Справа № 944/5742/23
Провадження №1-кп/944/1099/23
29.09.2023 рокум.Яворів
Так, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.09.2023, вказане кримінальне провадження передане судді ОСОБА_1 для розгляду питання про об`єднання (спільного розгляду).
Тобто в розподілі даної справи брав участь лише один суддя.
Частиною 11 статті 31 КПК України передбачено, що визначення судді чи склад колегії суддів для розгляду конкретного кримінального провадження має відбутися у порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Згідно з частиною 3 статті 35 КПК України визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.
З наведеного слідує, що основним принципом, за яким має визначатися склад суду, є принцип випадковості серед всіх суддів.
Проте в даному випадку такий принцип в повному обсязі відносно всіх обвинувачених застосований не був.
Так, друга справа, що надійшла жодним чином не пов`язана із першої справою. Обидві справи мають різних потерпілих, із трьох обвинувачених лише один ОСОБА_2 поєднаний в обох справах, а відносно двох інших обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не було реалізовано права та гарантії, передбачені ч.11 статті 31 КПК України, та визначення судді для розгляду справи за принципом вірогідності.
Згідно ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
За вказаними положеннями КПК України передбачена можливість, тобто право, а не обов`язок, прийняття судом рішення про об`єднання кількох кримінальних проваджень в одне, у разі виявлення вказаних у законі (ст.217) підстав для цього.
Спираючись на зміст норми ст.217 КПК України, можна визначити, що фактичною підставою для прийняття рішень про об`єднання є достатні дані про те, що одна особа вчинила кілька кримінальних правопорушень або дві чи більше осіб вчинили одне чи більше кримінальних правопорушень; якщо є достатні підстави вважати, що всі правопорушення вчинені однією особою чи однаковою (спільною) групою осіб.
Проте кримінальні провадження, які перебувають на розгляді судді ОСОБА_1 , стосуються різного кола осіб, які обвинувачуються у вчиненні різних кримінальних правопорушеннях, які не пов`язані між собою.
Отже відсутні, передбачені законом підстави для об`єднання цих кримінальних проваджень.
Слід наголосити, що об`єднання двох справ призведе до збільшення кількості обвинувачених та потерпілих, які є відмінними та жодним чином не пов`язані між собою обставинами справ та інкримінованими їм злочинами, що тільки збільшить предмет доказування у двох непов`язаних між собою провадженнях, штучно збільшить доказову базу, не буде сприяти процесуальній економії, ускладнить своєчасний розгляд справи, погодження вільних дат судових засідань, створить додаткові ризики неявки будь-якого із значної кількості учасників та збільшить вірогідність виникнення надмірної тяганини в ході судового розгляду, та, зрештою, перешкодить виконанню завдань кримінального провадження.
Більше того, необґрунтоване поєднання двох кримінальних проваджень, одне із яких має різних учасників та було розподілено без застосування принципу випадковості серед існуючих суддів може призвести до безумовного скасування в подальшому вироку по справі.
Однією із підстав, передбачених статтею 409 КПК України, для скасування вироку апеляційною інстанцією є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо воно ухвалено незаконним складом суду.
Виходячи з вказаних обставин, суд не вбачає законних підстав та необхідності у об`єднанні кримінальних проваджень, вважає таке об`єднання недоцільним і таким, що негативно вплине на ефективність та строки судового розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 35, 217, 334 КПК України, суд,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1