ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/703/23 Справа № 692/808/23 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0000274 від 22.02.2023 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2023 року, якою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11.12.2023 включно ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000274 від 22.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.4 ст.301-1, ч.1 ст.301-1, ч.4 ст.152 КК України.

У судовому засіданні 13 жовтня 2023 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11.12.2023 включно.

Продовжуючи, обвинуваченому ОСОБА_7 даний запобіжний захід, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень проти статевої свободи відносно своєї малолітньої падчерки з якою він проживав однією сім`єю, перебуваючи в шлюбних відносинах з матір`ю потерпілої. Дана обставина може свідчити про наявність ризиків щодо тиску на потерпілу та свідків та продовження злочинної діяльності. Обвинувачений являється внутрішньо-переміщеною особою, що може свідчити про існування ризиків переховування від суду, враховуючи тяжкість правопорушення та покарання, та продовження злочинної діяльності.

Суд вважав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та не перестали існувати: перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, чинити тиск на свідків та потерпілому, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Також суд врахував, що розгляд провадження триває, але з урахуванням складності провадження не може бути завершений у межах строку дії запобіжного заходу, який закінчується 20.10.2023.

Не погоджуючись з ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2023 року, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу в частині запобіжного заходу, якою відмовити в повному обсязі у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування даного запобіжного заходу, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням електронних засобів контролю.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в матеріалах клопотання відсутні клопотання від свідка ОСОБА_9 чи від потерпілої ОСОБА_10 в яких вони заперечували б щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням електронних засобів контролю.

Крім того, ОСОБА_7 Центром реінтеграції для безпритульних та осіб звільнених з місця позбавлення волі буде надано можливість проживання та тимчасової реєстрації за умови дотримання останнім правил та вимог щодо проживання в Центрі.

Зазначає, що припущення сторони захисту щодо здійснення тиску обвинуваченим ОСОБА_7 на заявника та потерпілу з метою зміни ними своїх свідчень і продовження вчиняти злочину проти потерпілої є надуманими, та безпідставними. Тоді як заявник ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_10 , вибули в невідомому напрямку, 09.06.2023, із АДРЕСА_2 .

Вказує, що згідно довідки-характеристики, виданої ВК Драбівської селищної ради від 10.04.2023 № 72, зокрема, внутрішньо переміщена особа, громадського порядку не порушував, спиртними напоями не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувався, компрометуючих матеріалів на нього немає, який несудимий, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_11 .

Вважає, що ризик можливого переховування обвинуваченого, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги з наведених в ній підстав, прокурора ОСОБА_6 про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши виділені матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , в порядку ст.331 КПК України, враховано норми КПК України та в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження. При продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 зазначеного запобіжного заходу місцевим судом також враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.4 ст.301-1, ч.1 ст.301-1 КК України, два з яких, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, за один з яких законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 має негативну репутацію, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, являється особою молодого віку, схильний до вживання алкогольних напоїв, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за військові злочини та злочини проти власності, і хоча на даний час судимість за вказані злочини погашена, однак вказане свідчить про наявність у нього стійкої антисоціальної поведінки, схильність до вчинення нових злочинів та небажання стати на шлях виправлення, при цьому ним вчинено кримінальне правопорушення проти статевої свободи та недоторканості малолітньої особи, з якою перебував у сімейних відносинах.

Вищезазначене свідчить про ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує в разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів; ризик незаконного впливу на малолітню потерпілу та свідків шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни ними раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою з метою уникнення ним кримінальної відповідальності; перешкоджання кримінальному провадження іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатися у неявці за викликами до суду з метою затягування судового розгляду; ризик можливого продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, або вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи неодноразове і систематичне вчинення ним протиправних дій проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої падчерки, при цьому обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність у нього стійкої антисоціальної поведінки, схильність до вчинення нових злочинів, небажання стати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, обрання обвинуваченому ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою є необґрунтованим та невиправданим.

З врахуванням фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , недостатніми, на думку колегії суддів, для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього є доводи захисника ОСОБА_8 щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час із застосуванням електронних засобів контролю.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на те, що ризик можливого переховування обвинуваченого, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання.

На думку колегії суддів зазначені доводи є неприйнятними, оскільки відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З врахуванням сукупного аналізу обставин кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що обрання останньому менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

Тоді як відсутність клопотань свідка ОСОБА_9 чи потерпілої ОСОБА_10 в яких вони заперечували б щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час із застосуванням електронних засобів контролю та те, що свідок та потерпіла вибули в невідомому напрямку із АДРЕСА_2 , не можуть слугувати самостійною підставою для обрання останньому зазначеного запобіжного заходу, а тому зазначені доводи сторони захисту є неспроможними.

На думку колегії суддів недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 є доводи його адвоката ОСОБА_8 щодо позитивних характеристик ОСОБА_7 згідно довідки-характеристики, виданої ВК Драбівської селищної ради від 10.04.2023 № 72.

Інших доводів які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали місцевого суду апеляційна скарга сторони захисту не містить.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою в матеріалах справи відсутня.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги сторони захисту з мотивів, наведених в ній, та скасування чи зміни ухвали суду із застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2023 року, якою щодо ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11.12.2023 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді