Справа № 141/773/23
Провадження №1-кп/141/7/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 19.10.2023 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 20.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кожанка Оратівського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працює, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 року № 217 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» (зі змінами та доповненнями від 06.11.2019), достовірно знаючи про порядок отримання посвідчення тракториста-машиніста, уникаючи проходження навчання та складання теоретичного і практичного іспитів у Держпродспоживслужбі, в кінці лютого 2021 року, реалізуючи спільний умисел, направлений на підроблення посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, в телефонній розмові з невстановленою органом дізнанням особою домовився про умови виготовлення з його даними підробленого посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 .

В подальшому, на початку травня 2021 року ОСОБА_4 при зустрічі у заздалегідь домовленому місці, а саме на виїзді з м. Ружин Житомирської області у напрямку м. Сквира Київської області, надав невідомій особі свої персоніфіковані персональні дані та фотокартку для виготовлення вищевказаного посвідчення тракториста-машиніста, а також здійснив фінансування його виготовлення, надавши невстановленій особі грошові кошти у сумі 11 000,00 грн, які особисто передав невстановленій органом дізнання особі.

В подальшому, в кінці травня 2021 року ОСОБА_4 повторно зустрівся із невстановленою органом дізнання особою в тому ж місці та отримав підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорій «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «С», «D1», «Е1», «F1», «G1», «Н», видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.05.2021, яке підтверджує право його власника на керування транспортними засобами відповідних категорій

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

Крім того, ОСОБА_4 20.09.2023 об 11 год 40 хв, керуючи саморобним трактором, без державного номерного знаку, рухався по пров. Ватутіна у с. Кожанка Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області, де у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме п. 30.1 (керування транспортним засобом, не зареєстрованим у законному порядку), був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, які здійснювали патрулювання на службовому автомобілі під час несення служби у добовому наряді.

Після зупинки транспортного засобу поліцейський з РПП СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» звернувся до водія ОСОБА_4 з вимогою пред`явити посвідчення тракториста-машиніста, на підставі якого той здійснював керування зазначеним транспортним засобом.

На виконання вказаної вимоги водій ОСОБА_4 о 12 год 02 хв, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста є підробленим, діючи умисно, надав для перевірки поліцейським завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста зі своїм фото, серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 26.05.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, яке згідно з відомостями Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, на ім`я ОСОБА_4 не видавалось, таким чином, використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів за № СЕ-19/102-23/16789-ДД від 27.09.2023 бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видано 26.05.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних посвідчень, що перебувають в офіційному обігу на території України.

У бланку посвідчення тракториста-машиніста із серійним номером НОМЕР_1 , яке видано 26.05.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , фонові зображення з лицьової та зворотної сторін (захиста сітка, серія та номер, текст бланку) нанесено за допомогою друкуючого пристрою електрографічним способом формування зображень.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

19.10.2023 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000031 від 20.09.2023 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами, передбаченими ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні та зобов`язався: беззастережно визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення у судовому провадженні; надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується зазначеного провадження, які йому відомі; неухильно виконувати вирок суду.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок), за ч. 4 ст. 358 КК України - покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок). На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

08.02.2024 у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 19.10.2023 та призначити покарання, визначене угодою, вирішити питання судових витрат на залучення експертів та долю речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 19.10.2023, а також зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок, погодився на призначення судом узгодженого покарання.

Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 19.10.2023.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши угоду про визнання винуватості від 19.10.2023, а також матеріали справи № 141/773/23, доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії кримінальних проступків, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника усвідомлює зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Судом установлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов' язання очевидно можливі для виконання.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлені.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не установлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на «ДО» у лікаря нарколога КНП «Оратівська ЛПЛ» та на «ДО» у лікаря психіатра КНП «Оратівська ЛПЛ» не перебуває, раніше не судимий, а також з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також для виправлення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 19.10.2023.

Відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-23/16789-ДД від 29.09.2023 в сумі 2390,00 грн (дві тисячі триста дев`яносто гривень 00 копійок), оскільки залучення експерта було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000031 не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376,474-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 жовтня 2023 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000031 від 20.09.2023.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок);

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-23/16789-ДД від 29.09.2023 в сумі 2390,00 грн (дві тисячі триста дев`яносто гривень 00 копійок).

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області у справі № 131/1185/23 від 26.09.2023 скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 26.05.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме два відеофайли з портативного відеореєстратора, що містяться на DVD-R диску, який, у свою чергу, опечатаний до паперового конверту білого кольору, з подіями від 20.09.2023, на яких зафіксовано факт використання завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста ОСОБА_4 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 КПК України.

Згідно ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів через Оратівський районний суд Вінницької області з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між підозрюваним, обвинуваченим та прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1