Провадження № 1-кп/947/1314/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367 від 21.06.2023 року, та угоду про примирення від 04.10.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Одесі, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Так, 12.06.2023 приблизно о 15:00 хвилин в приміщенні бару за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, 31, на ґрунті неприязних відносин у ОСОБА_3 стався конфлікт з ОСОБА_5 . В результаті чого у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , почав шарпати за одяг останнього, а потім діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_3 , висловлюючи образи на адресу потерпілого ОСОБА_5 , повалив останнього на підлогу та почав наносити йому хаотичні удари кулаками обох рук в кількості 3-4 ударів по тулубу, чим спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої щелепи в області кута зліва, що за висновком судово-медичного експерта не було небезпечним для життя, однак спричиняє тривалий розлад здоров`я понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п.2.2.2. та 4.6. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали справи, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.122 КК України за кваліфікуючою ознакою умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

04.10.2023 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 Кримінального Кодексу України, враховуючи особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи санкцію ч.1 ст.122 КК України, сторони домовились про призначення обвинуваченому узгодженого покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, в обсязі підозри, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, та зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену між ним і обвинуваченим угоду та призначити ОСОБА_3 узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладання і затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, жодних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим у кримінальному провадженні і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, так як вимоги угоди та визначена міра покарання відповідає вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Також судом встановлено, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (раніше не судимого, на обліках в ОПНД та ОНД не перебуває) та не суперечать загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, при цьому судом врахована позиція потерпілого, який не мав жодних претензій до обвинуваченого та наполягав на угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468-470, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 04.10.2023 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 2 (два) роки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1