Справа 688/3840/23
№ 1-в/688/143/23
Ухвала

Іменем України

26 вересня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,.

представника державної установи

«Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі засідань у м. Шепетівка клопотання начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дем`янківці Дунаєвецького району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

встановив:

Начальник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що останній відбув 3/4 строку покарання, до дисциплінарної відповідальності притягувався двічі, але стягнення погашені, має 5 заохочень, працює, підтримує зв`язки з рідними, вину у скоєному злочині визнає.

Представник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та засуджений у судовому засіданні клопотання підтримали.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, посилаючись на відсутність доказів того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника виправної колонії, засудженого, думку прокурора, суд дійшов висновку, що у клопотанні про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Отже, однією з передумов умовно-дострокового звільнення є фактичне відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Судом встановлено, що вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23.05.2011 ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 115 ч 1, 185 ч. 2, 70, 71 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19.07.2011 вирок Дунаєвецького районного суду від 23.05.2011 змінено, виключено з нього рішення суду про примусове лікування від алкоголізму за місцем відбування покарання.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.01.2016 на підставі статті ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 11.02.2011 по 19.07.2011 включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 11.02.2011 року, кінець строку: 02.03.2024 року. Відбуто 3/4 строку покарання. Невідбута частина покарання станом на 06.09.2023 становить 05 місяців 25 днів.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яке можливе застосувати умовно-дострокове звільнення.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.02р., суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком суду, а правом і таке звільнення може бути застосоване лише за певних умов.

За даними характеристики, довідки про заохочення і стягнення, довідки про нараховану заробітну плату, ОСОБА_5 з 15.02.2011 тримався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор». За період тримання характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

З 02.08.2011 відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За період відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, що визначають порядок і умови відбування покарання. Допустив три порушення режиму відбування покарання, які виражалися у зберіганні заборонених предметів та відмові від неповного особистого обшуку. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, в одному випадку обмежилися бесідою виховного характеру. Має 5 заохочень.

Працевлаштований оператором котельні установи. Виконує роботи по благоустрою відділення, а саме проведення ремонтних робіт та підтримання належного санітарного стану відділення, до праці ставиться добре. Поставлені завдання виконує вчасно та якісно, проявляє ініціативу до виконання таких робіт, своїми діями подає позитивний приклад іншим засудженим відділення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. В колективі засуджених дружні стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості.

За складом характеру спокійний, врівноважений, адекватно реагує на критику в свою адресу, самооцінка адекватна. У ставленні до представників адміністрації колонії ввічливий, відвертий. Заходи виховного характеру відвідує, реагує на них позитивно.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу: «Професія», «Освіта», «Творчість», «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», «Подолання алкогольної залежності», «Подолання наркотичної залежності». Реалізував програми диференційованого виховного впливу «Професія» та «Освіта». У 2015 році здобув загальну середню освіту у Кліментовецькій вечірній загальній школі. Закінчив Шепетівський навчальний центр № 98 і здобув професії: «Слюсар з механоскладальних робіт» у 2014, «Токар» у 2017 і у 2020 « Верстатник деревообробних верстатів». У 2021 закінчив навчання в ТОВ «Центр підготовки персоналу УБ ХАЕС» та здобув професію - оператор котельні.

Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених відділення.

Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень, отримує від них посилки та передачі. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється.

Відповідно до проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення в підсистемі «КАСАНДРА» ЄР.ЗО засуджений має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Переведенню до дільниці соціальної реабілітації - 02.06.2017 (по відбуттю 1/2 строку покарання) Комісією установи відмовлено, протокол № 19, від 21.06.2017, як такому, що не стає на шлях виправлення.

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав після 02.09.2019 (по відбуттю 2/3 строку покарання). Комісією установи відмовлено, протокол № 26, від 20.09.2019, як такому, що не став на шлях виправлення.

Умовно-достроковому звільненню від відбування покарання за формальними ознаками підлягав після 17.10.2020 (по відбуттю 3/4 строку покарання). Комісією установи відмовлено, протокол № 32, від 04.11.2020, як такому, що не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 на профілактичних обліках установи не перебуває.

При вирішенні питання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення судом враховується весь час відбування покарання, тобто отримання засудженим заохочень на кінцевому етапі відбування покарання та відсутність непогашених стягнень за порушень вимог режиму відбування покарання, дотримання яких є обов`язком засудженого, передбачений КВК України, не можуть свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

На переконання суду, одна лише обставина, що засуджений визнає вину у скоєнні злочину та має декілька заохочень не може свідчити про його виправлення.

За весь період відбування покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_5 має 5 заохочень (від 06.10.2017, 05.04.2019, 05.04.2022, 03.01.2023, 07.07.2023), тобто з суттєвою перервою між початком відбування покарання та перед настанням пільги під час відбування покарання, що свідчить про їх несистематичність.

Наявність заохочень, які відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого надані за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, що відповідно до вимог КВК України є обов`язком засудженого впродовж всього строку відбування покарання, а не його правом.

Крім того, засуджений тричі допускав порушення режиму відбування покарання, одне з яких 16.06.2022. І хоча стягнення є погашеними, це не може характеризувати особу як таку, що сумлінно поводила себе протягом всього періоду відбування покарання.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, складеного без дати, засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення (набрав 88 балів).

Однак при розгляді клопотання, суд дійшов висновку, що деякі оцінки виправлення засудженого у висновку не відповідають дійсності та є завищеними. Так, до прикладу за ставлення до скоєного засуджений отримав 2 бали, хоча у судовому засіданні не зміг пояснити суду своє ставлення до вчиненого, щирого каяття у заподіянні смерті іншій людині в спосіб, зазначений у вироку суду, не висловив. Фактично ставлення засудженого до вчиненого у суді пояснив представник виправної установи.

Крім того, за комунікативні особливості засуджений отримав 2 бали, хоча в судовому засіданні уникав пояснень, свої плани на майбутнє не пояснив, чим, на думку суду, проявив недостатність комунікативних якостей.

Таким чином, суд враховує поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання, характеризуючі матеріали на засудженого, характер, тяжкість та спосіб вчиненого ним злочину, та дійшов висновку, що матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

З огляду на зазначене, і те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до нього не може бути застосовано.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1