Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1501/17
У Х В А Л А

22.12.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі сторін кримінального провадження - сторона, яка звернулася з клопотанням- засуджений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання мотивоване тим, що вироком Виноградівського районного суду від 09.06.2017р. затверджено угоду про визнання винуватості від 28.05.2017 року, укладену між ОСОБА_3 та начальником Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню , відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 14.07.2016 року про обвинувачення мене у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України. Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850/ вісімсот п"ятдесят/ гривень.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 15.01.2018 року подання начальника Виноградівського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді іншого виду покарання задоволено. Замінено ОСОБА_3 покарання, призначене вироком Виноградівського районного суду від 09.06.2017 року у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, покаранням у вигляді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

Вироком Виноградівського районного суду від 22.12.2020 року визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч.ч.1,4 ст.71 КК України до покарання призначеного цим вироком приєднано невідбуте покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017р. у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018 року, якою замінено невиконане покарання у виді штрафу на покарання у виді 50 годин громадських робіт, та за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017 року, з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018 року, більш суворим покаранням за цим вироком остаточно призначичено покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконаю покладені на мене обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань

Пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави в особі Виноградівської міської ради 26 132 грн (двадцять шість тисяч сто тридцять дві гривні) шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29.06.2023р. вирок Виноградівського районного суду Закарпатській області від 22.12.2020р., щодо ОСОБА_3 в частині призначення покарання змінено: на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнено від призначеного покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.12.2020р., на підставі п.З ч.1 ст.49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності. Одночасно в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 29.06.2023р. зазначено, що вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017р., з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018р. - виконувати самостійно.

Посилаючись на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.246 КК, відповідно до ст.12 КК є злочином середньої тяжкості, а відтак, відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.80 КК України, ОСОБА_3 просить суд звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017р. у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018р., у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його адвокат підтримали своє клопотання та просили його повністю задоволити з підстав, наведених у клопотанні; прокурор заперечував проти задоволення такого клопотання, оскільки ОСОБА_3 на відбув призначене йому судом покарання у вигляді 50-ти годин громадських робіт, а отже ухилився від його виконання, а відтак, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання з врахуванням наступних підстав та положень закону.

Стаття 539 КПК України регулює порядок вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Вимогами ч.ч.1,2 ст.539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, до суду, який ухвалив вирок.

Вимогами ч.3 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу VIII КПК «Виконання судових рішень».

Відповідно до ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.52 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Частиною третьою ст.80 КК України передбачено, що перешкодою звільнення від покарання є ухилення особи від його відбування. У разі вчинення засудженим дій, спрямованих на уникнення виконання обвинувального вироку, перебіг давності зупиняється та відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.

Відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, призначене вироком Виноградівського районного суду від 09.06.2017р. було затверджено угоду про визнання винуватості від 28.05.2017р., укладену між ОСОБА_3 та начальником Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000613 від 14.07.2016р. Визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850/ вісімсот п`ятдесят/ гривень. В подальшому, у зв`язку із несплатою засудженим визначеного судом штрафу, ухвалою Виноградівського районного суду від 15.01.2018р. подання начальника Виноградівського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді іншого виду покарання було судом задоволено, замінено ОСОБА_3 покарання, призначене вироком Виноградівського районного суду від 09.06.2017р. у вигляді штрафу покаранням у вигляді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

Як встановлено у суді та не заперечувалось самим ОСОБА_3 призначене Ухвалою Виноградівського районного суду від 15.01.2018р. покарання у вигляді 50-ти годин громадських робіт він не відбув, оскільки він не приступив до відпрацювання громадських робіт, незважаючи на те, що був обізнаний про призначене покарання; направлений для його відбування і попереджений про наслідки ухилення від відбування покарання.

Зокрема, з наданих у суді пояснень ОСОБА_3 вказав, що він зазначене покарання відбував, зокрема, працював на кладовищі, але повністю не відбув, хоча про наслідки ухилення від відбування покарання він повідомлений.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи повідомленим про порядок та умови відбування такого покарання як громадські роботи, а також про наслідки ухилення, умисно ухиляється від відбування покарання, оскільки і на час розгляду клопотання у суді визначене судом покарання не виконане.

Статтею 537 КПК України не передбачене вирішення питання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання покарання.

В даному випадку має місце ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, за що передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч.2 ст.389 КК України.

За наведених обставин, враховуючи, що вданому випадку має місце ухилення від відбування покарання, суд вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно нього, слід відмовити.

Керуючись ст.80 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, ст.52 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017р. з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1