провадження № 1-кп/760/2117/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 13.02.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубровиця, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судимого, офіційно не працевлаштованого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме: вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 21.07.2022 року за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн., вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 27.05.2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указами Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 02.05.2023, затвердженими відповідно Законами України № 2402-IX від 24.02.2022, № 2119- IX від 15.03.2022, № 2212- IX від 21.04.2022, № 2263- IX від 22.05.2022, № 2500- IX від 15.08.2022, № 2738- IX від 16.11.2022, № 2915- IX від 07.02.2023, № 3057- IX від 02.05.2023 в Україні діє правовий режим воєнного стану, починаючи з 24.02.2022 р.

Так, ОСОБА_4 , 12.02.2023 р. приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи на території залізничного вокзалу станції «Київ-Пасажирський», що розташований за адресою м. Київ, пл. Вокзальна, 1, побачив раніше невідомого йому чоловіка, яким виявився потерпілий ОСОБА_6 , який мав при собі мобільний телефон марки TECNO Camon 19 Cl6n 6/128 NFC кольору Eco Black (НОМЕР_4) з серійним номером НОМЕР_1 , вартістю 5100 грн. без подряпин та сколів, з захисним склом та чохлом прозорого кольору, в якому було встановлено сім-картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером телефону « НОМЕР_2 » та мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером телефону « НОМЕР_3 », що матеріальної цінності для потерпілого не становили, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив таємно повторно викрасти чуже майно в умовах воєнного стану, що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , познайомився з ним, та з метою послаблення пильності останнього, почав розмову на різні теми, в ході якої запропонував ОСОБА_6 переночувати в кімнаті відпочинку № 12 Південного вокзалу станції «Київ-Пасажирський», що розташована за адресою м. Київ, вул. Г. Кірпи, буд. 4, та спільно вживати алкогольні напої, на що останній погодився, і вони разом вирушили до кімнати відпочинку № 12, де продовжили вживати алкогольні напої.

В подальшому, приблизно о 03 год. 30 хв. 13.02.2023, перебуваючи у приміщенні кімнати відпочинку № 12, ОСОБА_4 , скориставшись моментом, коли потерпілий ОСОБА_6 втратив пильність, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 правою рукою взяв мобільний телефон марки TECNO Camon 19 Cl6n 6/128 NFC кольору Eco Black (НОМЕР_4) з серійним номером НОМЕР_1 , вартістю 5100 грн., відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/18295-ТВ від 11.04.2023 року, та поклав в праву кишеню куртки, в яку був одягнений.

Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнових збитків потерпілому, та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі таємно викрадене в умовах воєнного стану чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на сласний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 5100 грн.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як вчинення ним таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Суду показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, переданому до суду, відповідають дійсним обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений показав, що після введення на території України воєнного стану, будучи раніше судимим, та в період іспитового строку, він дійсно вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_6 . А саме, він 12.02.2023 р. ввечері познайомився із потерпілим ОСОБА_6 на території залізничного вокзалу у м. Києві, пл. Вокзальна, 1, вони почали спілкування, потім із наближенням комендантської години він запропонував потерпілому відпочити в кімнаті відпочинку залізничного вокзалу, куди вони із потерпілим у подальшому прослідували. Далі, перебуваючи у кімнаті відпочинку, 13.02.2023 р. вони вживали алкогольні напої, та потерпілий втратив пильність. У цей момент, він забрав у потерпілого належний останньому мобільний телефон, який лежав на столі, та покинув приміщення кімнати відпочинку, залишивши там потерпілого ОСОБА_6 . Телефон мав намір використовувати у своїх цілях, у подальшому обвинувачений дійшов до зупинки громадського транспорту, де заснув, прокинувся вже вранці 13.02.2023 р. без телефону та власних речей, де вони поділись не знає. Потім, він поїхав на Борщагівку на роботу, однак його зупинили працівники поліції, та при перевірці документів повідомили про викрадений телефон, після чого його було затримано. Про вчинене шкодує, має намір у майбутньому відшкодувати завдані потерпілому збитки у сумі вартості викраденого ним мобільного телефону.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів

/ч. 3 ст. 349 КПК України/.

У судове засідання не прибув потерпілий ОСОБА_6 , направивши до суду заяву із проханням проводити судовий розгляд у його відсутність, підтримує позицію сторони обвинувачення.

Із врахуванням вимог ст. 325 КПК України, та думок учасників кримінального провадження, які не заперечували проти проведення судового розгляду у відсутність потерпілого, суд на місці ухвалив провести судовий розгляд кримінального провадження у відсутність потерпілого ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» більш суворе покарання призначається особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, в складі організованих груп і менш суворе покарання може призначатись особам, які щиросердно розкаялися в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія вчинення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків які настали.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст.12 КК України, належить до тяжких злочинів; раніше притягувався до кримінальної відповідальності: на підставі вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.06.2022 р. за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України із призначенням покарання згідно з ч. 1 ст. 70 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2022 р. за ч. 2 ст. 186 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із визначенням іспитового строку тривалістю 2 роки; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває; офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим у період встановленого відносно нього судом іспитового строку, із врахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого у вигляді рецидиву злочинів, а також обставин не відшкодованої потерпілому майнової шкоди, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Призначаючи покарання, суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Таким чином, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 27.05.2022 р. по справі № 761/8820/18, провадження № 1-кп/761/449/2022, - остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Строк відбування обвинуваченим покарання обраховувати з 15.06.2023 р.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, покарання у виді штрафу, призначене обвинуваченому за вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 20.06.2022 р. по справі № 750/2935/22, провадження № 1-кп/750/213/22, підлягає самостійному виконанню.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 956 грн., витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/18295-ТВ від 11.04.2023 р., які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого під час судового провадження, залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 27.05.2022 р. по справі № 761/8820/18, провадження № 1-кп/761/449/2022, остаточно призначивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу, призначене ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 20.06.2022 р. по справі № 750/2935/22, провадження № 1-кп/750/213/22, - підлягає самостійному виконанню.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з 15 червня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати на залучення судового експерта у сумі 956 грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

Коричневий в`язаний светр з блискавкою та емблемою «СЕ and CE», дві рукавиці кольору хакі з вставками чорного кольору, зі слідами горіння на вказівних пальцях, шапку чорного кольору з емблемою білого кольору «Adidas», що запаковані до спец-пакету Національної поліції України № SUD4009999, та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП на СЗТ ГУНП у м. Києві, - повернути особі, у якої вони були вилучені після набрання вироком суду законної сили;

лазерний диск з відеозаписом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити без змін, - у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1