Справа № 541/3231/23
№ провадження 1-кп/541/340/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 16.05.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Олександрівка Буринського району Сумської області, із середньою освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду стрільця 3-го відділення 3-го стрілецького взводу 17-ї стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.03.2022 № 79, солдата запасу ОСОБА_4 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період із ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначений на посаду стрільця 3-го відділення 3-го стрілецького взводу 17-ї стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону (ВОС-100915П), зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та на всі види забезпечення, з 30 березня 2022 року.

Так, у невстановленому під час досудового розслідування місці та час, у ОСОБА_4 , який офіційно не отримував посвідчення водія, з метою отримання можливості керування транспортним засобом, всупереч вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511), виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія на своє ім`я, з метою подальшого його використання за цільовим призначенням.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленому під час досудового розслідування місці та час, в мережі Інтернет, за попередньою домовленістю з невстановленою під час досудового розслідування особою, надіслав їй фотокартку із власним зображенням та особисті ідентифікаційні дані, з метою виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на своє ім`я, при цьому цілком усвідомлюючи, що не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке має складатися, видаватися, посвідчуватися повноваженими (компетентними) особами органів державної влади у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511).

В подальшому, невстановлена під час досудового розслідування особа, використовуючи надані ОСОБА_4 фотокартку із власним зображенням та його особисті ідентифікаційні дані, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане, згідно його змісту, 01.07.2022 ТСЦ 5342 на ім`я ОСОБА_4 , після чого передала його для подальшого використання ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта, наданий на дослідження бланк посвідчення водія серії та номеру: НОМЕР_2 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 22-3230. 2022 р. II кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Крім того, в подальшому, 16.05.2023 близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , керуючи легковим автомобілем марки «Daimler-Benz 190», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по вул. Гоголя в м. Миргород Полтавської області, де поблизу будинку №115 його зупинили працівники поліції.

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження свого права керування транспортним засобом, а саме - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане, згідно його змісту, 01.07.2022 ТСЦ 5342 на ім`я ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в Сумській області, в якому зазначено, що ОСОБА_4 має право на керування транспортними засобами категорії «В» та «С».

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час перевірки у нього документів надав працівникам поліції для ознайомлення та, відповідно, засвідчення свого права керування транспортним засобом, завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане, згідно його змісту, 01.07.2022 ТСЦ 5342 на ім`я ОСОБА_4 , використавши у такий спосіб завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку експерта, наданий на дослідження бланк посвідчення водія серії та номеру: НОМЕР_2 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 22-3230. 2022 р. II кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що йому знадобилося водійське посвідчення, за порадою знайомого знайшов особу, яка пообіцяла йому зробити таке посвідчення, розумів, що він діє не за законом. Він сфотографував свій паспорт та код і переслав по Вайберу, а через деякий час отримав у відділенні № 9 Нової пошти в м.Кременчук накладним відправленням це водійське посвідчення і заплатив за нього десь 4 чи 5 тисяч гривень. Потім в м. Миргород його зупинили поліцейські і при перевірці водійського посвідчення з`ясувалося, що воно є підробленим, тому його вилучили в нього. Він одразу в усьому зізнався та розказав. У вчиненому розкаявся та просив його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою; та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше не судимий, задовільно характеризується, не працює, одружений, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, проходить курси лікування щодо онкологічного захворювання, розкаявся у скоєному, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання в межах санкцій ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу.

На переконання суду, остаточне покарання саме у такому розмірі буде домірним скоєному, відповідатиме визначеній ст. 50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого, принципу індивідуалізації покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не встановлено.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи, в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.05.2023р. на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Речові докази: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане, згідно його змісту, 01.07.2022 ТСЦ 5342 на ім`я ОСОБА_4 , а також диск типу DVD-R з файлом відеозапису зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

СуддяОСОБА_1