Справа № 559/4002/23
Провадження № 1-кп/559/314/2023
УХВАЛА

про обрання/продовження/ запобіжного заходу

23 листопада 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ між Дубенським міськрайонним судом Рівненської області та ДУ «Рівненський слідчий ізолятор»)

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Дубно, клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 02.05.2023 за № 0000264, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.ВерБа, Дубенського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який утримується в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор»(ухвала слідчого судді від 31.10.2023),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвалою від 15.11.2023 кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання(продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , яке мотивоване тим, що заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, вчиняти інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків у кримінальному провадженні, не зменшились та продовжують існувати, а інші запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вказаним ризикам та не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, окрім того пояснили, що збитки завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані не були.

Заслухавши доводи сторін, суд дійшов наступних висновків.

31.10.2023 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.11.2023, з визначенням розміру застави у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 207 120 (двісті сім тисяч сто двадцять) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Частиною 1, 2 ст.177, ч. 1 ст.178 КПК України визначено, що застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків на підставі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, для запобігання яких здійснюється запобіжний захід.

Положеннями статей 131-132, 176, 183 КПК України, визначено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду та виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства, суду.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

При розгляді цього клопотання, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою, при наявності обґрунтованої підозри.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Також,Європейський суд з прав людини у справі " Ілійков проти Болгарії " закріпив,що " Суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні " ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Крім того, на стадії досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_4 , 14.09.2023 було оголошено в розшук у зв`язку з тим, що останній переховувався від органу досудового розслідування.

Оскільки судове провадження у кримінальній справі ще не завершено, перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні. Ризик впливу на свідків, існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та дослідження їх судом. Оскільки судовий розгляд по справі не розпочато, свідки судом не допитані судом, не досліджено докази, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого на свідків, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання.

ОСОБА_4 , будучи судимим востаннє 19.06.2018 року вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. 13.01.2023 року був звільнений з місць позбавлення волі, відбувши термін покарання, на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Останній ніде не навчається, не працює, що є фактором спонукання останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень. Все це може свідчити про те, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_4 зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень тим самим спричинюючи громадянам майнову шкоду.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку, застосований раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку та кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами та метою запобіжного заходу.

Беручи до уваги доведеність: обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад п`ять років, за станом здоров`я може триматися під вартою, у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, він є неодруженим, ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, застосований до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не порушував у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі, а також те, що ОСОБА_4 має реальну можливість переховуватись від суду, може вчиняти інші кримінальні правопорушеття чи незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженню, що не надасть можливості забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання процесуальних рішень, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора, заявлене під час підготовчого судового розгляду обвинувального акту відносно обвинуваченого є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, обставини вчиненого злочину, майновий стан обвинуваченого, розмір застави визначений ухвалою про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 від 31.10.2023, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720грн. у разі внесення якої, з дня звільнення з-під варти, покласти на обвинуваченого зобов`язання строком на 2 місяці, передбачені ст.194 КПК України, що, на думку суду, буде найбільш помірним заходом на теперішній час, який збалансовує інтереси суспільства і держави та інтереси обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.177,178, 183,197, 315, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання(продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верба, Дубенського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Встановити заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцяти тисяч сімсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою обвинуваченого так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26259988; Банк отримувача: ДКСУ, м.Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Рахунок отримувача: UA0010559; Призначення платежу: застава за ... (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від … (дата ухвали) по справі № …, кримінальне провадження № …, внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, в даному випадку с.Верба Дубенський район, Рівненська область, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_4 строком на два місяці з моменту звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора у порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 202 Кримінального процесуального кодексу України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор», а копія документу до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000264.

Ухвала про обрання(продовження) запобіжного заходу тримання під вартою оголошена обвинуваченому ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор»( в тому числі додатково на ел. адресу) для вручення обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її проголошення.

Дата закінчення дії ухвали 22 січня 2024 року

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1