УХВАЛА

Іменем України

04.11.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні за №0003021 від 02.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 02 жовтня 2023 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці, а саме біля під`їзду №1, що в подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_1 , побачивши раніше йому незнайому ОСОБА_7 , яка підходила до вказаного під`їзду будинку де і проживає, наблизився до неї та, перегородивши їй рух, звернувся до останньої.

В цей же час та місці ОСОБА_4 , тримаючи в лівій руці предмет, що не встановлений слідством, який заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, наніс удар в область правої сторони обличчя ОСОБА_7 , від чого вона впала на асфальтне покриття, після чого наніс ще декілька ударів лівою та правою рукою в область обличчя ОСОБА_7 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелом спинки носа, забійної рваної рани носа та підборіддя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК Українисторона обвинувачення підтверджує зібраними доказами, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом огляду предметів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом затримання особи, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення; іншими матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначив, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, неодружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати підозрюваного від переховування від органів досудового розслідування за межами міста Житомира або області. Крім того, ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення навмисних корисливих злочинів та хуліганства, що також вказує на те, що підозрюваний може змінити своє місце проживання та таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. За місцем проживання від 02.10.2023 ОСОБА_4 не з`являвся та на вручені повістки близьким родичам не реагував та до органу досудового розслідування не з`явився жодного разу.

Усвідомлення того, що санкція інкримінованого підозрюваному злочину передбачає відповідальність у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та можливість бути засудженим до реальної міри покарання, з метою уникнення покарання та відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначив, що не виключається незаконний вплив з боку підозрюваного на потерпілу ОСОБА_7 шляхом переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ним показань, з метою узгодження своїх показань.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що підозрюваний є особою молодого віку, неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та життя і здоров`я людей. Маючи судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, знову вчинивши умисний злочин.

ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, а також факторів та обставин, які могли б стримувати його від вчинення нових кримінальних правопорушень. Більше того, характер вчинення умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, інкримінованого ОСОБА_4 , може свідчити про те, що вчинення таких кримінальних правопорушень є способом отримання можливого джерела доходів для проживання підозрюваного.

За віком ОСОБА_8 не є особою пенсійного віку, за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не навчається, не працює.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою запобігання вищевказаних ризиків, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, неможливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що інкримінованого кримінального правопорушення не здійснював, вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнає, в момент його скоєння знаходився вдома, хворів. ОСОБА_4 зазначив, що має на утриманні хвору бабусю похилого віку, маму та брата, який є особою з інвалідністю. Про візит поліцейських за місцем його проживання з метою вручення підозри нічого не знає, рідні його про це не повідомляли. У місті Луцьку перебував у відрядженні по роботі близько трьох тижнів.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що наведені стороною обвинувачення ризики є недоведеними, до клопотання не долучено жодних доказів, які б свідчили про застосування до потерпілої холодної зброї, як і не знайдено такої під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного. З протоколу огляду DVD-диску неможливо ідентифікувати особу, якою вчинено кримінальне правопорушення. Адвокат ОСОБА_5 просила врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, має місце роботи, позитивно характеризується, має важку серцеву хворобу, у зв`язку з чим потребує періодичного огляду. Враховуючи викладене, захисник просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, адвоката, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0003021 від 02.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України.

19.10.2023 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.10.2023 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено строк дії ухвали до 19.04.2024 року.

03.11.2023 складено протокол затримання ОСОБА_4 , фактичний час затримання 03.11.2023 року о 17 год. 50 хв.

03.11.2023 ОСОБА_4 в порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України,відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою та п`ятою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в сукупності такі документи вказують на те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою.

Суд критично ставиться до долучених захисником у судовому засіданні матеріалів, серед яких: виписка із медичної карти стаціонарного хворого №7516, консультативний висновок від 17.03.2023 року, характеристика продавця непродовольчих товарів ОСОБА_4 , як таких, що підтверджують факти та обставини, якими обґрунтовувались заперечення захисника проти задоволення клопотання у судовому засіданні, оскільки такими матеріалами не підтверджено ні незадовільного стану здоров`я підозрюваного, ні необхідності у зв`язку з цим у періодичних обстеженнях підозрюваного, ні наявності офіційного працевлаштування, ні будь-яких інших обставин, на які посилалася адвокат ОСОБА_5 .

Так, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №7516, що свідчить про перебування підозрюваного в період з 17.09.2022 року по 21.09.2022 року на стаціонарному лікуванні не свідчить про наявність проблем зі здоров`ям підозрюваного на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так само не підтверджує факту офіційного працевлаштування підозрюваного складена ФОП ОСОБА_9 характеристика на ОСОБА_4 від 04.11.2023 року, оскільки не є документом, що підтверджує таку обставину.

Таким чином, судом не встановлено наявності міцних соціальних зв`язків, а також факторів та обставин, які могли б стримувати його від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно статті 178 КПК України слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 повнолітній, не одружений, не працюючий, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 05.05.2023 року, який не набрав законної сили, засуджений до 5 років обмеження волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працюючий, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, а тому ризик, перебачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також є обґрунтованим.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а тому задовольняє подане клопотання.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту затримання з 17:50 год., 03.11.2023 року.

Строк дії ухвали встановити до 27.12.2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1