24.11.2023
Справа № 331/7501/23
Провадження № 1-кс/331/2220/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001623, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001623, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який на теперішній час продовжено на 90 діб з 18 серпня 2023 року.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Мелітопольський район у складі 16 територіальних громад, Бердянський район у складі 8 територіальних громад, Василівський район у складі 11 територіальних громад та значна частина Пологівського району внесені до вказаного переліку територіальних громад, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон): тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасова окупація російською федерацією територій України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Крім того, згідно:

- п. 6 ст. 11 Закону: окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг;

- п. 7 ст. 11 Закону: тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Так, громадянин України ОСОБА_5 в квітні 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території м. Бердянськ Запорізької області, яке з 28.02.2022 і на час повідомлення про підозру знаходиться під тимчасовою окупацією збройних сил російської федерації (далі зс рф), діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади м. Бердянськ та добровільно зайняв посаду «заместитель начальника отдела уголовного розыска» у незаконну правоохоронному органі «УВД по г. Бердянск и Бердянскому району», створеному на території тимчасово окупованого м. Бердянськ Запорізької області, який розташовано за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Шевченка, буд. 31, та в липні 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлено) зайняв посаду «начальник отдела уголовного розыска» у незаконну правоохоронному органі «УВД по г. Бердянск и Бердянскому району», та на займаних посадах здійснював контроль та організацію діяльності підлеглих у підпорядкованому відділі «УВД по г. Бердянск и Бердянскому району».

Відповідно до вимог ч.3 ст.111, ч.8 ст.135 та ч.1 ст.278 КПК України, 30.09.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета Урядовий кур`єр) опубліковано відомості відносно повідомлення громадянину України ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України. Крім того, у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано інформацію про виклик громадянина України ОСОБА_5 до органу досудового розслідування для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України на 05.10.2023, 06.10.2023 та 07.10.2023. Однак у визначений час громадянин України ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, про поважні причини своєї не явки не повідомив.

Згідно листа №31/8-3877 від 21.09.2023 РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області та відповідно до бази даних підсистеми НАІС «Єдиного реєстру транспортних засобів» МВС України станом на 21.09.2023 за ОСОБА_5 зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 2103 1450, синій № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження вище вказаного майна підозрюваного ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, надавши заяву із проханням розглядати справу у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, слідча суддя вважає можливим розглянути вказане клопотання без участі підозрюваного.

Слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107).

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області за процесуального керівництва групи прокурорів Запорізької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001623, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України

Санкція ч.7 ст. 111-1 КК України, яка інкримінована ОСОБА_5 передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, тому накладення арешту на майно підозрюваного є необхідним для забезпечення можливої конфіскації майна останнього.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 перебуває транспортний засіб ВАЗ 2103 1450, синій № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджується відповіддю РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області № 31/8-3877 від 21.09.2023.

З огляду на викладене, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на рухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з доведеністю мети такого арешту, закріпленого п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001623, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України ,- задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на приватне рухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: транспортний засіб ВАЗ 2103 1450, синій № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Зобов`язати слідчого невідкладно надіслати ухвалу до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо рухомого майна.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати для відома ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя ОСОБА_1