ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/714/23 Справа № 703/2068/22 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2023 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 грудня 2023 року включно.

Одночасно визначено можливість внесення застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначено у межах 40 розмірів пожиточного мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 107360 грн.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 , яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких. Окрім того, суд вказав, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування наявності цих ризиків суд послався на данні про особу обвинуваченого, який був раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, не має міцних соціальних зв`язків, не має місця реєстрації, не працює, що говорить про відсутність у нього постійного джерела доходів. На існування наведених ризиків також вказує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вищевказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю. Зазначає, що судом першої інстанції вкотре порушено його право на захист та на оскарження судового рішення, оскільки йому не було надано копію повного тексту оскаржуваної ухвали. Вважає ризики вказані прокурором безпідставними та недоведеними. Зазначає, що судом першої інстанції не розглянуто жодного разу, належним чином та в повному обсязі клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу, що є грубим порушенням п. 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Вважає, що при продовженні йому запобіжного заходу, суд порушив практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), котра, на його думку, не врахована при продовжені запобіжного заходу.

В апеляційний скарзі захисник просить скасувати вищевказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків. Частково не погоджується з оскаржуваною ухвалою суду, вважає обраний запобіжний захід надмірним та обтяжливим. Зазначає, що при продовженні його підзахисному запобіжного заходу, суд порушив практику ЄСПЛ та ст.5 Конвенції. Вказує на рішення ЄСПЛ, які, на його думку, не враховані при продовжені запобіжного заходу. Вважає ризики вказані прокурором перебільшеними. При цьому прокурор не довів жодних обґрунтованих підстав, за яких не можливо застосувати до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів. Вказує, що ОСОБА_6 має реєстрацію та постійне місце проживання в м. Сміла, Черкаської області, За місцем проживання характеризується позитивно. Також стверджує, що обвинувачений надалі більше не перешкоджатиме розгляду справи, буде прибувати вчасно до суду, прокуратури чи правоохоронних органів, не тиснув і не буде тиснути на потерпілих та свідків по справі.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційних скарг, були заслухані:

- захисник та обвинувачений, які підтримали вимоги апеляційних скарг, пославшись на доводи, що в них викладені;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду.

Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу увигляді тримання під вартою.

Заразом апеляційний суд враховує, що матеріали судової справи містять відомості про застосування на досудовому розслідування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та не виконання ним обов`язків, покладених на нього при застосуванні цього, раніше обраного запобіжного заходу. Внаслідок зміни місце проживання та неявки у судове засідання був оголошений у розшук.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до національного законодавства та практики ЄСПЛ, суд першої інстанції, визначив необхідність, при прийняття рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Всупереч доводам апеляційних скарг, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2023 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4