Номер провадження:1-кс/521/3269/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2023 року м. Одеса
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.08.2023 року ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26 червня 2023 року, якою було накладено арешт на майно, зазначене у клопотанні слідчого, скасовано та призначено новий розгляд клопотання слідчого в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 07.09.2023 року, слідчим суддею було обрано ОСОБА_1 .
В судовому засіданні 13.09.2023 року адвокатом ОСОБА_4 було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_1 .
До відділення поліції № 3 ОРУП № 1 в Одеській області 25.11.2022 року надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який просить вжити заходів правового характеру до невстановленої особи, яка на початку листопада 2022 року шляхом обману, використовуючи мережу «Інтернет», під приводом видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, заволоділа грошовими коштами заявника у розмірі 5000 гривень.
У ході досудового розслідування встановлено відкриту групу, створену у месенджері «Viber» для надання послуг щодо отримання водійських посвідчень.
Подальшими заходами встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за адресою проживання здійснює отримання пластикових документів на сервісах Нової пошти, які в подальшому, згідно раніше сформованих ТТН, на будь-якому зручному для себе відділенні нової пошти відправляє замовнику. Про вказану діяльність обізнана його дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка має на праві приватної власності три квартири, розташовані за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; гаражний бокс № НОМЕР_1 в м.Харкові по вул.Плеханівська, 108, а також автомобіль «Toyota С-HR», д.н.з. НОМЕР_2 . '
На підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12.06.2023 року проведено обшук 20.06.2023 року за адресою: м.Харьків, вул.Плеханівська, 108, гаражний бокс № НОМЕР_1 , в результаті якого виявлено та вилучено:?
-Сумку з маркуванням «EVOLIS», в якій знаходиться ламінатор «EVOLIS» в корпусі біло-червоного кольору у чохлі чорного кольору та зарядний пристрій до нього;
-Системний блок чорного кольору марки «Lopic Power».
Постановою слідчого від 21.06.2023 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженніІнструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України .
Слідчий у своєму клопотанні зазначає, що підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначивши, що вилучене майно є пристроєм для ламінування - виготовлення свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та є речовим доказом, а тому арешт необхідно накласти на вилучене під час обшуку майно з метою його збереження та забезпечення кримінального провадження.
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна, в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що слідчим не дотримано строків звернення до суду із клопотанням після обшуку, який було закінчено 20.06.2023 року о 09.07, а клопотання до слідчого судді надійшло згідно протоколу авторозподілу справ лише 22.06.2023 року о 14.56, отже слідчий не дотримався вимог КПК України щодо звернення до суду протягом 48 годин. Належним чином не обгрунтоване клопотання щодо мети арешту, зазначено лише з метою збереження речового доказу, але не наведено яке доказове значення має майно, а суд сам не має права вирішувати це питання. Також не враховується співмірність арешту майна, а саме його вартість при обмежені права на майно. Крім того вважає, що обшук було проведено 20.06.2023 року у денний час, а відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України внесені вже після обшуку 20.06.2023 року о 17.02 годині, що вказує на незаконність самого обшуку. За таких обставин вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а тимчасово вилучене майно повинно бути негайно повернуто власнику майна.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення відповідно до положень ст.98 КПК України.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження відповідно до ч.1 ст.170 КПК України.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Під час розгляду клопотання слідчим суддею всатановлдено, що на підставі ухвали слідчого судді слідчим було проведено обшук 20.06.2023 року у період часу з 13.01. до 13.15 год. за адресою: м.Харьків, вул.Плеханівська, 108, гаражний бокс № НОМЕР_1 , в результаті якого було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно, яке відповідно до постанови слідчого від 21.06.2023 року визнане речовим доказом у кримінальному провадженні та на яке слідчий просить накласти арешт з метою збереження речових доказів. Не вжиття заходів по збереженню речових доказів може перешкождати кримінальному провадженню.
Слідчий суддя враховує, що майно вилучено на законних підставах у наслідок проведення обшуку відповідно до вимог КПК України на підставі наданого дозволу ухвалою слідчого судді.
При цьому слідчий суддя відхиляє заперечення представника власника майна щодо відсутності підств для задоволення клопотання у зв`ячзку з пропуском строку зввернення слідчого до слідчого судді. Так, обшук проведено 20.06.2022 року з 13.01. до 13.15 годин у м.Харкові, а не до 09.07, як зазначає адвокат, відповідно до протоколу авторозподілу судових справ між суддями в Малиновському районному суді м.Одеси, клопотання слідчого було розподілено слідчому судді 22.06.2023 року о 14.56 годин. Суд звертає увагу, що відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України розподілу справ між суддями передує реєстрація клопотання в канцелярії суду та інші дії з діловодства стосовно великої кількості документів. А отже час 14.56 не є тим часом у який клопотання безпосередньо подано до суду, а сама різниця на одну годину 41 хвилину між закінченням обшуку та розподілом справ між суддями не є суттєвою, врахоуючи навантаження канцелярії суду.
Крім того відповідно до вимог ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно ухвали слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання речей та документів, серед яких зазначено дозвіл на відшукання комп`ютерної техніки та іншої техніки, що має відношення до виготовлення підроблених документів, а отже вилучене майно не є тимчасово вилученим майном, оскільки стосовно нього прямо надано дозвіл на відшукання.
Оскільки вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні - системний блок (комп`ютерна техніка) та ламінатор, які виристовуються для виготовлення підроблених документів, то при зверненні з таким клопотанням слідчим дотримано вимог КПК України при зазначені мети арешту - збереження речового доказу. Такий арешт майна, тобто втручання в право на мирне володіння майном, а саме у вигляді обмеження володіння власником своїм майном є законним, ступінь втручання у право власності особи є співмірним та пропорційним потребам досудового розслідування.
Відповідно до практики Європейського суду втручання в право власності вважається допустимим, коли воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а мати розумну співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, також враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні, можливість використання вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, вилучене 20.06.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: м.Харків, вул.Плеханівська, 108, гаражний бокс № НОМЕР_1 , а саме: сумку з маркуванням «EVOLIS», в якій знаходиться ламінатор «EVOLIS» в корпусі біло-червоного кольору у чохлі чорного кольору та зарядний пристрій до нього, системний блок чорного кольору марки «Lopic Power».
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 29.09.2023 року о 12.45.
Слідчий суддя ОСОБА_1