ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/610/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

у судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 7004901, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України,

встановив:

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді застави на нічний домашній арешт.

У клопотанні захисник зазначає, що ухвалою слідчого судді Московського районного cуду м. Харкова від 26 листопада 2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 630 600 грн. Зазначена сума грошових коштів 12 грудня 2020 року була внесена на відповідний рахунок і ОСОБА_5 звільнено з-під варти та покладено ряд процесуальних обов`язків.

Всі грошові кошти в якості застави внесені заставодавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Захисник зазначає, що доньці ОСОБА_6 та сестрі ОСОБА_7 у листопаді 2021 року була проведена операція і до сьогоднішнього дня триває процес реабілітації, який потребує значних матеріальних витрат, яких у заставодавців наразі немає. Крім того, заставодавці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є близькими родичами ОСОБА_5 .

Захисник вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування/суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення припинили існувати, оскільки ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей. Обвинувачений протягом всього часу застосування застави не чинив спроб переховування від суду, завжди вчасно прибував на усі судові засідання, що вказує на бездоганну процесуальну поведінку останнього.

На переконання захисника наведені факти свідчать про те, що подальше застосування застави як запобіжного заходу, буде необґрунтованим, оскільки належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 та виконання процесуальних обов`язків в майбутньому можуть бути забезпечені шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, такого як нічний домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та просив задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу. Додатково зазначив, що не ухилявся та не збирається у подальшому ухилятись від суду.

Прокурор ОСОБА_3 просив вирішити вказане клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).

Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу, у тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання (стаття 201 КПК України).

Перелік підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту не передбачений кримінальним процесуальним законом, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Судом встановлено, що 26 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів у сумі 630 600 грн (справа № 643/18515/20, провадження 1-кс/643/4883/20). Зазначена сума грошових коштів 12 грудня 2020 року внесена на відповідний рахунок заставодавцями, і ОСОБА_5 було звільнено з-під варти із покладенням обов`язків прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, в якому зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора чи суду, повідомляти про зміну свого місця проживання або роботи.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу із застави на нічний домашній арешт, на переконання суду продовжує існувати ризик переховування від суду.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених. ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 311 КК України, є тяжким злочином, а кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 313 КК України, є особливо тяжкими злочинами.

Порівнюючи обставини станом на зараз та ті, що були станом на момент обрання запобіжного заходу очевидно, що залишається фактор тяжкості кримінальних правопорушень і суворості покарань за них.

Суд вважає, що продовження існування ризику стосовно обвинуваченого, дій до яких він може вдатись у зв`язку з обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на те, що зміна запобіжного заходу у вигляді застави на більш м`який у вигляді нічного домашнього арешту не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Аналізуючи твердження сторони захисту про необхідність у вказаних коштах для оплати лікування близької людини заставодавців, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Внесення застави за ухвалою суду було правом ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яке не обумовлювалось ні строком дії застави, ні обов`язком держави повернути її на першу вимогу заставодавців. Її внесення не було б можливим без взаємної згоди підозрюваного та заставодавців, які висловили своє добровільне волевиявлення на її внесення, надали свої власні кошти та зобов`язались нести матеріальну відповідальність за дії особи, за яку така застава вноситься, усвідомлюючи існування високого ризику її неповернення (можливого звернення в дохід держави).

У той же час, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які свідчать про необхідність зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, судом не встановлено.

Щодо посилання сторони захисту на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 як на підставу для зміни запобіжного заходу, суд зазначає таке.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, його міцні соціальні зв`язки, враховувалися при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативно застави, а тому не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу. Застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам. Застава у відповідному розмірі забезпечує виконання обвинуваченим покладеного на нього процесуального обов`язку та є засобом запобігання ризиків передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відсутність з боку обвинуваченого ОСОБА_5 будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження, сумлінне виконання ним покладених на нього обов`язків, не є достатньою підставою для твердження про відсутність того чи іншого ризику. Втім, зазначена обставина свідчить про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що у достатній мірі забезпечує його належну процесуальну поведінку, тому зазначені доводи, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

На переконання суду, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави, у визначеному розмірі, буде співмірним з існуючим ризиком, та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної його процесуальної поведінки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стороною захисту суду не було надано переконливих доказів, які б обумовили зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , через те у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 177-178, 372, КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді застави на нічний домашній арешт, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1