Справа № 536/2566/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яке обгрунтовував зокрема тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та його вина підтверджується зібраними доказами по вказаному кримінальному провадженню.

24.09.2023 року ОСОБА_6 на підставі ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

25.09.2023 року заступником начальника СВ відділену поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

26.09.2023 року ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.11.2023 року.

21.11.2023 року ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.01.2024 року.

Прокурором зазначено, що підстав для зміни застосованого відносно обвинуваченого запобіжного Заходу на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, наразі не вбачається, оскільки, відповідно до ст.177 КПК України, існують наступні ризики, які дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти особи, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що не виключає факт його переховування від суду в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім того, в обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що обвинувачений не має міцних соціальних зав`язків, не одружений, проживає без реєстрації, та у разі визнання судом винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. З ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 та свідків з метою змінити їх показання, оскільки він особисто знайомий з ними та йому відоме їх місце проживання.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та враховуючи вище зазначені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку із наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати, оскільки воно є найменш суворим запобіжним заходом і полягає лише у покладені певних обов`язків на обвинуваченого, що у свою чергу не надає можливості в повній мірі здійснювати контроль за його поведінкою та не забезпечить запобіганню наявних ризиків;

- особиста порука - на адресу прокурора не надходили письмові звернення осіб, які б мали бажання поручитися за ОСОБА_6 ;

- застава - прокурору не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

- домашній арешт - не можливо застосувати, оскільки даний запобіжний захід передбачає можливість перебування обвинуваченого на волі поза постійним візуальним спостереженням. Окрім того, у обвинуваченого відсутнє власне житло, до обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав без відповідної реєстрації без будь яких правових підстав. Отже, вказаний вид запобіжного заходу не забезпечить запобіганню наявних ризиків та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , тому просив суд продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала позицію прокурора та просила суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 115 КК України.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.09.2023 року до ОСОБА_6 застосовано, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

21.11.2023 року ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується 19.01.2024 року.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.І ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Згідно п.І.ч.1 ст. 178 КПК України підозра ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме :

- протоколом обшуку від 24.09.2023 року;

- протоколом огляду від 24.09.2023 року;

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 ;

- показаннями свідка ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом слідчого експерименту від 25.09.2023 року за участі свідка ОСОБА_8 ,;

- протоколом слідчого експерименту від 25.09.2023 року за участі свідка ОСОБА_9 ;

- висновком судово - медичної експертизи №538 від 25.10.2023 року.

24.09.2023 року ОСОБА_6 на підставі ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

25.09.2023 заступником начальника СВ відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Суд вважає, що наразі підстав для зміни застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, не вбачається, оскільки відповідно до ст. 177 КПК України існують наступні ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню:

- переховуватися від суду;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні за місцем свого проживання, з метою зміни своїх показань; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Також суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку із наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати, оскільки воно є найменш суворим запобіжним заходом і полягає лише у покладені певних обов`язків на обвинуваченого, що у свою чергу не надає можливості в повній мірі здійснювати контроль за його поведінкою та не забезпечить запобіганню наявних ризиків;

- особиста порука - на адресу прокурора не надходили письмові звернення осіб, які б мали бажання поручитися за ОСОБА_6 ;

- застава - прокурору не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

- домашній арешт - не можливо застосувати, оскільки даний запобіжний захід передбачає можливість перебування обвинуваченого на волі поза постійним візуальним спостереженням. Окрім того, у обвинуваченого відсутнє власне житло, до обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав без відповідної реєстрації без будь яких правових підстав. Отже, вказаний вид запобіжного заходу не забезпечить запобіганню наявних ризиків та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реалвйі ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більш суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»),

З наведеного суд вважає, що застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого становить від 7 до 15 років позбавлення волі.

Відповідно до п. 36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Аналогічна позиція ЄСПЛ викладена у справі «Ілійков проти Болгарії».

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку щодо необхідності продовжити ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують вищевказані ризики.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, пенсіонера, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 03 березня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення, та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1