ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 Справа №607/14781/23
провадження № 1-кп/607/1994/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження № 0000134 від 21.12.2021, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Тернопіль, громадянин України, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , не одружений, на утриманні має малолітню дитину, старший солдат, водій першого автомобільного відділення автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194-VIII від 12.02.2015),

за участі:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_3 , без поважних причин о 08 год. 30 хв. 03.11.2021 не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд (за винятком строку перебування під домашнім арештом впродовж 31.12.2022 01.03.2023), о 12 год. 30 хв. 07.08.2023 добровільно прибув до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, - військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Дав показання про те, що дійсно, він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_1 , не з`являвся на службу. Дозволу на це від командування військової частини він не мав. Пояснив, що така неявка обумовлена сімейними обставинами, зокрема розлученням. Також займався волонтерством. Шкодує про вчинене, обіцяє виправитись.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015), як: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, - військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; фактичні обставини кримінального провадження; особу винного, його службову характеристику та вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Також, беручи до уваги: інші відомості про особу обвинуваченого те, що кримінальне правопорушення вчинив вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не звертався, відсутність скарг на його поведінку за місцем проживання, має на утриманні малолітню дочку, 2019 року народження; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття; відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 цієї статті.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015), та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1