УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000787 від 19.10.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, із середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 18.10.2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці в межах міста Одеси, вступив у злочинну змову із трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій).

Достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлений час, але не пізніше жовтня 2023 року, більш точну дату та час в ході слідства не встановлено, отримав від невстановленого джерела інформацію про зберігання за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майна в особливо великих розмірах.

Отримавши зазначену інформацію, у ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами виник прямий умисел на заволодіння майном ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , поєднаного з погрозою насильства небезпечного для життя потерпілих, шляхом незаконного проникнення до їх домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав два транспортні засоби необхідні для прибуття до місця вчинення злочину та подальшого його залишення, а саме: мотоцикл марки «HONDA» в кузові червоного кольору, VIN код: НОМЕР_1 та мопед в кузові чорного кольору VIN код: НОМЕР_2 .

В подальшому, для забезпечення таємності своєї злочинної діяльності, ОСОБА_5 , діючи спільно з невстановленими особами, змінив колір мотоциклу марки «HONDA» в кузові червоного кольору, VIN код: НОМЕР_1 , за допомогою стрейч - плівки чорного кольору.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав три маски типу «Балаклава» для унеможливлення їх впізнання оточуючими, промислові хомути, кайданки, металевий дріт, необхідні для позбавлення потерпілих можливості рухатись.

Разом з тим, з метою погроз потерпілим насильством, небезпечним для їх життя, ОСОБА_5 , спільно з невстановленим особами, придбав предмет ззовні схожий на вогнепальну зброю пістолет «Макарова».

Надалі, з метою забезпечення схоронності транспортних засобів використаних під час вчинення злочину, ОСОБА_5 , спільно з невстановленими особами, орендував два гаражні приміщення № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , розташовані на території гаражного кооперативу «Взліт», за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28.

Здійснивши усі необхідні, як на думку ОСОБА_5 та невстановлених осіб, підготовчі дії, 18.10.2023 року приблизно о 14:24 годині, невстановлена особа ( далі Особа №1) керуючи мопедом чорного кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , у супроводі транспортного засобу марки «BMW X-5», державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5 , та пасажира невстановленою особою (далі Особа № 2) виїхали з території гаражного кооперативу «Взліт», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28 та попрямували до селища міського типу Авангард Одеського району Одеської області.

У свою чергу, невстановлена особа (далі Особа №3), 18.10.2023 року у невстановлений досудовим розслідування час, рухаючись на мотоциклі марки «HONDA»,VIN-код: НОМЕР_1 направилась до селища міського Авангард Одеського району Одеської області до раніше обумовленого співучасниками злочину місця зустрічі.

Після чого, 18.10.2023 року приблизно о 15:00 годині, співучасники злочину, зустрілись в раніше обумовленому місці в районі селища міського типу Авангард Одеського району (точне місце під час досудового розслідування не встановлено).

Перебуваючи за вказаним місцем, ОСОБА_5 пересів на пасажирське сидіння мотоциклу марки «HONDA», VIN код: НОМЕР_1 , під керуванням Особи № 3, передавши автомобіль марки «BMW X-5», державний номерний знак НОМЕР_5 , під керування Особи № 2.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, рухаючись спільно з Особою № 3 на мотоциклі марки «HONDA», VIN код: НОМЕР_1 та Особою № 1, яка рухалась на мопеді в кузові чорного кольору VIN код: НОМЕР_2 , направились до с. Градениці Одеського району Одеської області, в якому проживали потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У свою чергу, Особа № 2, відповідно до раніше узгодженого плану вчинення злочину, керуючи автомобілем марки «BMW X-5», державний номерний знак НОМЕР_5 повернулась до міста Одеси.

Приблизно о 19:00 годині, 18.10.2023 року ОСОБА_5 , спільно з Особою №1, та Особою №3 прибули на околицю села Градениці, зупинившись на польовій дорозі.

Перебуваючи за вказаним місцем, ОСОБА_5 , спільно з невстановленими особами, почали очікувати настання нічного часу, одночасно спостерігаючи за будинком потерпілих, переконавшись про перебування останніх у домоволодінні.

Далі, 19.10.2023 року приблизно о 02:00 годині, реалізуючи свій прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом розбою, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, з корисливих мотивів, попрямував до будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає родина ОСОБА_9 , де перестрибнувши через паркан проник на територію двору.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_5 , використовуючи заздалегідь пристосований предмет, шляхом віджиму, відчинив вікно кухонної кімнати та спільно з двома невстановленими особами проник через вказане вікно до будинку потерпілих, зайшовши до їх спальної кімнати.

Далі, потерпіла ОСОБА_8 прокинувшись, почала гучно кликати на допомогу, чим розбудила свого чоловіка ОСОБА_7 , який почав здійснювати супротив Особі №1, наносячи останньому декілька ударів рукою в область обличчя.

В цей час, ОСОБА_5 , з метою припинення спротиву потерпілого, наніс ОСОБА_7 рукояткою предмету, зовні схожого на пістолет «Макарова» декілька ударів в область тім`яної частини голови, після чого потерпілий впав на підлогу біля ліжка.

Далі, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою № 3, продовжуючи застосовувати насильство до потерпілих, зв`язали верхні та нижні кінцівки ОСОБА_7 за допомогою заздалегідь заготовлених пластикових хомутів та поклали останнього на ліжко.

В цей час невстановлена особа № 1 продовжуючи застосовувати насильство до потерпілої ОСОБА_8 , зв`язала верхні та нижні кінцівки останньої за допомогою заздалегідь заготовлених пластикових хомутів.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 та Особа № 3 проникли до кімнати, в якій перебували ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та використовуючи безпорадний стан малолітніх супроводили останніх до спальної кімнати батьків.

Однак, у цей час малолітні ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 почали нервувати, після чого, Особа № 3 висловила вимогу до потерпілих про заспокоєння малолітніх, при цьому вчиняючи насильницькі дії до дітей, закриваючи долонею своєї руки рота ОСОБА_11 та погрожуючи батькам вбивством дітей у разі їх не заспокоєння.

Встановивши повний контроль над діями потерпілих та їх дітей, Особа № 1, діючи відповідно до раніше узгодженого плану вчинення злочину, одягла наручники на ноги малолітніх ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , після чого примотавши дітей металевим дротом до ліжка, тим самим унеможливила їх пересування.

В цей час, невстановлена особа № 1 погрожуючи застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_7 вимагала повідомити про місцезнаходження грошових коштів та ювелірних виробів, що зберігались у домоволодінні.

У свою чергу ОСОБА_7 побоюючись за життя дружини та малолітніх дітей, вимушено повідомив про місцезнаходження сейфу та ключів від нього.

Далі, ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа № 3 з метою заволодіння чужим майном, розв`язав ноги потерпілої ОСОБА_8 та шляхом застосування насильства до останньої, змусили потерпілу показати місцезнаходження грошових коштів та ювелірних виробів.

З метою закінчення кримінального правопорушення, Особа №3 відчинила сейф, після чого ОСОБА_5 , спільно з невстановленим особами заволоділи грошовими коштами у сумі: 80 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 19.10.2023 становить 2 924 928 гривень; 10 000 Євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 19.10.2023 року становить 386 090 гривень; 200 000 гривень; а також ювелірні вироби у вигляді: золотого Хрестика та золотого ланцюжка вартістю 60 000 гривень; кулона у вигляді серця з блакитним камінцем посередині вартістю 12 000 гривень; сережок у вигляді «вісімки» вартістю 10 000 гривень; обручки вартістю 3000 гривень; золотої каблучки з візерунком у вигляді двох «напівсердець» вартістю - 2500 гривень; золотої каблучки у вигляді «вентиля» вартістю - 2500 гривень; золотого браслету вартість - 45 000 гривень та банківськими катками банку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , пістолетом під гумову кулю - ПМР М№ НОМЕР_8 ; карабіном МКМ 072СБ№ НОМЕР_9 ; карабіном HOWAHOGUE № В260246, чим завдали майнової шкоди потерпілим на загальну суму 3 646 018 гривень, що становить особливо великий розмір.

Заволодівши вказаним майном, Особа № 3 та ОСОБА_5 супроводжуючи потерпілу ОСОБА_8 повернувся до спальної кімнати, в якій перебував ОСОБА_7 та малолітні діти.

В подальшому, з метою отримання відомостей про можливе перебування іншого цінного майна у будинку, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом нападу поєднаного з погрозою насильства небезпечного для життя потерпілого, приклав до скроні ОСОБА_7 предмет зовні схожий на пістолет, тим самим погрожуючи вбивством потерпілого, після чого висловив вимогу про надання відомостей про місцезнаходження ювелірних виробів. Однак, на вказану вимогу, ОСОБА_7 повідомив про відсутність іншого цінного майна. Після чого, ОСОБА_5 спільно з Особою № 1 та Особою № 3 почали обшукувати будинок.

Завершивши обшук будинку, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, повернувшись до міста Одеси спільно з Особою № 3 на мотоциклі марки «HONDA», VIN код: НОМЕР_1 та Особою № 1, яка рухалась на мопеді в кузові чорного кольору VIN код: НОМЕР_2 .

За вказаних обставин, 20.12.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, посилаючись на характер імовірно вчиненого злочину, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні -

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою, а ризики недоведені стороною обвинувачення. Зазначив, що його підзахисний не має до кримінального провадження жодного відношення. Просив врахувати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, так як одружений, у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина та хвора матір, також він має зареєстроване місце проживання та постійне місце проживання. Долучивши у судовому засіданні письмове заперечення з додатками просив відмовити у задоволенні клопотання, а у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити, як альтернативний запобіжний захід - заставу.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, матеріали які обґрунтовують доводи клопотання та матеріалаи наданні стороною захисту, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 20.12.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри на підставі якої здійснено затримання та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 19.10.2023 року будинку АДРЕСА_3 під час якого виявлено та вилучено: 3 фрагменти металевого дроту, мотузку жовтого кольору, 11 фрагментів пластикових стяжок; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.11.2023, відповідно до показів якого встановлено, що в ніч з 18.10.2023 року на 19.10.2023 року за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 троє невідомих осіб, одягнених у темний одяг та маски -«балаклави» здійснили відносно його родини розбійний напад із застосуванням погроз та насильства відносно членів родини, зокрема нанесенням тілесних ушкоджень та зв`язування заволоділи грошовими коштами, ювелірними виробами, банківськими картками «Приватбанк» та зброєю, завдавши матеріальну шкоду; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 18.11.2023 року, відповідно до показів якої встановлено, що в ніч з 18.10.2023 року на 19.10.2023 року за місцем її проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 троє невідомих осіб, одягнених у темний одяг та маски -«балаклави» здійснили відносно його родини розбійний напад із застосуванням погроз та насильства відносно членів родини, зокрема нанесенням тілесних ушкоджень та зв`язування заволоділи грошовими коштами, ювелірними виробами, банківськими картками «Приватбанк» та зброєю, завдавши матеріальну шкоду; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 від 23.11.2023 року, під час якого виявлено та вилучено у тому числі банківську картку «Приватбанк» та ювелірний виріб-кулон, що належать родині потерпілих ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 , від 13.11.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_8 впізнала на фото №1 ювелірний виріб-кулон, яким заволоділи невідомі особи в ніч з 18.10.2023 року на 19.10.2023 року під час вчинення розбою відносно її родини; протоколом обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_3 , розташованого на території гаражного кооперативу «Взліт» за адресою: м.Одеса, вул.Іцхака Рабіна, 28 від 23.11.2023 року, в ході якого виявлено та вилучено: мотошлем чорного кольору із біло-сріблястими смужками, який схожий на мотошлем, який був одягнений на одному із осіб, що вчинили напад на родину ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.11.2023 року, відповідно до показів якого встановлено, що він є колишнім власником гаражного приміщення № НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Взліт», який станом на 20.06.2023 року в нього орендував чоловік на ім`я ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 , від 23.11.2023 року, відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_5 , який орендував гаражне приміщення № НОМЕР_3 ; протоколом обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_4 , розташованого на території гаражного кооперативу «Взліт» за адресою: м.Одеса, вул.Іцхака Рабіна, 28 від 23.11.2023 року, в ході якого виявлено та вилучено: маску «балаклаву» та два транспортних засоби: мотоцикл марки «Хонда» червоного кольору та мопед чорного кольору, які схожі на транспортні засоби, на яких пересувались ОСОБА_5 та невстановлені особи до та після вчинення розбійного нападу; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 01.11.2023 року, відповідно до якого встановлено, що 18.10.2023 року приблизно о 19:00 годині, він проїжджаючи по грунтовій дорозі на відстані приблизно 200 метрів від в`їзду до с.Градениці побачив трьох чоловіків, одягнених у темний одяг та маски «балаклави», поряд з якими знаходилось два транспортних засоби: мопед чорного кольору та мотоцикл, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Заперечення захисника про те, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є необгрунтованою спростовується матеріалами, долученими до клопотання.

Одночасно, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на те, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення останнім кримінально-протиправних дій.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, яке імовірно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, суспільно-небезпечний характер інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою категорично не погоджується, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду.

Прокурором доведено ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, оскільки наразі не все викрадене майно було віднайдено органом досудового розслідування, а тому існує ризик того, що підозрюваний може його знищити або сховати.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_5 на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з погрозами застосування насильства з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, адже ОСОБА_5 наразі підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства, потерпілі та свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину в рамках кримінального провадження, а отже, ОСОБА_5 матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органу досудового розслідування та суду, а тому ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України наразі також існує в рамках кримінального провадження.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та стороною обвинувачення не надано данних про те, що він має статус підозрюваного/обвинуваченого в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного ізпогрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухилення підозрюваного від органу досудового слідства, суду, а запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання є недоцільними, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики.

За таких обставин, в рамках даного провадження неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженн щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло, спрямованого на заволодіння майном в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, матеріальну шкоду, яка була завдана злочином, який інкримінується підозрюваному у розмірі 3 646 018 грн., прийшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

З урахуванням викладеного, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000787 від 19.10.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 17.02.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1