Справа № 539/4530/23
Провадження № 1-кп/539/386/2023
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2023 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, гр.України, освіта середня, вдова, має на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. У подальшому указом Президента України від 18.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, потім указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, після цього указом Президента України від 17.11.2022 № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, тобто до 05 години 30 хвилини 21 лютого 2023 року. Після цього, указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, після цього указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.
Так, 14.06.2023, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 відпочивала у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи на літньому майданчику кафе «Пивна заправка», ОСОБА_6 , залишив на столі свій мобільний телефон марки «Blackview BV6800 Pro», а сам відійшов на декілька хвилин покурити.
В цей час, ОСОБА_5 помітила на столі літнього майданчику мобільний телефон «Blackview BV6800 Pro», належний ОСОБА_6 та у останньої, виник умисел на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення вказаного мобільного телефону.
Після цього, ОСОБА_5 разом з викраденим майном залишила місце вчинення злочину та розпорядилася ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вище вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми вищевказаними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
29 вересня 2023 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, відповідно до якої ОСОБА_5 визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Під час укладення угоди між прокурором та підозрюваною узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена та захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дала добровільну згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_5 та прокурором, з мірою покарання, яка зазначена в угоді, повністю згодний.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Тому, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання, визначене в межах, встановлених санкцією ч.4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Судові витрати, пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченої.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 369 - 371, 373 376, 471, 473, 475 , 615 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1912 грн. 00 коп.
Речовий доказ: мобільний телефон «Blackview BV6800 Pro», який зберігається в камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, - повернути власнику ОСОБА_6 .
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1