Справа №211/612/24 Провадження № 1-кп/211/308/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 10.01.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановив:

09 січня 2024 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_6 знаходився в гриль-барі «Птиця» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд. 2а, де спілкувався з потерпілим ОСОБА_7 , якого випадково зустрів раніше на зупинці громадського транспорту «Автовокзал». В ході спілкування ОСОБА_7 відійшов справити власні потреби, при цьому залишив власну куртку на спинці стільця, в якій знаходився паспорт громадянина України у вигляді «книжечки» серії НОМЕР_1 від 17.11.2006 виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час ОСОБА_6 із власної зацікавленості вирішив оглянути кишені куртки, що належала ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_6 виявив у внутрішній лівій кишені курки належний потерпілому паспорт громадянина України у вигляді «книжечки». В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення паспорту громадянина України, що належить ОСОБА_7 , з метою використання викраденого документа для оформлення кредитів.

Одразу після цього ОСОБА_6 , перебуваючи за вищевказаним місцем, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_7 , викрав паспорт громадянина України у вигляді «книжечки» серії НОМЕР_1 від 17.11.2006 виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

По кримінальному провадженню №0000008 від 10.01.2024 між обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 25.01.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 4 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст.357 КК України у вигляді 2 місяців арешту.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор просила затвердити угоду, укладену між нею та ОСОБА_6 , яку 25.01.2024 року вони підписали добровільно, їй зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.01.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000008 від 10.01.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: оптичний диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 05.02.2024 року у порядку ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1