Справа № 577/41/24
Провадження № 1-кс/577/12/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2024 р.

Слідчий суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 25 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2024 року прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 25.12.2023 року майно, а саме: легковий автомобіль, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу значиться як «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 коричневого кольору, 1998 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 та який перебуває в користуванні у ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.09.2014 року виданого на ім`я ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними.

В судове засідання прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить судовий розгляд проводити без його участі, проти накладення арешту не заперечує (а.с. 14).

Неявка учасників не перешкоджає проведенню розгляду клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесено 25 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України (а.с.4).

Під час огляду місця події 25.12.2023 року на території блокпосту № 1 по вул. Сумській в м. Конотоп, проведено огляд автомобіля «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 коричневого кольору, 1998 року випуску, під час якого виявлено ознаки підробки номеру кузова. За результатами огляду місця події вилучено автомобіль «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 коричневого кольору, 1998 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . (а.с. 8-12).

Постановою дізнавача від 26.12.2023 року автомобіль «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 коричневого кольору, 1998 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.09.2014 року визнано та приєднано до даного кримінального провадження як речові докази (а.с.12-13).

Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 132 КПК України.

Клопотання дізнавача про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та подано до суду з дотриманням встановлених КПК України строків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 25 грудня 2023 року майно, а саме: легковий автомобіль, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу значиться як «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 коричневого кольору, 1998 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 та який перебуває в користуванні у ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16 вересня 2014 року виданого на ім`я ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1