ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

25 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2021 року за № 0000710 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Судове засідання було призначене на 10:30 год. 25.09.2023 року, про що захисник ОСОБА_5 був обізнаний, оскільки був присутнім в попередньому судовому засіданні, що також підтверджено особистим підписом захисника у розписці. Однак, захисник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою.

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила суду, що продовжити судовий розгляд справи відносно неї неможливо без її захисника.

В судовому засіданні прокурор з урахуванням позиції обвинуваченої, вважав за неможливе продовжити судовий розгляд та просив повідомити КДК адвокатури Одеської області листом про неявку в судове засідання захисника ОСОБА_5 , який не підтвердив поважність причин своєї неявки.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачену та дослідивши матеріали судового провадження, враховуючи неодноразові неявки захисника в судові засідання без повідомлення причин та підтвердження поважності таких неявок, приходить до висновку про необхідність звернення до КДК адвокатури з огляду на таке.

У ст. 7 КПК визначено основні засади, на яких здійснюється кримінальне провадження, до яких, зокрема, але не виключно, відносяться: (1) забезпечення права на захист (п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК), та (2) розумність строків (п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК, захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участі обвинуваченого, а в разі неможливості прибути у визначений строк, захисник зобов`язаний завчасно повідомити суд про таку неможливість та її причини.

Поважні причини неприбуття за викликом суду визначені в ст. 138 КПК.

Окрім того, ст. 139 КПК установлює додаткові вимоги до особи, яка не з`являється за викликом суду у виді необхідності завчасного повідомлення такою особою про неможливість свого прибуття за викликом суду та про її причини.

Додаткові стандарти поведінки захисника, зокрема, щодо його явки за викликом суду, встановлено у ст. 44 Правил адвокатської етики, де вказано, що під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії; адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.

Отже, до адвоката як учасника кримінального провадження КПК висуває вимоги: (1) щодо прибуття за викликом суду для участі в судовому засіданні та (2) щодо завчасного повідомлення суду про своє неприбуття та причини, що його зумовлюють, із подальшим підтвердженням їх документально.

Згідно із ч. 1 ст. 318 КПК, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 322 КПК, судовий розгляд відбувається безперервно, окрім часу, призначеного для відпочинку.

Так, розумний строк у кримінальному провадженні - це визначений нормами КПК об`єктивно необхідний для проведення усіх слідчих дій та здійснення судового розгляду конкретного кримінального провадження проміжок часу.

Відповідно до положень статей 33, 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є, зокрема, порушення правил адвокатської етики та невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків.

Оскільки в цій справі участь захисника хоча і не є обов`язковою, але обвинувачена наполягає на судовому провадженні за присутності її захисника, у зв`язку із неприбуттям захисника, судовий розгляд підлягає відкладенню, із визначенням нової дати та часу судового розгляду.

Вирішуючи питання щодо поважності причин неприбуття захисника захисник ОСОБА_5 у судове засідання 25.09.2023, дослідивши зміст поданого клопотання та заслухавши думку учасників, суд дійшов таких висновків.

Судом в ухвалі від 21.08.2023 року вже порушувалось питання про систематичність неявок захисника ОСОБА_5 у судові засідання, що були здійснені без поважних причин, і, знову, захисник ОСОБА_5 не з`явився у судове засідання, призначене на 25.09.2023 року на 10:30 год, надав заяву про відкладення судового засіданні у зв`язку з хворобою, однак документів на підтвердження обставин, передбачених ст. 138 КПК, які б дійсно, в розумінні вказаної норми, унеможливлювали його явку до суду не надає, у зв`язку з чим судові засідання постійно переносяться, що негативно впливає на строки судового розгляду та будь-яких належних доказів погіршення свого фізичного стану щоб унеможливлювало його явку до суду саме 25.09.2023 року захисник ОСОБА_5 не надав.

Зокрема, у матеріалах провадження в цьому випадку відсутні докази, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України щодо наявності в захисника ОСОБА_5 станом на 25 вересня 2023 року тяжкої хвороби, або щодо його перебування в цю дату в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

При цьому, слід зазначити, що захиснику, як особі, обізнаній в питаннях права та вимогах законодавства України, достеменно відомо про необхідність надання суду підтвердження причин неприбуття до суду, можливі форми такого підтвердження та наслідки невиконання цього обов`язку.

Більш того, судовий розгляд кримінального провадження перебуває на стадії судових дебатів.

Неодноразовість неявок за викликом суду та завчасне неповідомлення про неможливість прибуття за викликом суду, на переконання суду, свідчить про системний характер дій захисника ОСОБА_5 , який є захисником обвинуваченої ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч.2 ст.307 КК), та перешкоджає судовому розгляду цього кримінального провадження у розумний строк, гарантованого ст. 6 Конвенції.

Захисник ОСОБА_5 , як досвідчений судовий юрист, неодмінно розуміє, що неприбуття у судові засідання за викликом суду негативно впливає на рівень довіри в суспільстві до адвокатури та судової влади, та призводить до затягування в розгляді цієї справи та інших справ, а враховуючи неодноразове звернення судом до органу, уповноваженого здійснювати дисциплінарне провадження відносно адвоката, свідчить про відчуття безкарності та вседозволеності адвокатом ОСОБА_5 щодо його процесуальної поведінки.

Як наслідок, в межах даного судового провадження судом зроблено висновки про зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами.

З цього приводу, суд звертає увагу на те, що Конституція України проголосила найважливішою соціальною функцією адвокатури - забезпечення права на захист від обвинувачення та надання професійної правничої допомоги (правової допомоги). При цьому, однією з основних засад функціонування адвокатури, відносин адвоката з судом та іншими учасниками судового провадження, є дотримання принципів чесності та добропорядної репутації під час здійснення професійної діяльності в суді.

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок - позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ. Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.

Частина друга статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарним проступком адвоката визначає, зокрема невиконання або неналежне виконання захисником своїх професійних обов`язків.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів (частина 1 статті 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). До повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зокрема належать здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів (п. 4 ч. 5 ст. 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

З урахуванням наведених вище обставин, на думку суду, в процесуальній поведінці адвоката ОСОБА_5 наявні ознаки дисциплінарного проступку, а саме: неналежного виконання професійних обов`язків внаслідок створення перешкод для судового розгляду кримінального провадження та реалізації права підзахисного на розгляд цього провадження у розумні строки. Тому суд приходить до висновку про необхідність повторного порушення питання про дисциплінарну відповідальність захисника ОСОБА_5 перед органом, що згідно із законом уповноважений притягати адвокатів до дисциплінарної відповідальності. При цьому, судом зазначається, що є неприпустимим формальний підхід кваліфікаційно - дисциплінарною комісією адвокатури Одеської області при розгляді питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_5 , в іншому випадку це може бути розцінене як сприяння зазначеного органу підриву престижу адвокатури і адвокатської діяльності у суспільстві адвокатом ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 324, 369-372, 376 КПК України, суд -

постановив:

Порушити перед кваліфікаційно - дисциплінарною комісією адвокатури Одеської області питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_5 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 002678, видане на підставі рішення Ради адвокатів Одеської області від 18.03.2015 р.).

Судовий розгляд відкласти на 29 вересня 2023 року на 10:00 год., про що повідомити захисника.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 28 вересня 2023 року о 09:00 год. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/17370/21

Номер провадження № 1-кп/ 522/1993/23

Головуючий суддя- ОСОБА_1