікати. Вони його затримали з речами в руках, а під час поверхневої перевірки виявили ключі від автомобілів марок «Renault» та «ВАЗ». У автомобіля «ВАЗ» було розбите лобове скло. Вони почали обстежувати прилеглу територію і почули звук розбитого скла поблизу будинку №8 по вул. Срібнокільській, де і виявили чоловіка, який ховався за автомобілями.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що у день події в складі екіпажу поліції патрулював Дарницький район, після отримання виклику, прибувши на місце події, побачили особу, яка присіла за автомобілями, у цієї особи була якась палиця, пакет і рюкзаки. При затриманні у цієї особи були виявлені речі, які їй не належать, також там була коробка з інструментами, колонки з автомобіля та магнітола.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що були поінформовані про вчинення викрадення їх майна та вийшовши на вулицю побачили обвинуваченого, пристебнутого кайданками до паркану та розкидані речі, що їм належать. Працівники поліції повідомили останнім, що затримали ОСОБА_8 у дворі за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 8А біля автомобіля ОСОБА_12 , тобто на місці вчинення останнього епізоду крадіжки.

Крадіжка має матеріальний склад злочину. З цього витікають відповідні правила встановлення моменту її закінчення. Крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення винною особою чужого майна та одержання нею реальної можливості їм розпорядитись, тобто мати можливість таке майно сховати, передати іншим особам, вжити за спеціальним призначенням та ін.

Згідно з судовою практикою, яка спирається на визначення, надане у п.4 абз. 1ППВСУ від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»: крадіжку потрібно вважати закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Водночас, точне визначення моменту закінчення крадіжки належить вирішувати виходячи з конкретної ситуації, з урахуванням характеру майна, обстановки вчинення самої крадіжки та наявності реальної можливості розпорядитись вилученим майном з розсудом злочинця. Крадіжки, які було викрито відразу після заволодіння винним майном кваліфікуються як такі, що вчинені на стадії закінченого замаху. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Як вбачається з обставин вчинення кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними, обвинувачений ОСОБА_8 , вчинивши крадіжку з автомобіля за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 14 розпорядився викраденим на власний розсуд - зокрема перенісши його із собою до місця вчинення наступного епізоду злочинної діяльності, тобто вчинив закінчений злочин. Натомість на місці вчинення другого епізоду біля будинку №8 по вул. Срібнокільській у м. Києві ОСОБА_8 був затриманий з майном і не мав реальної змоги розпорядитись цим викраденим майном.

Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

За таких обставин, зважаючи на усі досліджені в ході судового розгляду докази, конкретні обставини кримінального провадження, другий епізод біля будинку АДРЕСА_3 , підлягає окремій кваліфікації, як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше сховище, тобто за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим вирок суду підлягає зміні.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо недопустимості окремих доказів, зібраних з грубим порушенням норм КПК України, то колегія суддів вважає їх неспроможними, так як перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування рішення. Досліджені в судовому засіданні письмові докази, зокрема протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколи огляду місця події, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол затримання особи, висновки експертів, тощо відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, а також повністю узгоджуються з іншими доказами, та не викликають сумнівів у суду.

Крім того, під час дослідження вказаних доказів в суді першої інстанції обвинувачений та його захисник не висловили будь-яких зауважень щодо неналежності або недопустимості цих доказів, та вказали, що не заперечують проти їх долучення до матеріалів провадження.

У подальшому захист обвинуваченого здійснювали два інших захисники, з якими він змінював свою позицію від визнання вини частково до повного заперечення своєї причетності до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Разом з тим, ознайомлюючись із долученими та дослідженими судом письмовими матеріалами провадження, суд надалі жодних заперечень від сторони захисту щодо їх неналежності чи недопустимості не отримував.

Суд першої інстанції прийняв вказані докази на підтвердження встановлених судом обставин, оскільки письмові докази, а саме рапорт працівників поліції щодо обставин виявленого ним правопорушення, як підстава до подальшого внесення відомостей до ЄРДР, також витяг від 29.03.2021, постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування. З цих підстав суд прийняв й протоколи про прийняття заяв від потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щодо вчинених стосовно них злочинів, а також їх добровільну згоду на проведення огляду транспортних засобів. З аналогічних підстав суд прийняв як належні й допустимі докази, які стосуються встановлення органом досудового розслідування фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема протоколи огляду місця події за участю потерпілого ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_11 , висновки за проведеними судово-товарознавчими експертизами щодо встановлення ринкової вартості викрадених речей. Також визнав належними й допустимим доказами протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та взяв до уваги прийняті рішення органу досудового розслідування щодо встановлених даних про особу обвинуваченого, наданий суду протокол його затримання й ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, і доводи апеляційної скарги захисника цього не спростовують, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає правильною кваліфікацією дій ОСОБА_8 , за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, та за ч.2 ст. 15 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше сховище, за якими обвинуваченому слід призначити покарання.

Враховуючи необхідність окремої кваліфікації закінченої крадіжки та замаху на її вчинення, обвинуваченому належить визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень в порядку ч.1 ст. 70 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 - змінити.

Кваліфікувати дії ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.3 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України, шляхом повного складання призначених покарань з урахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 18.08.2022 визначити до відбуття остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя