Справа № 201/5220/22
Провадження № 1-кп/0182/68/2024
У Х В А Л А

Іменем України

18.01.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії судового розгляду в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання про продовження строку запобіжних заходів у кримінальному провадженні №0000467 від 29.04.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чкалове Веселівського району Запорізької області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором заявлені клопотання про продовження строків дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою строком на два місяці, щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , кожного окремо, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме ризик переховування від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останні обвинувачуються у скоєнні корисливих злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, вони повною мірою усвідомлюють невідворотність покарання і настання для них передбачених законом обмежень їх прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 .

4.Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію підзахисного та просив задовольнити його клопотання, зазначивши, що клопотання прокурора необґрунтоване та ризики недоведені.

5.Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 .

6.Захисник адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного та просив задовольнити заявлене обвинуваченим клопотання, пославшись на тривалий строк тримання під вартою. Крім того, зазначив, що перелічені прокурором ризики змінилися, свідки допитані, у обвинуваченого є постійне місце проживання та сім`я.

7.Прокурор проти заявлених клопотань сторони захисту заперечив та підтримав раніше заявлені клопотання.

8.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягають задоволенню з огляду на таке.

9.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

10.Обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , кожному окремо, обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, які продовжувались, зокрема строком до 19 січня 2024 року включно із можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11.Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

12.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

13.У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

14.Суд при обранні та продовженні запобіжного заходу повинен перевірити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

15.В даному випадку суд дійшов висновку про те, що повідомлена ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.1 ст.263 КК України, та повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та як наслідок направлений обвинувальний акт, не є вочевидь не обґрунтовані.

16.Крім того, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

17.Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України»). Тому, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

18.Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження, як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

19.Щодо наявності обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 під вартою, суд звертає увагу, що на теперішній час ризики, які були підставою для застосування, а в подальшому продовження запобіжного заходу обвинуваченим, на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість обвинувачених переховуватися від суду з метою уникнення покарання, у разі доведеності їх вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів, які є особливо тяжкими злочинами; ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

20.Щодо посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та родину, слід зазначити, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

21.Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я обвинувачених та їх неможливості подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

22.Крім того, стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених доказів, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою.

23.Таким чином, суд враховує сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, їх соціальні зв`язки, стан здоров`я, відомості, які характеризують осіб обвинувачених, їх репутацію, наявність інших кримінальних проваджень в суді, та приходить до висновку про те, що ризики переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення не змінилися та не зменшилися.

24.Таким чином, враховуючи наведене суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, тому приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою, кожного окремо, на строк не більше ніж на два місяці, а в задоволенні клопотань сторони захисту, слід відмовити.

25.Також судом не вбачаються підстави для зміни обраного раніше розміру застави.

Керуючись статтями 177, 182, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожного окремо, задовольнити.

2.В задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжних заходів відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на два місяці, до 17 березня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп.

4.Продовжити щодо ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на два місяці, до 17 березня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп.

5.У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожного окремо, з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у виді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на них, кожного окремо, покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6.Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

7.Роз`яснити обвинуваченим та заставодавцю, кожного окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 22.01.2024.

Суддя: ОСОБА_1