Провадження № 1 КП-932-666-23
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000671 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровска, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-18.11.2022 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.126 КК України до 100 годин громадських робіт;

-24.02.2023 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2022 року, ОСОБА_3 , був засуджений Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.126 КК України до покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

11 липня 2023 року до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшло розпорядження Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська про виконання вироку, що набрав законної сили.

06.09.2023, ОСОБА_3 під підписку було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт. У цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто на невихід засудженого до покарання у вигляді громадських робіт більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_3 будучи попередженим 06 вересня 2023 року та 21.09.2023, що у разі його ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, останній може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, бажаючи ухилитися від виконання громадських робіт 06.09.2023 та 21.09.2023 відмовився отримувати направленням Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області для відбування громадських робіт до Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «ДОВІРА» Дніпровської міської ради, де з 07 вересня 2023 року повинен був приступити до виконання громадських робіт.

Продовжуючи свої кримінально протиправні дії ОСОБА_3 , у період часу з 07.09.2023 по теперішній час до КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» ДМР для відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року, в порушення вимог п.3 ст.40 КВК України без поважних причин не з`явився, протягом вказаного періоду часу, тобто більше двох разів протягом місяця без поважних причин на роботу не виходив, тим самим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Вищезазначені умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_4 , добровільно, надав письмову заяву, в якій беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст.302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст.382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування:

- копією вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.11.2022, яким ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.126 КК України до 100 годин громадських робіт (а.с.14-16);

- копією підписки ОСОБА_3 від 06.09.2022, відповідно якої ОСОБА_3 було постановлено на облік до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України. (а.с.24);

-копією направлення ОСОБА_3 для відбування громадських робіт (а.с.26);

- повідомленням директора КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» ДМР від 26.09.2023, згідно якого ОСОБА_3 не звертався за направленням для відпрацювання покарання у вигляді 100 годин громадських робіт (а.с.34);

-попередженнями начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 21.09.2023, 19.10.2023, згідно яких ОСОБА_3 був попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт (а.с. 32,39).

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та є такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, а його умисні дії, що виразилися у ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, а також відношення обвинуваченого до скоєного. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у межах визначених санкцією частини 2 статті 389 Кримінального кодексу України. Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком, при призначенні йому остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає необхідним застосувати ст.71 КК України з урахуванням положень ст.72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.11.2022, та вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2023, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.71 КК України, з урахуванням положень ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.11.2022 за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2023, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання під час виконання цього вироку суду, після набрання ним законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська