1-кп/205/1172/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного судового провадження, відповідно до ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), кримінальне провадження № 0000782 від 09.12.2023 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянин України, українець, має базову середню освіту, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.02.2023 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. 03.10.2023 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська замінено покарання на покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України (далі КК),

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вказаний вирок скеровано до Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області. 03.10.2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_3 було замінено призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

23.11.2023 на виконання вказаного вироку ОСОБА_3 працівниками Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та письмово попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Після чого, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від відбування призначеного судом покарання.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 в порушення своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 41, ст. 42 КВК України, 24.11.2023, 29.11.2023, 30.11.2023, 01.12.2023, 04.12.2023, 05.12.2023 та 06.12.2023 не з`явився до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської Міської Ради для відбування покарання у вигляді громадських робіт, без поважних на те причин.

Вказані дії та бездіяльність ОСОБА_3 , що виразились у систематичному невиконанні встановлених обов`язків, порушенні порядку та умов відбування покарання, допущення більше двох разів протягом місяця прогулів, відповідно до ч. 6 ст. 46 КВК України є ухиленням засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , маючи кримінально-протиправний умисел спрямований на порушення порядку відбування встановленого вироком суду покарання у виді громадських робіт, будучи належним чином проінформованим про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, призначених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, систематично не виконуючи встановлених обов`язків, передбачених ст. 41, 46 КВК України, порушуючи порядок та умови відбування покарання ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

08.12.2023 Новокодацьким РВ ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за ухилення від відбування покарання у вигляді 240 годин громадських робіт до ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Станом на 26.12.2023 ОСОБА_3 не приступив до відбуття призначеного вироком покарання, а не відбута частина покарання складає 240 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК за ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшло клопотання прокурора, в якому зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини справи і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта також додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 в якій останній зазначає про беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, його згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також те, що йому роз`яснено і зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також зазначено про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Також обвинувачений ОСОБА_3 надав свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 381 КПК передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи що вищевказані вимоги КПК виконано у повному обсязі, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду, тобто в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК.

Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилився від відбування покарання у виді громадських за обставин, детально викладених у цьому вироку та правова кваліфікація його, надана органом досудового розслідування знайшла своє повне підтвердження.

Органом досудового розслідування повно, детально та всебічно встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які знайшли своє повне підтвердження судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК належить до категорії кримінальних проступків, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_3 раніше судимий, беззаперечно визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, не значиться в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи ту обставину, що обвинувачений ухилився від відбування покарання, призначеного йому за попереднім вироком, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з застосуванням положень ст. 71 КК, яке буде відповідати вимогам статей 50, 65 КК України і буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати принципам індивідуалізації та співмірності покарання.

Разом з цим, відповідно до ст. 69-1 КК, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні покарання із застосуванням статті 69-1 КК добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується (відсутність цієї ознаки не є перешкодою для застосування спеціальних правил призначення покарання) тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно (висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 14 квітня 2016 року).

З огляду на вказані положення кримінального закону та оскільки ОСОБА_3 визнав свою провину у повному обсязі та щиро покаявся, а також, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК є кримінальним проступком з формальним складом, тобто не передбачає заподіяння шкоди, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, суд доходить висновку про необхідність призначення покарання з урахуванням положень ст. 69-1 КК.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання з застосуванням положень ст. 69 КК або звільнення його від відбування покарання з встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішуються судом в порядку ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 7, 370, 373, 374, 381-382 КПК, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2023 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 25 днів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Речові докази, якими визнано копії матеріалів особової справи відносно ОСОБА_3 на 38 аркушах залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, а для учасників цього кримінального провадження строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1