Справа № 212/976/24
У Х В А Л А

іменем України

26 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000155 від 01.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.365-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2024 року до суду надійшло вищезазначене клопотання слідчого, заявлене в рамках кримінального провадження №0000155 від 01.11.2023 про накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку із кадастровим номером :02:004:0089, належні на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового слідства встановлено, що державний реєстратор ОСОБА_7 здійснювала перереєстрацію нерухомого майна, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку із кадастровим номером :02:004:0089, за заявою ОСОБА_8 , яка не є власником зазначеного нерухомого майна, яке по зазначеному кримінальному провадженню визнано речовим доказом, а в рамках виконавчого провадження № 61941257, за заявою стягувача ОСОБА_8 , вчиняються дії, направлені на реалізацію на торгах частини вказаного нерухомого майна.

Слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явилися з невідомих причин, хоча були повідомлені про день, час та місце розгляду клопотання.

Адвокат ОСОБА_9 , який представляє інтереси заявника у кримінальному провадженні ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що клопотання слідчого про арешт майна підтримує.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає зазначене клопотання у відсутність сторін.

Дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, згідно витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000155, 01.11.2023 року за заявою ОСОБА_10 до реєстру внесені відомості про те, що Державним реєстратором незаконно оформлено право власності на частку житлового будинку та S частку земельної ділянки, за ОСОБА_12 , в той час, як останній до реєстратора із заявою не звертався та особисто не прибував. Визначена правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 25.01.2024 року, Державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_7 , рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69690328 від 11.10.2023 року, на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 85/2309/19 від 23.09.2021 року, проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_13 на частину земельної ділянки кадастровий номер: :02:004:0089 площею 0,1га;

11.10.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_11 проведена державна реєстрація обтяження № 52102083, на зазначену земельну ділянку на підставі постанови приватного виконавця ОСОБА_11 № 61941257 про арешт майна боржника;

Державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_7 , рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69690328 від 11.10.2023 року, на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 85/2309/19 від 23.09.2021 року, проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_13 на частину житлового будинку розташованого за адресою:: АДРЕСА_1 ;

11.10.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_11 проведена державна реєстрація обтяження № 52101170, на зазначений житловий будинок на підставі постанови приватного виконавця ОСОБА_11 № 61941257 про арешт майна боржника.

24.01.2024 року старшим слідчим СВ ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 ухвалена Постанова у зазначеному кримінальному провадженні про визнання речовими доказами: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку із кадастровим номером :02:004:0089. В обґрунтування якої зазначено, що вказані об`єкти нерухомого майна є предметом вчинення злочину та в сукупності може бути використані, як доказ вчинення злочину під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, зокрема, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 6 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

3. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

6. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, слідчий зазначив, що метою такого заходу кримінального провадження є збереження речових доказів. Разом з тим, з матеріалів клопотання судом встановлено, що у зазначеному кримінальному провадженні повідомлення про підозру будь якій особі не вручалось, державний реєстратор ОСОБА_7 була допитана в якості свідка, між чоловіком заявника ОСОБА_10 ОСОБА_13 (який є боржником у виконавчому провадженні) та ОСОБА_8 (яка є стягувачем у виконавчому провадженні) існує цивільний спор, за яким ухвалювались судові рішення, які на сьогоднішній день набрали законної сили та підлягають виконанню. У зв`язку з чим приватним виконавцем ОСОБА_11 в рамках виконавчого провадження проводяться виконавчі дії.

За таких підстав, враховуючи склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України (його об`єктивну сторону), відсутність підозри, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, тому клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000155 від 01.11.2023 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1