УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000984 від 15.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1, 2 ст. 376-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000984 від 15.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. ч. 1, 2 ст. 376-1 КК України, в якому повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробив злочинний план направлений на незаконне заволодіння об`єктами нерухомого майна на території міста Одеси, з використанням завідомо підроблених документів, зокрема рішень Суворовського районного суду міста Одеси про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна та їх подальшого відчуження добросовісним набувачам.

За обставин викладених у клопотанні, вказана група осіб, використовуючи завідомо підроблені рішення суду заволоділа щонайменше шістьома об`єктами нерухомого майна.

Під час досудового розслідування, з метою отримання доказів, встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та встановлення інших осіб, які причетні до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень та встановлення інших фактів заволодіння нерухомим майно, 11.05.2023 року було проведено ряд санкціонованих обшуків, зокрема обшук у службовому кабінеті заступника керівника апарату Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_13 , під час якого було виявлено та вилучено робочий комп`ютер останньої. У подальшому, з метою дослідження вказаної комп`ютерної техніки, слідчим була призначена комп`ютерно-технічна експертиза, під час проведення якої на робочому комп`ютері ОСОБА_13 було виявлено листування у месенджері «Viber» між останньою та особою, яка користується номером телефону « НОМЕР_1 ». З листування вбачається, в ході переписки між особою з абонентським номером « НОМЕР_1 » та ОСОБА_13 йшла мова про судове рішення по справі №2-6642/2007, на підставі якого мало місце заволодіння квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реєстрації права власності за ОСОБА_8 , який у свою чергу в ході допиту у якості підозрюваного серед іншого повідомив, що до заволодіння вказаним об`єктом був залучений ОСОБА_11 , ОСОБА_6 . У подальшому встановлено, що згідно даних ДМС України (особова карта додається), мобільним номером телефону « НОМЕР_1 », користується ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси за клопотанням сторони обвинувачення було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Після чого, 13.10.2023 року в ході проведення обушку за місцем мешкання останньої було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «TECNOBD2p», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 .

Як зазначає слідчий, вилучений під час обшуку мобільний телефон є речовим доказом в рамках кримінального провадження, так як може містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

Таким чином, з метою збереження вилученого майна, яке визнано слідчим речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий за погодженням з прокурором вертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Прокурор Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Представник власниці майна адвокат ОСОБА_15 та власниця майна ОСОБА_13 у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000984 від 15.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1, 2 ст. 376-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження проводиться за фактом заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна, або правами на такі об`єкти нерухомого майна, які у подальшому відчужувалися добросовісним набувачам.

Органом досудового розслідування перевіряється версія причетності до вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження заступника керівника апарату Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_13 .

Відповідно до чого, 13.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «TECNOBD2p», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 .

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можливо зберегло на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а також може містити в собі відомості щодо обставин їх вчинення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та експертиз з огляду на наступне.

Слідчий суддя звертає увагу на той факт, що ОСОБА_13 є заступником керівника апарату Суворовського районного суду міста Одеси, натомість в рамках кримінального провадження керівнику апарату Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_12 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 376-1 КК України, так, наразі органу досудового розслідування необхідно встановити/спростувати факт того, чи причетна ОСОБА_13 до вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з чим, для достовірного встановлення обставин незаконного заволодіння нерухомим майном та встановлення усього кола співучасників, які мали на меті заволодіння майном та своїми діями сприяли вчиненню протиправних дій, є доцільним накласти арешт на мобільний телефон вилучений у ОСОБА_13 , що унеможливить знищення/видалення інформації, яка може мати значення для досудового розслідування.

На даному етапі досудового розслідування є необхідність проведення огляду вилученого у ОСОБА_13 , мобільного телефону, або призначення комп`ютерно-технічної експертизи для встановлення наявності/відсутності в телефоні текстових документів наявних, або видалених, які могли використовуватися під час заволодіння нерухомим майном, а також листування з особами причетними до вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин, підставою для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є достатність підстав вважати, що вилучене майно може містити у собі інформацію щодо вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження, а тому воно необхідне органу досудового розслідування для його детального дослідження, проведення експертиз в рамках кримінального провадження та встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

В свою чергу метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів.

Що стосується завдання арешту майна, то слідчий суддя враховує, що у сторони обвинувачення наявна процесуальна необхідність у забезпеченні дослідження інформації, яка міститься у вилученому під час обшуку мобільному телефоні, а відтак, в цілях запобігання знищення такої інформації, необхідним є накладення арешту на вилучений телефон.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу власниці майна на те, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, вона в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власниці майна, про які йдеться в клопотанні, та якого остання зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000984 від 15.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1, 2 ст. 376-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на мобільний телефон марки «TECNOBD2p», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 , який було виявлено та вилучено 13.10.2023 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1