Справа № 362/807/24
Провадження № 1-кп/362/356/24
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000059 від 11.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шверин Німеччина, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, військовослужбовець старший технік обслуги обслуговування радіоелектронного обладнання інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрилії військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант Збройних Сил України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

встановив:

Старший лейтенант ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та допущений до тимчасового виконання обов`язків старшого техніка обслуги обслуговування радіоелектронного обладнання інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира цієї військової частини № НОМЕР_2 від 09.07.2013. Надалі наказом командира вказаної військової частини ОСОБА_4 призначено на посаду старшого техніка обслуги обслуговування радіоелектронного обладнання інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 , а 26.04.2018 між ОСОБА_4 та міністерством оборони України в особі т.в.о. командира повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Повітряних Сил Збройних Сил України укладено строковий контракт про проходження служби строком на п`ять років. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2020 № 51 старшого лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду старшого техніка обслуги обслуговування радіоелектронного обладнання інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 .

Так, старший лейтенант ОСОБА_4 , військовослужбовець військової служби за контрактом, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи в умовах воєнного стану, у період часу з 09:00 год. 16.12.2022 до 09:00 год. 17.12.2022, під час перебування у кімнаті відпочинку на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) не вжив належних заходів щодо контролю за місцезнаходженням ввіреної йому вогнепальної зброї пістолета типу ПМ-9мм № НОМЕР_3 з двома магазинами, вартістю 1 380 гривень 30 копійок, а також набоями Пст (К58-38-85) у кількості 16 штук калібру 9 мм, вартістю 8 гривень 88 копійок, загальною вартістю 1 389 гривень 18 копійок, що призвело до їх втрати.

Цими діями ОСОБА_4 порушив порядок та умови зберігання зброї всупереч положенням ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. п. 2, 14 Розділу I, п. п. 15, Розділу II, п. 2 Розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України № 359 від 29.06.2005.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 413 КК України, як втрата ввіреної для службового користування зброї, бойових припасів та іншого військового майна внаслідок порушення правил її зберігання, вчинена в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження. В обґрунтування клопотання зазначив, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний нетяжкий злочин, повністю відшкодував завдану шкоду. Також пояснив суду, що у скоєному щиро кається, визнає свою провину у повному обсязі, як і встановлені досудовим розслідуванням обставини справи, чому активно сприяв.

Прокурор у судовому засіданні також підтримав це клопотання, оскільки наявні всі підстави, передбачені ст. 45 КК України. Підтвердив суду, що раніше несудимий ОСОБА_4 скоїв даний нетяжкий злочин з необережною формою вини, повністю відшкодував завдані збитки, щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв у розкритті цього кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ст. 44 КК України визначено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності. Вказаною нормою передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом ст. 45 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім кримінальних правопорушень щодо яких встановлено застереження в законі; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Факт дійового каяття особи повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Відсутність хоча би однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків (постанова Верховного Суду від 06.09.2022 у справі № 497/374/2021).

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 дійове каяття полягає у тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Згідно з ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким злочином та не належить до корупційних згідно з приміткою до ст. 45 КК України, з необережною формою вини відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні цього злочину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, з позитивними характеристиками за місцем служби, має на утриманні малолітню дитину, повністю відшкодувала завдані збитки, що підтверджено документально.

Отже, всі необхідні підстави і умови, передбачені ст. 45 КК для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності встановлені, а тому його клопотання є обґрунтованим.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. ст. 284-286, 288, 314 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Закрити кримінальне провадження № 0000059 від 11.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1