Справа № 516/414/23
Провадження № 1-кп/516/16/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теплодар Одеської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000013 від 06.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Мукачево, Закарпатської області,

громадянина України, із повною середньою освітою,

одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця за

мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , оператора

радіолокаційної станції радіолокаційного взводу батареї

управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 ,

молодшого сержанта, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді оператора радіолокаційної станції радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, мотивуючи це небажанням виконувати обов`язки військової служби та приймати участь у бойових діях, 01 листопада 2022 року о 18 годині 00 хвилин, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, та ухилявся від проходження військової служби до 16 листопада 2022 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково та пояснив, що знаходився на лікуванні, після операції до нього в лікарню прийшла медична сестра ВСП та повідомила, що він припиняє лікування через порушення лікувального режиму. Після чого він продовжив лікуватися вдома і не з`явився до військової частини. Вважає, що не з`явився у частину через поважну причину продовження курсу лікування. Докази на підтвердження продовження курсу лікування у нього відсутні. В судових дебатах зазначив, що не заперечує щодо обставин справи та погодився із покаранням, яке запропонував прокурор.

В останньому слові обвинувачений вибачився за свою поведінку, що суд розцінює як каяття у вчиненому правопорушенні.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим, суд вважає, що його вина знайшла підтвердження в ході судового слідства і доводиться дослідженими доказами у їх сукупності.

Так, відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2022 № 76 молодший сержант ОСОБА_4 на підставі бойового розпорядження був зарахований на котлове забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 № 282 від 16.10.2022 молодший сержант ОСОБА_4 16.10.2022 вибув з району ведення бойових дій у міську клінічну лікарню АДРЕСА_3 .

Відповідно до Виписного епікризу з медичної карти № 2839/1007 стаціонарного хворого, а також Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2839, ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні з 22.10.2022 по 31.10.2022 року.

У Довідці по факту самовільного залишення військової частини військовослужбовцем молодшим сержантом ОСОБА_4 зазначено, що 31.10.2022 року о 15 год. 30 хв. з доповіді бойового медика батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_6 стало відомо, що молодший сержант ОСОБА_4 , який 22.10.2022 року поступив на лікування до хірургічного відділення Криворізької міської лікарні № 1, 31.10.2022 року за порушення лікарняного режиму вживання алкогольних напоїв був виписаний з лікувального закладу. Від проведення медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння відмовився. В розташування батареї прибувати відмовився та станом на 18.00 год. 01.11.2022 року в розташування батареї управління та артилерійської розвідки не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідає, зв`язок з родичами відсутній.

Відповідно до медичної характеристики, ОСОБА_4 стаціонарно лікувався в хірургічному відділенні Криворізької міської лікарні № 1. Виписаний з лікувального закладу за порушення лікарняного режиму. 31.10.2022 року освідчений по факту вживання алкогольних напоїв Криворізьким ВСП, Дніпропетровської області у хірургічному відділенні Криворізської МКЛ № 1, Акт № 661 від 31.10.2022 року, результат - 2,06 проміле.

Згідно висновку Акту службового розслідування встановлено, що в ході проведення службового розслідування знайшов підтвердження той факт, що молодший сержант ОСОБА_4 , оператор радіолокаційної станції радіолокаційного взводу батареї, управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, та без поважних причин самовільно залишив місце лікування, був відсутній на службі без поважних причин з 31.10.2022 року по 16.10.2022 року включно.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повністю доводиться вище вказаними доказами.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причини, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, самостійне його припинення обвинуваченим, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність посередньої службової характеристики, дані про його особу, а саме: раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, продовжує військову службу і має бажання продовжити її в подальшому.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції таст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, військовослужбовець, активно сприяв розкриттю злочину, бажає продовжувати службу, тобто ставлення винного до вчиненого, і конкретні обставини справи, з урахування позиції сторони обвинувачення, суд вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_4 за ч.5 ст. 407 КК України застосувати ст. 69 КК України.

На підставі ст. 58 КК України, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, замість позбавлення волі строком на два роки призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк, а саме - двох років, з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків із суми його грошового забезпечення.

При цьому суд зазначає наступне.

27 січня 2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022 (далі Закон № 2839-IX).

Законом № 2839-IX внесені зміни до ст. 69 КК України, якими встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною другою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Стаття 69 КК України у попередній редакції передбачала можливість застосування її до засуджених за кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, суд застосовує статтю 69 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 5 ст. 407 КК України і призначити покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України (у редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення) у виді ДВОХ РОКІВ позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України, замість покарання у виді позбавлення волі строком на два роки призначити покарання ОСОБА_4 у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк, а саме - ДВОХ РОКІВ, з відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми його грошового забезпечення.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку, через Теплодарський міський суд Одеської області.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Копію вироку видати сторонам під розписку.

Суддя: ОСОБА_1

.