Справа № 296/2669/23
Вирок

Іменем України

24 листопада 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0002010 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веснянка, Червоноармійського району, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина 2020 року народження, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У достовірно невстановлений день, час та місці 2021 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на придбання та незаконне подальше носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 через відкриту мережу «Інтернет» на невстановленому слідством сайті, придбав кастет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії.

Так, 26.11.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 поклав кастет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії до лівої кишені одягненої на ньому куртки та розпочав переносити його при собі, без передбаченого законом дозволу, невстановленими вулицями м. Житомира.

В подальшому, 26.11.2022 року о 09 годині 37 хвилин за адресою: м. Житомир, вулиця Небесної Сотні біля будинку № 4 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено кастет - який є холодною зброєю ударно-дробильної дії.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному носінні кастету без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

22 березня 2023 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженню та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю його захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком. На підставі ст.76 КК України ОСОБА_4 повинен виконувати обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до органів пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи.

Крім того, ОСОБА_4 зобов`язується відшкодувати витрати, пов`язані з залученням судових експертів для проведення судової експертизи зброї згідно висновку експерта, що становить 1132 грн. 68 коп..

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів нетяжких, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник повністю підтримав позицію обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з участю його захисника ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному носінні кастету без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, за яким належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

На підставі ч. 2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню кошти на відшкодування судових втрат за проведення експертиз залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 394, 314, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 березня 2023 року, укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.03.2023 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку терміном на один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п. 3, 4 статті 76 КК України: повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися для реєстрації до органів пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1132 грн. 68 коп.

Речові докази по справі : 4 таблетки та кастет - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1