ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12686/23

Провадження № 11-сс/4820/33/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0000162 від 05 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000162 від 05.04.2023 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, з метою систематичного отримання прибутку, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , починаючи з травня 2023 року, здійснювали незаконний збут психотропних речовин обіг яких обмежено і стосовно яких допускається виключення деяких заходів контролю альпразолам, клоназепам та діазепам за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет» та ТОВ «Нова Пошта».

08 січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобтоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

За вказаним кримінальним провадженням 09.01.2024 року старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_12 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , строком до 07.03.2024 включно, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись з населеного пункту, у якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішення слідчого судді, прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.01.2024 скасувати, ухвалити нове рішення, яким обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

На переконання сторони обвинувачення слідчим суддею повною мірою не враховано те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, через призму обґрунтованості підозри, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення ним злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, ОСОБА_6 під час воєнного стану, за наявності в державі обмежень щодо виїзду чоловікам за кордон, таку можливість має та може нею скористатися.

Своє рішення про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя мотивувала ти що ОСОБА_6 одружений, має двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий, але такі обставини не є вирішальними при обранні більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги сталу практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала апеляційну скаргу на зазначених у ній вимогах, просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку із наявними ризиками.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 не визнали апеляційних вимог, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою

ОСОБА_6 пояснив, що здійснює пасажирські перевезення за кордон; паралельно за додаткову плату перевозить у транспортному засобі посилки із Респубілки Італії в Україну для громадян України, в тому числі від ОСОБА_13 для подальшої передачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Знав, що у посилках, з-поміж інших речей, передають медичні препарати, але не був обізнаний про вміст психторопних речовин у їх складі. Уважав, що якщо лікарські засоби були придбані ОСОБА_14 в Італії законним шляхом, то, перевозячи їх в Україну, жодних незаконних дій не вчиняє. При цьому не приховував лікарські засоби від митного контролю, навпаки декларував товар, та жодного разу їх у нього не вилучали при перетині кордону, а тому був переконаний у законності своїх дій. Зауважив на відсутності ризику переховування від органів досудового розслідування у зв`язку із вилученням у нього паспорту для виїзду за кордон. Просив врахувати стан здоров`я, а саме захворювання нирок та перенесену у зв`язку із цим операцію, та утримання двох малолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вважає, що існують доведені ризики, яким не можна запобігти у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З ухвали суду вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання та з`ясовувались інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, частково задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що дає достатні підстави до висновку, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованості на цій стадії досудового розслідування підозри, пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити вказане правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження, додані до клопотання слідчого і доведено прокурором, що не оскаржується стороною захисту.

Згідно з частиною 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених обставин кримінальний процесуальний закон покладає на слідчого, який звертається із відповідним клопотанням, яке повинно містити крім викладу обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, також обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та посилання на матеріали, що підтверджують всі ці обставини, відповідно до вимог ст. 184 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею ухвалено з дотриманням зазначених вимог національного законодавства та з урахуванням практики ЄСПЛ, тому колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до вимог статей 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію; та наявність судимостей.

Також слідчим суддею при обрані запобіжного заходу враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, одружений, утримує двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий, ніщо з долучених до матеріалів клопотання доказів не свідчить про намір і можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування.

Як слідчий суддя, так і колегія суддів вважає, що існує ризик, який дає достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, згідно якої небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами (рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що ОСОБА_6 проживає у іншій області, ніж решта підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні і тим самим ризик впливу на них суттєво мінімізується.

Також, колегія суддів вважає слушним висновок слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, так як матеріалами клопотання не підтверджено придбання та пересилання ОСОБА_6 психотропних речовин будь-яким іншим особам, окрім підозрюваних. Крім того ОСОБА_6 має постійне місце проживання, працює водієм ПП «КОЛЛМІ», має стійкі соціальні зв`язки, утримує доньку ОСОБА_15 , 2009 р.н. та сина ОСОБА_16 , 2006 р.н., раніше не судимий, та клопотання слідчого не містить будь-яких обґрунтувань підстав вважати, що підозрюваний має намір вчиняти злочини, з посиланням на відповідні докази та реальність таких обставин.

Посилання ОСОБА_6 на захворювання нирок не були жодним чином підтверджені ні в судовому засіданні першої так і апеляційної інстанції, жодних підтверджуючих документів ні підозрюваним ні його захисником надано не було.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним ризик, який дає достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може незаконного впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні наведеного ризику.

Між тим, колегія суддів вважає, що як слідчим в клопотанні, так і прокурором в апеляційній скарзі належним чином не обґрунтовано неможливість запобігання вказаному ризику, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з посиланням на матеріали, що підтверджують всі ці обставини, відповідно до вимог ст. 184 КПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Рішення слідчого судді про часткове задоволення вказаного клопотання обґрунтовано тим, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

Згідно зі статтями 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Отже, враховуючи доведений стороною обвинувачення ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, активну позицію підозрюваного, яка полягає у сприянні досудовому розслідуванні, в тому числі шляхом повідомлення каналів надходження лікарських засобів в Україну із Італії від гр. ОСОБА_13 та висловлення своєї версії щодо необізнаності про вміст психотропних речовин у перевезених ним лікарських засобах, оскільки фактично діяв як перевізник, яка на даному етапі досудового розслідування потребує належного дослідження та перевірки існуючими засобами доказування, слідчий суддя вірно дійшов до висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, адже саме такий запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання наявному ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , виконує покладені на нього оскаржуваною ухвалою обов`язки, тобто обраний запобіжний захід є дієвим.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

З урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вимог ст.178 КПК України, даних про особу останнього, поведінки підозрюваного під час досудового розслідування після повідомлення йому про підозру, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав, передбачених КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні слідчого.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, тому слідчий суддя і дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що покладені слідчим суддею на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде цілком достатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги прокурора, провівши ретельний аналіз доказів, долучених до клопотання стороною обвинувачення, а також наданих стороною захисту, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування стосовно підозрюваногоОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України є правильним, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які стали би підставою для скасування ухвали слідчого судді, а також підстав для застосування іншого запобіжного заходу, ніж застосував слідчий суддя суду першої інстанції та вважає апеляційну скаргу прокурора не підлягаючою задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року, якою клопотання слідчого задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.03.2024 року, з покладанням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України,стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3