БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1177/23
Провадження № 1-кп/730/78/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Борзнянського районного суду Чернігівської області в м. Борзні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000278 від 13.09.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Українка Обухівського району Київської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, проживаючої у цивільному шлюбі, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження та малолітню дитину 2020 року народження, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2023 року до Борзнянського районного суду Чернігівської області з Ніжинської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 13.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.

23 жовтня 2023 року ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області у вказаному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. З приводу вчинених нею дій жалкує, засуджує свою поведінку, усвідомила скоєне та запевнила, що в подальшому не буде скоювати злочинів. Про вчинене нею розповідала правоохоронним органам добровільно, нічого не приховувала та надавала всю необхідну інформацію, добровільно все видала працівникам поліції, коли до неї прийшли, чоловік є військовим та наразі служить.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, заначив, що клопотання обвинуваченої не відповідає вимогам закону з двох підстав, а саме: воно заявлене в усній формі, а має бути викладене письмово, а також ст. 45 КК України передбачає відшкодування завданих збитків, а у цій справі такого немає. Інших доводів не навів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 на початку вересня 2023 року (точного часу досудовим розслідування не встановлено) у с. Плиски Ніжинського району Чернігівської області, на узбіччі дороги зірвала гілки дикорослої рослини коноплі, таким чином незаконно без мети збуту придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс. Після цього незаконно без мети збуту перенесла вищевказаний наркотичний засіб до приміщення власного господарського хліва, що знаходиться у АДРЕСА_1 , де незаконно, без мети збуту шляхом висушування виготовила 34,670 грам каннабісу, який згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/125-23/10103-Н31 ІРАН від 19.09.2023 року є - особливо небезпечним наркотичним засобом, та незаконно без мети збуту зберігала вищевказану кількість особливо небезпечного наркотичного засобу до 13 вересня 2023 року. 13 вересня 2023 року близько 03:15 години ОСОБА_4 за місцем свого проживання під час огляду добровільно видала 34,670 грам каннабісу, що являється особливо небезпечним наркотичним засобом, працівникам поліції.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України.

Що стосується обвинувачення, то в судовому засіданні ОСОБА_4 зазначила, що дійсно вчинила злочин, в обвинувальному акті все зазначено вірно, кількість наркотичного засобу не заперечує, вину визнає та висновки зробила.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім кримінальних правопорушень щодо яких встановлено застереження в законі; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Факт дійового каяття особи повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Відсутність хоча би однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 06 вересня 2022 року в справі № 497/374/2021).

З роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Передбачене ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, яка раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

З вимоги убачається (а.п. 35), що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення особи до вчиненого злочину, тобто, особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанови ККС ВС від 22.03.2018 року у справі № 759/7784/15-к; від 09.10.2018 року у справі № 756/4830/17-к).

Обвинувачена висловила щирий жаль з приводу учинених нею дій та осуд своєї поведінки.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

У цій справі активне сприяння у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, виразилось у тому, що обвинувачена повно та всебічно розповіла про обставини, які мали місце, та тим самим активно та відкрито сприяла суду, органам досудового розслідування у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, тобто розкриттю злочину. Суд звертає увагу на те, що обвинувачена на прохання працівників поліції добровільно видала наркотичний засіб та надала згоду на огляд свого помешкання.

Слід зауважити, що в обвинувальному акті також зазначені обставини, що пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.

Вказані обставини зазначені у обвинувальному акті та прокурором не заперечуються.

Звільнення від кримінальної відповідальності не є виправданням особи, а є відмовою держави в особі відповідного суду загальної юрисдикції від застосування заходів кримінально-правового характеру до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

На виконання вимог ст. 285 КПК України ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати про закриття кримінального провадження. Також, обвинуваченій судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 45 КК України, є нереабілітуючою підставою.

ОСОБА_4 , зазначивши, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав їй зрозумілі, не заперечувала проти закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється виключно судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З урахуванням положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною 2 ст. 284 КПК України.

За ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті (у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , те, що вона вперше вчинила кримінальний проступок, активно сприяла його розкриттю, щиро розкаялась у вчиненому, висновки зробила, має на утриманні двох дітей, в тому числі малолітнього (а.п. 33, 37), не працює, те, що чоловік ОСОБА_4 наразі проходить військову службу, суд прийшов до переконання про наявність в її діях дійового каяття і вважає, що її необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження стосовно неї закрити.

Підстав, які б унеможливлювали застосування положень ст. 45 КК України, не встановлено.

При цьому, доводи прокурора про невідповідність клопотання обвинуваченої вимогам закону суд відкидає, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, доводи прокурора про те, що клопотання має подаватися виключно у письмовій формі, не ґрунтується на Законі, оскільки КПК такого не передбачає взагалі. Клопотання може бути заявлено як в письмовій, так і в усній формі, оскільки кримінально-процесуальне законодавство України не встановлює його обов`язкової форми. Письмове клопотання долучається до матеріалів кримінального провадження, усне заноситься до журналу судового засідання.

Що стосується доводів прокурора про те, що ст. 45 КК України передбачає відшкодування завданих збитків, а у цій справі такого немає, то, як суд вже зазначав вище, з роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року, вказана обставина є винятком /….виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки/, а тому, вказане також не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки у цій справі збитків не завдано. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду у справах № 750/5047/22 від 24 травня 2023 року, від 06 вересня 2022 року в справі № 497/374/2021, від 11 квітня 2019 року справа № 308/7582/17).

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, знищується.

Витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави, що відповідає позиції Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 02 лютого 2023 року у справі № 686/15459/22 (процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, щодо якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17). Вказане відповідає й практиці Чернігівського апеляційного суду (ухвала від 10.07.2023 року, справа № 730/581/23).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовано не було, запобіжний захід щодо підозрюваної в межах кримінального провадження не обирався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000278 від 13.09.2023 року, відносно ОСОБА_4 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрити.

Речові докази: канабіс, масою 34,670 гр, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області (а.п. 30-31), знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1195,00 грн. віднести на рахунок держави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1