Провадження № 1-кп/947/1423/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 08.11.2023 року, та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою від 29.11.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Новогродівка Покровського району Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченою.

Так, у ОСОБА_3 в умовах воєнного стану, виник злочинний умисел, направлений на проникнення в приміщення кав`ярні, з метою таємного викрадення грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку грошових коштів, будучи обізнаною про графік роботи закладу, 30.10.2023 року приблизно о 20 годин 00 хвилин, після закриття кав`ярні, ОСОБА_3 , із застосуванням заздалегідь заготовленого ключа від вхідних дверей закладу, проникла в приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки, таємно, викрала грошові кошти в сумі 3 000 гривень тим самим спричинивши ФОП « ОСОБА_6 » майнову шкоду.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, у ОСОБА_3 умовах воєнного стану, повторно виник злочинний умисел, направлений на проникнення в приміщення кав`ярні, з метою таємного викрадення грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку грошових коштів, будучи обізнаною про графік роботи закладу, 02.11.2023 року о 21 годину 24 хвилини, ОСОБА_3 , із застосуванням заздалегідь заготовленого ключа від вхідних дверей закладу, повторно, проникла в приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , звідки, таємно, викрала грошові кошти в сумі 1 500 гривень тим самим спричинивши ФОП « ОСОБА_6 » майнову шкоду.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, у ОСОБА_3 в умовах воєнного стану, повторно виник злочинний умисел, направлений на проникнення в приміщення кав`ярні, з метою таємного викрадення грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку грошових коштів, будучи обізнаною про графік роботи закладу, 05.11.2023 року о 19 годин 44 хвилини, ОСОБА_3 , із застосуванням заздалегідь заготовленого ключа від вхідних дверей закладу, повторно, проникла в приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , звідки, таємно, викрала грошові кошти в сумі 1 500 гривень тим самим спричинивши ФОП « ОСОБА_6 » майнову шкоду.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України , у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_3 та прокурором, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з даною угодою про визнання винуватості прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, в даній угоді зазначено, що ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, щиро кається у його скоєнні та відшкодувала западанні збитки.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінки як до, так і після вчинення злочинних дій, відшкодування завданих збитків, тобто обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, сторонами угоди узгоджено покарання та обвинувачена ОСОБА_3 надала згоду на призначення їй покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачена і прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміють наслідки її затвердження, передбачені ч.2 ст.473 КПК України. Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_3 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та ОСОБА_3 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Потерпілою надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором.

Ухвалою слідчого суді від 15 листопада 2023 року накладено арешт на металевий ключ, виготовлений з металу сріблястого кольору, головка якого має рифлену поверхню та на головці даного ключа міститься табличка «JMA», головка ключа має проріз правильної круглої форми, довжина якого приблизно 5,5 см.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 15 листопада 2023 року підлягає скасуванню.

Постановами слідчого від 09.11.2023 року речовими доказами визнано компакт-диски CD-R с записами з камер відеоспостереження приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою слідчого від 09.11.2023 року речовим доказом визнано металевий ключ, виготовлений з металу сріблястого кольору, головка якого має рифлену поверхню та на головці даного ключа міститься табличка «JMA», головка ключа має проріз правильної круглої форми, довжина якого приблизно 5,5 см.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: компакт-диски CD-R с записами з камер відеоспостереження приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 468, 469, 472-476 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29.11.2023 року у кримінальному провадженні № 0000749 від 08.11.2023 року між прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси та обвинуваченою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та на підставі цього закону призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 15 листопада 2023 року на металевий ключ, виготовлений з металу сріблястого кольору, головка якого має рифлену поверхню та на головці даного ключа міститься табличка «JMA», головка ключа має проріз правильної круглої форми, довжина якого приблизно 5,5 см.

Речові докази: компакт-диски CD-R с записами з камер відеоспостереження приміщення кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - металевий ключ, виготовлений з металу сріблястого кольору, головка якого має рифлену поверхню та на головці даного ключа міститься табличка «JMA», головка ключа має проріз правильної круглої форми, довжина якого приблизно 5,5 см., після набрання вироком законної сили, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1