БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1460/23
Провадження № 1-кп/730/93/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борзні клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ст. 49 КК України, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Загорівка Борзнянського району Чернігівської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого в Великозагорівському будинку культури на посаді директора, є особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000312, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.10.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 13.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що він обвинувачується, у тому числі, у пособництві підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Так, ОСОБА_4 не пізніше 12.04.2006 року, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою особою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виконуючи роль пособника, надав невстановленій особі персональні дані про себе та власне фотозображення, за допомогою яких вказана невстановлена особа за невстановлених обставин, але не пізніше 12.04.2006 року, виготовила на ім`я ОСОБА_4 та передала останньому посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_1 від 12.04.2006 року.

Враховуючи вищевикладене та те, що з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, минули строки притягнення особи до кримінальної відповідальності, обвинувачений, посилаючись на вимоги ст.ст. 285-287 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності, просив звільнити його від притягнення до кримінальної відповідальності за вказаний проступок, а кримінальне провадження у цій частині - закрити. Зазначив, що вину свою визнає у повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Як убачається з матеріалів справи, кримінальне провадження зареєстроване 13.10.2023 року.

07.12.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України, віднесене до проступків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке було вчинено не пізніше 12.04.2006 року.

ОСОБА_4 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому будь-яких заперечень щодо закриття кримінального провадження за вказаною підставою останнім не заявлено.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку визнав та не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України із звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, про що свідчить подана ним заява.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

При цьому матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства, у зв`язку з чим останній оголошувався у розшук.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи, як підозрюваного/обвинуваченого, та згода останнього на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Усі ці підстави є дійсними.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" вказано, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к, дотримання умов, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Судом ураховується те, що Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к та у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 566/554/16-к.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин питання про доведеність вини особи не вирішується. У вказаній справі Європейський Суд зазначив, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону. Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою».

Наведені Верховний судом умови судом було дотримано, а тому суд не пов`язує в цій справі таке звільнення із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину або ж з фактом його відсутності.

Таким чином, судом встановлено, що дане клопотання в повній мірі відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

При цьому, вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого на стадії судового розгляду справи, судом враховано позицію, викладену в Постанові Верховного Суду справа № 711/3111/19 від 15.09.2021 р., де зазначено, що здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відносно п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284-287 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження в частині, відомості про які внесені до ЄРДР 13.10.2023 року за № 0000312 щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, - закрити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1