ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001501 від 28.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Красноармійськ Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 135, частиною 3 статтею 286-1 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 23 лютого 2024 року включно, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Також зазначено, що ОСОБА_7 розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності. Крім того взято до уваги, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до загибелі потерпілого, враховано, що підозрюваний з місця скоєння злочину намагався втекти, що свідчить про підвищену небезпеку протиправних дій останнього.

Слідчим суддею враховано також дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, однак останні не слугували стримуючим фактором у його протиправній діяльності, у зв`язку з чим більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків.

Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та здійснення спроб переховування, оскільки підозрюваний будь-яких спроб переховування не здійснював, дотримувався належної процесуальної поведінки, крім того ризик впливу на свідків є нівельованим, так як останні по справі допитані.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, утримує двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, позитивно характеризується, є внутрішньо переміщеною особою, надавав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну допомогу на придбання ліків, що у своїй сукупності нівелює заявлені ризики та слугує підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Звертає увагу, що ОСОБА_7 протягом місяця відвідував потерпілого у лікарні, цікався його станом здоров`я та купував відповідні ліки та медикаменти.

Зазначає, що слідчим під час досудового розслідування допущені істотні суперечності під час зазначення анкетних даних підозрюваного, не вказано дані автотранспортного засобу, яким скоєно наїзд на потерпілого. Враховуючи встановлені фактичні обставини, дані про особу підозрюваного, вважає, що застосування виняткового запобіжного заходу є занадто обтяжливим, оскільки утримуючись під вартою підозрюваний, не зможе працювати та утримувати своїх неповнолітніх дітей та компенсувати завдану шкоду потерпілим.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що слідчим суддею було проголошено лише вступну та резолютивну частину, повний текст оскарженого рішення стороні захисту вручено не було, у зв`язку з тим, що захист своєчасно не був ознайомлений з мотивами суду, вважає що строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважала безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви апеляційного суду в частині вирішення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особою ухвалою слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Згідно статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинне бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі ВСУ у справі №461/1434/18 від 27 травня 2019 року, викладено правову позицію, що у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

З наданих матеріалів видно, що 28 грудня 2023 року слідчим суддею оголошено вступну та резолютивну частину оскарженої ухвали, беручи до уваги, що необізнаність про мотиви суду об`єктивно унеможливлювала своєчасне складання та подання апеляційної скарги, з метою забезпечення доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за необхідне строк апеляційного оскарження поновити.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 135, частиною 3 статтею 286-1 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що підтверджується: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001501 від 28.08.2023; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.08.2023 ( а. с. 9-13); протоколом огляду предметів від 27.08.2023, під час якого на автомобілі марки Богдан 2110 д.н.з. НОМЕР_1 , виявлені механічні ушкодження (а. с. 14); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка надала пояснення, що була очевидцем дорожньо-транспортної пригоду в результаті, якої було здійснено наїзд на велосипедиста, після якої правопорушник не зупинився та рухався далі, свідок разом з чоловіком слідували за ним, та коди останній зупинився було видно, що водій перебуває напідпитку та поводить себе агресивно (а. с. 15); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка зазначила, що 27.08.2023, що разом з дитиною та чоловіком у м. Павлоград у бік вул. Перемоги їхали на велосипедах,під час спуску з мосту побачила автомобіль сірого кольору, який рухався хаотично, після чого відчула сильний удар у лівій бік електровелосипеда, від якого разом з дитиною впали на дорогу, водій продовжував рух та та через 15 секунд чутно сильний удар, після чого побачила, що вказане авто збило її чоловіка ОСОБА_10 . Транспортний засіб не зупинявся та поїхав убік вул. Полтавської (а. с. 16-17); протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , висновком експерта №СЕ-19/104/23/31432-ТР (а. с. 22-23); висновком експерта №17101, згідно якого в крові та сечі ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт 1, 5, що відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння (а. с. 24); висновком експерта №6357/4108 Е згідно якого смерть потерпілого наступила від внутрішньочерепної травми та виявлені тілесні ушкодження виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмета або при ударі об такий та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (а. с. 29-30);протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 ( а. с. 43-45); висновком експерта №СЕ-19/113-23/4565-ІТ згідно якого дії водія автомобіля марки Богдан 2110 д.н.з. НОМЕР_1 не відповідали п. 12.3 ПДР та знаходяться у причинному зв`язку із ДТП (а. с. 46-49), які у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

Враховуючи викладене апеляційні доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є передчасними, з огляду на стадію розгляду.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновок слідчого судді щодо наявності стосовно ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінальних правопорушень, які за правилами ст. 12 КК є тяжким та за які передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Оцінюючи вагомість вказаного ризику, суд апеляційної інстанції враховує встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини скоєних злочинів, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, в результаті грубого порушення ПДР в результаті чого настали тяжкі наслідки у виді смерті потерпілого.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом, у зв`язку з чим апеляційні доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному провадженні, оскільки вони надають викривальні покази відносно нього враховуючи, що йому відомі їх анкетні дані та місця проживання, ризик незаконного впливу з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим.

Колегією суддів приймається до уваги, що кримінальне провадження №0001501 від 28.08.2023 перебуває на стадії досудового розслідування та органу слідства необхідно призначити та отримати висновки експертних досліджень, провести інші слідчі дії, допитати свідків та потерпілу, виконати вимоги ст. 290 КПК, у зв`язку з чим застосування саме виняткового запобіжного заходу на даній стадії розгляду є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та участі останнього у процесуальних діях.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені обставини, а також тяжкість та характер скоєних злочинів, застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії розгляду, а наведені позитивні характеристики заслуговують на увагу, однак не слугують достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Доводи захисника не містять нових відомостей, що мають істотне значення для прийнятого рішення, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну оцінку.

Застосування запобіжного заходу у виді взяття ОСОБА_7 на поруки, з огляду на м`якість вказаного запобіжного заходу, а також встановлені ризики та тяжкість скоєних злочинів, на думку апеляційного суду, не забезпечать належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування судом більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить захисник в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника щодо неврахування даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, утримує двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, позитивно характеризується, є внутрішньо переміщеною особою, не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки такі обставини жодним чином не спростовують встановлених ризиків та не слугували стримуючим фактором для ОСОБА_7 під час вчинення злочину.

Апеляційні доводи захисту щодо неврахування слідчим суддею фактів відвідування ОСОБА_7 потерпілого у лікарні та надання матеріальної допомоги на лікування, колегія суддів не вважає достатньою підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки відшкодування завданої шкоди внаслідок протиправної поведінки підозрюваного саме по собі не є обставиною, що нівелює встановлені ризики є в подальшому може бути прямим обов`язком останнього.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою з колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2023 року задовольнити та строк поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001501 від 28.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 135, частиною 3 статтею 286-1 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4