Справа № 742/5264/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/581/23
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

захисника - адвоката - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001342 від 29.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, на домашній арешт підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звьоздний, Усть-Кутського району, Іркутської області, рф, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у певний період доби визначено до 19 січня 2024 року, включно, та покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що знаходячись тривалий час під вартою, ризики, якими обґрунтоване тримання підозрюваного під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, зменшились та не виправдовують застосування найтяжчого запобіжного заходу, а тому враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 співпрацює зі слідством, допит свідків та експертиза проведені, враховуючи наявність постійного місця проживання та соціальних зв`язків, є достатні підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, шляхом заборони залишати житло у нічний час.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апелянт переконаний, що рішення слідчого судді про зміну запобіжного заходу є необґрунтованим, а тому явно незаконним, і підлягає скасуванню.

Просить суд врахувати, що 30.09.2023 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України. В ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею належним чином були мотивовані ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України та зазначено, що вони мають місце у кримінальному провадженні.

В той же час, при зміні запобіжного заходу, слідчий суддя не врахував наявність таких ризиків, зокрема:

- підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку та вчинив злочин в період іспитового строку, раніше судимий за аналогічний злочин та систематично займався протиправною діяльністю зі збуту наркотичних та психотропних речовин, що дає підстави слідству вважати про переховування інших наркотичних і психотропних речовин в місцях невідомих слідству;

- звертає увагу на тяжкість злочину та безальтернативне реальне покарання;

- вважає реальним ризик впливу на свідків, у тому числі залучених до обшуку житла підозрюваного, а також особу, яка здійснювала оперативну закупку та входила у коло спілкування підозрюваного.

- за відсутності джерела прибутку існує ризик вчинення іншого аналогічного кримінального правопорушення шляхом збуту наркотичних речовин.

При цьому автор скарги наполягає на необгрутованості висновків суду щодо наявності у підозрюваного співмешканки, що суперечить матеріалам провадження, а також тривалого перебування ОСОБА_7 під вартою, оскільки тримання під вартою обраховується в 51 день. Також відсутні у слідства дані про співпрацю підозрюваного з органами досудового розслідування, що не відповідає висновкам суду. Відтак, підстав вважати, що встановлені попередньою ухвалою ризики зменшилися немає, і таке не обгрунтовано в судовому рішенні.

В судове засідання апеляційного суду прокурор у кримінальному провадженні будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги не з`явився.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, звертаючись до апеляційного суду зі скаргою прокурор залишив поза увагою те, що відповідно до п.1 та п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, проте автор скарги сформулював свою вимогу всупереч вказаній нормі, що унеможливлює постановити судове рішення, яке б відповідало вимогам закону.

З матеріалів провадження вбачається, що 30.09.2023р. ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1. ст. 307 КК України.

02.10.2023р. задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 30.11.2023р.

09.11.2023р. адвокат, який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до слідчого суддів з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному на домашній арешт в нічний час, яке і було задоволено.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані вст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч.1ст.194КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст.177КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні захисника підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був заслуханий ініціатор клопотання - захисник ОСОБА_6 , безпосередньо підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що ризики, якими було обгрунтовано ухвалу слідчого судді від 02.10.2023р. про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшились, та не виправдовують обрання найтяжчого запобіжного заходу. Крім того, суд врахував те, що підозрюваний співпрацює зі слідчим та прокурором, проведені допит свідків та експертиза, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність достатніх підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, шляхом заборони залишати у нічний час житло в якому він постійно проживає. При цьому, слідчий суддя підставно поклав на підозрюваного певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій.

За таких обставин доводи прокурора щодо неможливість зміни запобіжного заходу та необхідності застосування до ОСОБА_7 саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст.177 КПК України лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків за період дії такої ухвали, а також посилання на конкретні докази, якими прокурор обґрунтовує свої доводи. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів, є співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2023 року про зміну запобіжного заходу на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4