печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7758/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв, неодруженого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, старшого оперуповноваженого Служби безпеки України, проживаючого: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , за погодженням прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000961 від 02.11.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. На даний час існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , враховуючи те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Зазначили, що застосування такого запобіжного заходу є необґрунтованим, а тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000961 від 02.11.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 проходить військову службу в органах Служби безпеки України.

Наказом Служби безпеки України № 215-ОС/дск від 26.09.2023 старшого лейтенанта ОСОБА_6 призначено старшим оперуповноваженим Служби безпеки України.

Відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 та Закону України «Про Службу безпеки України» № 2229-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2229-XII), Служба безпеки України є державним органом спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України, тобто відноситься до правоохоронного органу.

Відповідно до статті 20 Закону № 2229-XII на співробітників-військовослужбовців Служби безпеки України поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.

Проходячи військову службу ОСОБА_6 як військовослужбовець, відповідно до вимог статті 68 Конституції України, статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 2 Закону № 2229-XII визначено, що на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці. До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Правову основу діяльності Служби безпеки України, згідно частини першої статті 3 Закону № 2229-XII, становлять Конституція України, цей Закон та інші акти законодавства України, відповідні міжнародні правові акти, визнані Україною.

Згідно зі статтями 28, 36 Закону № 2229-XII під час виконання покладених на військовослужбовців Служби безпеки України повноважень, ОСОБА_6 є представником влади, діє від імені держави та перебуває під її захистом.

Таким чином, в силу займаної посади ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу та постійно здійснює функції представника влади, а отже відповідно до статті 18 Кримінального кодексу України є службовою особою.

Однак, ОСОБА_6 , незважаючи на обізнаність із вищевказаними вимогами законодавства, обов`язком неухильного дотримання вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою, працівником правоохоронного органу, вчинив умисне корупційне кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, який того ж дня затверджено відповідним Законом України № 2102-IX, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 30 діб.

Воєнний стан в Україні, який не припиняв своєї дії протягом 2022-2023 років та діє до теперішнього часу, неодноразово продовжено згідно із окремими Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, що є загальнодоступною публічною інформацією.

Разом з тим, Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на території України.

Відповідно до пунктів 8, 9 цього Указу доручено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, організувати та забезпечити в установленому порядку здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України, а головам обласних державних адміністрацій забезпечити створення та роботу обласних, районних та міських медичних комісій.

Згідно із пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Одним із конституційних прав громадян, щодо яких запроваджено обмеження, є гарантовані ст. 33 Конституції України право на свободу пересування та право вільно залишати територію України.

Такі обмеження насамперед стосувалися заборони на період дії правового режиму воєнного стану виїзду з України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Застосовані обмеження ґрунтувалися на положеннях Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1997 (далі - Правила перетинання державного кордону).

Зокрема, згідно з п. 26 Правил перетинання державного кордону у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Зазначена інформація із відповідними роз`ясненнями та переліком осіб, які мають право на виїзд за межі України, починаючи з 25.02.2022, неодноразово офіційно та публічно оприлюднена Державною прикордонною службою України на офіційному веб-порталі, доведена до відома всіх державних органів влади та місцевого самоврядування, а також оголошена в різноманітних засобах масової інформації для громадян України.

Повноваженнями щодо визначення придатності за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних наділені штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) військово-лікарські комісії (далі - ВЛК) військових комісаріатів, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які діють згідно із Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 (далі - Положення про ВЛК).

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення про ТЦК), визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктами 8, 9, 11 Положення про ТЦК визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці тощо.

Пунктом 1.3 Положення про районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення про РТЦКтаСП) визначено, що територіальні центри очолює начальник, який організовує діяльність територіального центру. Відповідно п. 9 Положення про РТЦКтаСП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам.

Відповідно до наказу Міністра оборони України № 610 від 21.11.2017 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» та п. 3 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 14.12.2017 окремі службові особи РТЦК та СП уповноважені підписувати, засвідчувати гербовою печаткою та видавати тимчасові посвідчення військовозобов`язаним, які разом з іншим визнані призовними комісіями непридатними у мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду).

Незважаючи на те, що згідно із ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам Збройних Сил України забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, невстановлена службова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішила використати своє службове становище для вчинення протиправних дій, кінцевою метою яких було його особисте збагачення у незаконний корупційний спосіб.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 та у них виник спільний злочинний умисел, спрямований на одержання від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США, за складання та видачу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного на його ім`я, а також висновку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи з метою подальшого складання та видачі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_8 , а також висновку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 12 год. 20 хв. 20.10.2023, використовуючи месенджер Whatsapp відправив ОСОБА_8 повідомлення з проханням направити йому фотографії: паспорту громадянина України та документу щодо постановлення ОСОБА_8 на військовий облік.

Надалі, 22.11.2023 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного із невстановленою на даний час службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , повідомив останньому про складення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного на його ім`я, а також висновку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 та готовність передати вказані документи у разі сплати 2000 доларів США.

В подальшому, 15.02.2024 приблизно о 09 год. 10 хв., користуючись месенджером «WhatsApp», ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленою на даний час службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив ОСОБА_8 про місце передачі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_8 , а також відповідного висновку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 в обмін на грошові кошти в сумі 2000 доларів США, а саме - будівлю кінотеатру «Батьківщина» за адресою: АДРЕСА_2 .

Через деякий час, приблизно о 10 год. цього ж дня, ОСОБА_6 , користуючись месенджером «WhatsApp», будучи обізнаним про способи та методи документування вчинення злочинів, з метою уникнення викриття їх протиправних дій працівниками правоохоронних органів, повідомив ОСОБА_8 про спосіб передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США та спосіб передачі ОСОБА_8 вищезазначених документів. Так, ОСОБА_6 , з метою уникнення особистої зустрічі із ОСОБА_8 , з метою конспірації своїх дій, залучив до протиправної діяльності ОСОБА_9 , яка не була обізнана у злочинних намірах ОСОБА_6 . Так, він помістив до конверту тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 17.10.2022 року з фотокарткою ОСОБА_8 та довідку №12514 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залишив ОСОБА_9 для подальшої передачі ОСОБА_8 , яка в свою чергу була проінструктована про необхідність передачі вказаного конверту чоловіку, який прийде до закладу громадського харчування та відпочинку під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та також залишить конверт «для ОСОБА_10 ».

Діючи на виконання інструкцій ОСОБА_6 приблизно о 15 год. 15 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у закладі громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 звернувся до ОСОБА_9 , яка діючи відповідно до вказівок ОСОБА_6 одержала від ОСОБА_8 конверт, в якому містилися грошові кошти в сумі 2000 доларів США та передала останньому конверт із документами ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, залучена до вчинення протиправних дій ОСОБА_9 передала вказаний конверт із грошовими коштами через третю особу ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою на даний час службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у закладі громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2, діючи з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 2000 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на 15.02.2024 становить - 76 346,8 грн.) за складання та видачу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 17.10.2022 на ім`я ОСОБА_8 , а також довідки №12514 військово-лікарської ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одразу після цього, у період з 15 год. 30 хв. по 20 год. 22 хв. проведено обшук приміщення закладу громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого ОСОБА_6 добровільно видав грошові кошти, одержані від ОСОБА_8 , в сумі 2000 доларів США.

Після завершення обшуку приміщення закладу громадського харчування «ІНФОРМАЦІЯ_4», ОСОБА_6 о 20 год. 27 хв. затримано слідчим в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З огляду на викладене, 16.02.2024 о 15 год. 20 хв. старшому оперуповноваженому Служби безпеки України старшому лейтенанту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

16.02.2024 ОСОБА_6 вручені копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в матеріалах доказів, а саме ізпротоколами допитів свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 із листуванням між ним та ОСОБА_6 ; протоколом обшуку приміщення закладу громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2, під час якого 15.02.2024 виявлено та вилучено грошові кошти, вручені напередодні ОСОБА_8 для проведення спеціального слідчого експерименту; протоколом обшуку помешкання ОСОБА_6 , під час якого виявлено напівзаповнений бланк довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_8 , фотографії останнього; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозриОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 368 КК України, особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, матеріальне становище, стійкість соціальних зв`язків та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПУ України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, його вік, позитивну характеристику, стан здоров`я, сімейний стан та характер вчинення кримінального правопорушення, стійкість соціальних зв`язків, вважаю наявними підстави для застосування до підозрюваногоОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме застави, розмір якої визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 151 400 грн.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки, строком до 16 квітня 2024року включно:

- не відлучатися із м. Миколаєва Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також з іншою особою: ОСОБА_11 , безпосередньо, так й через інших осіб;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Інші доводи сторони захисту висновків слідчого судді не спростовують.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 151 400 грн.

Звільнити підозрюваного негайно з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/рUA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Миколаєва Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також з іншою особою: ОСОБА_11 , безпосередньо, так й через інших осіб;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії обов`язків, покладених судом визначити до 16 квітня 2024 року включно.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, передбачені ст. 182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1