Провадження №1-кп/127/886/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0002047 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області Полонського району м. Полонне, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2020 близько 12:00 години ОСОБА_4 не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи технічно-несправним автомобілем марки «Renault Master» приїхав до супермаркету «Сільпо», що знаходиться у м. Вінниці, по вул. Келецька, 105, залишив транспортний засіб не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, на території вказаного супермаркету, що має кут нахилу по напрямкудо вул. Воїнів Інтернаціоналістів, внаслідок чого стався самовільний рух даного автомобіля по напрямку розташування. Вказаний автомобіль, рухаючись у некерованому стані, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка проходила повз передню частину автомобіля, справа-наліво по ходу його розташування. Внаслідок вказаної події ОСОБА_8 була госпіталізована до ВМКЛ ШМД де померла під час медичної допомоги 01.12.2020.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1177 від 02.03.2021 внаслідок даної події ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «сполучна травма тіла: синці та садна тулуба та кінцівок, крововиливи в м`які тканини тулуба та кінцівок, розрив ключично-акроміального з`єднання справа, закритий перелом обох кісток правого передпліччя, закритий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, закритий перелом лобкової кістки справа , закриті переломи обох сідничних кісток, множинні переломи ребер по декількох анатомічних лініях, забиття та розриви обох легень, двобічний гемопневмоторакс, розриви печінки, крововилив в черевну порожнину, забій лівої нирки, розрив сечового міхура. Ушкодження у ОСОБА_8 виникли від дії твердих тупих предметів, що діяли зі значною силою, 01.12.2020 в момент дорожньо-транспортної пригоди. Смерть ОСОБА_8 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла у ОСОБА_8 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя і стоїть у причинному зв`язку зі смертю».

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 8541/8542/20-21 від 01.04.2021:

«Самовільний рух автомобіля RenaultMaster реєстраційний номер НОМЕР_2 , за обставин, які вказав ОСОБА_4 , можливий»;

«В заданій дорожній ситуації, при експлуатації автомобіля перед зупинкою та стоянкою перед ДТП, в діях водія автомобіля RenaultMaster реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачалась невідповідність вимогам п. п. 31.1, 31.4.1 (д) Правил дорожнього руху України, а пари його зупинці-технічним нормам вимог п. 15.12 Правил дорожнього руху України які, з технічної точки зору, стали причиною виникнення події даної ДТП».

Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-21/9075-ІТ від 19.07.2021:

«На момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля Renault Master реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходиться в технічно-несправному, обмежено працездатному стані»;

«На момент огляду стоянкова гальмівна система автомобіля Renault Master реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходиться в технічно несправному стані і не відповідала вимогам п. 31.4.1 (д) Правил Доржнього руху України, що з технічної точки зору стало причиною самовільного руху автомобіля при відключеному від трансмісії двигуні»;

«До моменту ДТП гальмівна система автомобіля Renault Master реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилась в технічно несправному та обмежено працездатному стані і не відповідала вимогам п. 31.4.1 (а) та п. 31.4.1 (д) Правил дорожнього руху України, причому водій мав об`єктивну можливість виявити дані несправності під час проведення відповідного, передбаченого заводом-виробником, технічного обслуговування»;

«Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах гальмівної системи автомобіля Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_3 вичавлені несправності, причому водій міг усунути перед початком руху під час проведення відповідного технічного обслуговування, тому слід зазначити, що дані несправності виникли до моменту виникнення ДТП внаслідок порушення правил експлуатації».

За вищевикладених обставин ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 15.12, 31.1, 31.4.1 (а), 31.4.1 (д) Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 15.12 - «Водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним»;

п. 31.1 - «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації»;

п. 31.4 - «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.1 гальмові системи: а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника; д) стоянкова гальмова система при відключеному від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан».

Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 на початку судового розгляду кримінального провадження, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнавав, зазначаючи, що в його діях відсутні порушення ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП, вважав, що наїзд був здійснений з причин, що не залежали від нього. Разом з тим, після дослідження доказів, наданих стороною обвинувачення, ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, при обставинах викладених в обвинувальному акті. Зазначив, що шкоду потерпілій відшкодував в повному обсязі, потерпіла будь-яких претензій до нього не має, щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 01.12.2020 її мати ОСОБА_8 пішла в магазин, її довго не було та вона почала їй дзвонити, але телефон був вимкнений. В цей час їй подзвонив участковий та повідомив, що мама потрапила в лікарню, оскільки її збила машина. Коли вона з батьком прийшли в лікарню, мама вже померла. ОСОБА_4 частково їй відшкодував моральну шкоду в сумі 20000 грн. Заявлений нею цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Щодо міри покарання, покладається на розсуд суду.

15.11.2022 на адресу суду надійшла письмова заява потерпілої ОСОБА_6 про відмову від позову, оскільки шкода потерпілій ОСОБА_6 обвинуваченим відшкодована в повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру у ОСОБА_6 до ОСОБА_4 не має. Просить ОСОБА_4 суворо не карати.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що з обвинуваченим та потерпілою не знайома. З 2018 року вона працює в МКЛ ШМД. В 2020 році до лікарні поступила ОСОБА_8 , яку збив автомобіль, який був припаркований. Їй надавалась уся необхідна медична допомога, але стан погіршувався. Провели всі необхідні дослідження та діагностували перелом шийки стегна та розрив нирки. Однак, на протязі кількох годин, потерпіла померла.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив, що ні з обвинуваченим, ні з потерпілою ні в яких відносинах не перебуває. Він знайомий з ОСОБА_4 , їх познайомив спільний знайомий ОСОБА_11 . Він проживає в м. Полонне та якось з ОСОБА_12 приїхали в м. Вінницю та прийшли до ОСОБА_4 . Перебуваючи в квартирі він чув як ОСОБА_4 говорив, що у нього несправний автомобіль на якому він їздить. 01.12.2020 він, ОСОБА_13 та ОСОБА_4 приїхали на бусі ОСОБА_4 до супермаркету «Сільпо». ОСОБА_4 припаркував автомобіль, заглушив двигун та пішов в магазин, а він з ОСОБА_12 залишились в автомобілі. ОСОБА_13 сидів на передньому сидінні ближче до водія, а він на передньому сидінні, ближче до дверей. Через деякий час, він відчув, що бус почав смикатися та котитися вперед. В цей час він побачив перед бусом бабусю, люди почали кричати, а ОСОБА_13 сказав йому бігти за ОСОБА_4 . ОСОБА_13 в цей момент почав намагатися щось робити щоб зупинити автомобіль. Він вискочив з автомобіля, забіг в магазин, однак ОСОБА_4 не знайшов. Після цього, ОСОБА_13 пішов за ОСОБА_4 . Перебуваючи в автомобілі він нічого не натискав та ручні гальма не чіпав. При виході з автомобіля ОСОБА_4 не ставив автомобіль на ручне гальмо, а лише поставив на передачу. Після ДТП, коли вони приїхали в квартиру, ОСОБА_4 розповів, що раніше в нього вже був випадок, що бус самовільно почав рухатися.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначив, що з потерпілою не знайомий. З обвинуваченим знайомий давно. Приблизно за півроку до ДТП яке сталося 01.12.2020 він продав належний йому автомобіль Renault Master ОСОБА_4 . На момент продажу автомобіля, автомобіль був в хорошому, справному технічному стані. В даному автомобілі система запалювання приводиться в дію за допомогою ключа, а мотор за допомогою пускової кнопки. На момент продажу автомобіля, ручні гальма у нього не працювали. Автомобіль продав без укладання будь-яких договорів, за усною домовленістю з ОСОБА_4 .

Допитаний в судому засіданні експерт ОСОБА_15 суду пояснив, що він в повному обсязі підтримує наданий ним висновок судової автотехнічної експертизи № 8541/8542/20-21 від 01.04.2021. Для проведення автотехнічної експертизи, до нього надійшли всі матеріали кримінального провадження. В матеріалах були експертиза технічного стану транспортного засобу, протокол огляду місця події, протокол огляду автомобіля, відеозапис з місця події та свідчення водія. Самовільний рух транспортного засобу можливий у зв`язку із зміненою системою запуску двигуна та несправністю стоянкового гальма. При проведенні автотехнічної експертизи він керувався вихідними даними, наданими органом досудового розслідування, а саме протокол огляду місця події та свідченнями водія. Навіть без наданих свідчень водія, при наявності вказаних технічних несправностей автомобіля, а саме переробленою системою запуску двигуна, що не відповідає вимогам завода-виробника, можна дійти до висновку про можливий самовільний рух транспортного засобу. В своїй експертизі він не робив висновку хто саме переробив систему запуску двигуна, однак водій, як особа, яка використовує вказаний транспортний засіб, бачачи, що система запуску двигуна видозмінена, повинен був привести її у відповідність до вимог завода-виробника і тільки тоді використовувати транспортний засіб. Особа, яка використовує вказаний транспортний засіб, а саме водій, за наявності вказаних технічних несправностей та невідповідностей обладнення автомобіля вимогам завода-виробника, не має права використовувати вказаний транспортний засіб.

Крім показань самого обвинуваченого, потерпілої та свідків, винуватість ОСОБА_4 доводиться також зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами даного кримінального провадження, а саме:

витягом з кримінального провадження № 0002047;

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2020 з схемою та фототаблицею до нього;

протоколом огляду трупа від 01.12.2020;

висновком судово-медичної експертизи № 1177 від 02.12.2020 02.03.2021 відповідно до якої, на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймаючи до уваги результати додаткових лабораторних методів дослідження, записів з карти № 12022 стаціонарного хворого МКЛ ШМД на її ім`я, приходжу до таких висновків: згідно медичної карти № 12022 на ім`я ОСОБА_8 була доставлена «Швидкою допомогою» до травматологічного відділення МКЛ ШМД - 01.12.2020 р. о 13:27 год. доставлена в важкому стані. Незважаючи на проведене лікування та реанімаційні заходи - 01.12.2020 року о 16:00 констатована смерть. Діагноз заключний клінічний: «Політравма. Закрита травма грудної клітки. Перелом 5 ребра з права. Контузія легень. Правобічний пневмогемоторакс? Закрита травма живота. Розрив правої нирки? Розрив сечового міхура. Закриті переломи обох сідничних кісток. Закритий перелом нижньої третини правої стегнової кістки, Закритий перелом правої променевої кістки - з шилоподібного відростка ліктьової кістки. Травматичний шок III. Набряк головного мозку. Набряк легень та головного мозку. Гостра серцево-судинна та гостра дихальна недостатність. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний та постінфарктний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІІ, 3 ст, ризик дуже високий». При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлено сполучну травму тіла: синці та садна тулуба та кінцівок; крововиливи в м`які тканини тулуба та кінцівок; розрив ключично-акроміального з`єднання справа, закритий перелом обох кісток правого передпліччя, закритий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, закритий перелом лобкової кістки справа, закриті переломи обох сідничних кісток, множинні переломи ребер по декількох анатомічних лініях; забиття та розриви обох легень, двобічний гемопневмоторакс; розриви печінки, крововилив в черевну порожнину; забій лівої нирки; розрив сечового міхура. Ушкодження у ОСОБА_8 виникли від дії твердих тупих предметів, що діяли зі значною силою, 01.12.2020 в момент дорожньо-транспортної пригоди. Смерть ОСОБА_8 настала від від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла у ОСОБА_8 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя і стоїть в причинному зв`язку зі смертю. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлено морфологічні ознаки хронічної ішемічної хвороби серця, гіпертонічної хвороби з ураженням серця та нирок, та постінфарктного кардіосклерозу, які в причинному зв`язку зі смертю не стоять. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_8 етилового спирту не виявлено, що свідчить про тверезий стан на момент настання її смерті. Беручи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 можна висловитись про те, що під час первинного контакту з транспортним засобом вона знаходилась у вертикальному положенні і була повернута правою половиною тулуба до нього;

висновком судово-медичної, токсикологічної експертизи № 3245 від 08.12.2020 09.12.2020 відповідно до якої, при судово-медичній експертизі крові трупа ОСОБА_8 . 1946 р.н., методом газово-рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено;

висновком судово-медичної, гістологічної експертизи № 2282, 2283, 2284 від 03.12.2020 31.12.2020 відповідно до якої, набряк головного мозку. Вогнища дистелектазів, емфіземи та крововиливів у паренхімі легень. Спастичний стан бронхів. Коефіцієнт шоку 0.57168. Вогнища ішемії міокарду. Ділянкі хвилястого ходу кардіоміоцитів. Крупновогнищевий стромальний кардіосклероз. Ліпофусциноз міокарду. Вогнища холестазу. Ознаки нефросклерозу;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19.04.2021 з описом та відеозаписом з камери відеоспостереження згідно яких, на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2021, отримано тимчасовий доступ та вилучено відеозапис з камер відеоспостереження, які належать Виконавчому комітету ВМР, за адресою: м. Вінниця вул. Соборна, 59, що знаходиться на перехресті вул. Келецька Воїнів Інтернаціоналістів;

протоколом огляду предмету від 19.04.2021 відповідно до якого, в приміщенні службового кабінету № 309, що по вул. Пирогова, 4 у м. Вінниці оглянуто лазерний DVD диск із відеозаписом події ДТП від 01.12.2020, по вул. Келецькій у м. Вінниці;

висновком судової автотехнічної експертизи № 8541/8542/20-21 від 01.04.2021 відповідно до якої, в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 для забезпечення належної стоянки автомобіля в місці зупинки, перед виходом із автомобіля повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 15.12 Правил дорожнього руху України а з метою забезпечення безпеки дорожнього руху - вимогами п.п. 31.1, 31.4.1 «д» Правил дорожнього руху України. Самовільний рух автомобіля «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за обставин, які вказав ОСОБА_4 , можливий. В заданій дорожній ситуації, при експлуатації автомобіля перед зупинкою та стоянкою перед ДТП, в діях водія автомобіля «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачалась невідповідність вимогам п.п. 31.1, 31.4.1 «д» Правил дорожнього руху України, а при його зупинці - технічним нормам вимог п. 15.12 Правил дорожнього руху України які, з технічної точки зору, стали причиною виникнення події даної ДТП;

висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-21/9075-ІТ від 19.07.2021 відповідно до якої, на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «Renault-Master», держ. номер НОМЕР_2 знаходиться в технічно несправному, обмежено працездатному стані, через несправності вказані в дослідницькій частині висновку. На момент експертного огляду стоянкова гальмівна система автомобіля «Renault-Master», держ. номер НОМЕР_4 знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані і не відповідала вимогам п. 31.4.1(д) Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору стало причиною самовільного руху автомобіля при відключеному від трансмісії двигуні. До моменту ДТП гальмівна система автомобіля «Renault-Master», держ. номер НОМЕР_4 знаходилась в технічно несправному та обмежено непрацездатному стані і не відповідала вимогам п. 31.4.1(a) та п. 31.4.1(д) Правил дорожнього руху України, причому водій мав об`єктивну можливість виявити дані несправності під час проведення відповідного, передбаченого заводом-виготівником, технічного обслуговування. Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах гальмівної системи автомобіля «Renault-Master», держ. номер НОМЕР_4 виявлені несправності, причому водій міг усунути перед початком руху під час проведення відповідного технічного обслуговування, тому слід зазначити, що дані несправності виникли до моменту виникнення ДТП внаслідок порушення правил експлуатації. Оскільки в деталях та вузлах рульового керування автомобіля «Renault-Master», держ. номер НОМЕР_4 відсутні несправності, які б могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події, тому вирішення питання: «Якщо дані технічні несправності наявні, то чи є вони наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил її експлуатації?» відповідно до рульового керування втрачає технічний зміст і не досліджувалось.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Суд вважає, що вищезазначені докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого є належними та допустимими, отриманими у рамках закону, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного злочину і мають значення для кримінального провадження; та допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання. Щодо достовірності досліджених доказів, то слід відзначити, що судом не встановлено підстав для визнання жодного доказу недопустимим.

Усі досліджені у цьому провадженні докази сторони обвинувачення, як кожен окремо, так і у їх сукупність, з урахуванням показань обвинуваченого, потерпілої та свідків, підтверджують обставини, що регламентовані ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення (його часу, місця, способу, обставин його вчинення, у тому числі й перебігу події), причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому діяння, мотивів і мети та водночас дають повне уявлення щодо усіх елементів і ознак інкримінованого ОСОБА_4 у даному провадженні кримінального правопорушення.

При цьому, усі фактичні дані у цьому провадженні, що досліджені судом, отримані стороною обвинувачення із застосуванням належної правової процедури, позаяк, виходять із належних процесуальних джерел, зібрані уповноваженими суб`єктами і у належному процесуальному порядку за наявності на те правових підстав.

Будь - яких істотних порушень прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, під час здійснення досудового розслідування, а також доказів, що здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, що зумовило б визнання того чи іншого доказу/доказів недопустимими, судом не виявлено і сторонами не доведено.

При дослідженні записів з камер відеоспостереження встановлено, що до супермаркету «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 105 об 11:54 год., приїздить автомобіль марки Renault Master, білого кольору, та зупиняється на крайньому місці для стоянки, в напрямку вул. М. Ващука. Вказаний автомобіль перебуває в нерухомому стані, о 11:58 год., коли повз передню частину даного автомобіля проходить жінка пішохід, справа-наліво, по ходу розташування, автомобіля, останній розпочинає рух та здійснює наїзд ні жінку пішохода, і проїхавши декілька метрів зупиняється. Далі до автомобіля підбігають перехожі, а також із правих пасажирських дверей вибігає особа чоловічої статі, та відпихають автомобіль назад.

Суд також враховує показання потерпілої та свідків, які підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме те, що потерпіла та свідки узгоджено та послідовно давали пояснення. Будь-яких підстав сумніватися у достовірності показань допитаних потерпілої та свідків по кримінальному провадженню немає.

Касаційним кримінальним судом Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 № 51-6116км19 зазначено про те, що причина через яку створена небезпека для руху не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість вчасно її виявити. Основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення.

В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина наявності у обвинуваченого ОСОБА_4 , як особи, що користується транспортним засобом та являється водієм автомобіля, технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні висновками судової автотехнічної експертизи № 8541/8542/20-21 від 01.04.2021 та судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-21/9075-ІТ від 19.07.2021.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики рішень Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях («Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року п.161, «Кобець проти України» від 14.02.2008 року пункт 43, «Бочаров проти України» від 04.06.2011 року пункт 45, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, пункт 65), Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило застосовує критерій доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких та узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04.07.2018 №51-597км17 дано визначення стандарту доведення поза розумним сумнівом, що означає щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, аналізом наведених доказів підтверджено вчинення ОСОБА_4 зазначених об`єктивних, необережних дій, зміст яких свідчить про порушення ПДР України які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками ДТП, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів та вважає їх достатніми для висновків про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення доведеною «поза розумним сумнівом», яка випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд приймає рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Щодо щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, які він висловив під час судового розгляду, суд зазначає наступне.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненному певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, з огляду на виступ обвинуваченого під час надання показів, дебатів та промови під час останнього слова, підтвердження того, що ОСОБА_4 особисто відверто висловив щирий жаль потерпілій стороні з приводу вчиненого та виразив дійсний осуд своєї поведінки, що призвели до негативних наслідків, в суді не знайшли. Вказане також доводиться і тим, що після вчинення ДТП, ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії продовжив керування транспортним засобом та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме за ч. 3 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тому вказані показання обвинуваченого ОСОБА_4 , в даному випадку, не можуть визнаватись при призначенні покарання, як обставина яка пом`якшує покарання обвинуваченого, оскільки на думку суду носить лише формальний характер та надані лише з метою уникнення призначення суворого покарання.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання винуватості та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких необережних злочинів, конкретні обставини злочину, а саме те, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом не маючи відповідних документів на право керування відповідним транспортним засобом, що підтверджується довідкою з територіального сервісного центру № 0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області, неперебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3769 від 01.12.2020, пост кримінальну поведінку обвинуваченого, а саме добровільне відшкодування шкоди, особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, окрім того, неодноразово (11 разів) протягом 2016-2021 р.р. притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, здебільшого за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за вчинення ДТП, однак належних висновків для себе не зробив та будучи неодноразово, за рішенням суду, позбавленим права керування транспортними засобами, продовжував керування. Разом з тим, позитивно характеризується за місцем проживання, з 2022 року залучений в якості волонтера ГО «Альбатрос-С», згідно довідок з Полонської МБЛ на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, приймає до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, оскільки порушення ОСОБА_4 ПДР України потягло за собою тяжкі наслідки, а саме спричинили смерть потерпілого, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкцій відповідної статті, оскільки тільки таке покарання, що полягає в ізоляції від суспільства, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, виходячи з наведених вище мотивів та того, що санкція частини другої статті 286 КК України, передбачає застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, додатково беручи до уваги те, що неналежне використання обвинуваченим права керування транспортними засобами потягло спричинення смерті потерпілого, а дії обвинуваченого не свідчать про розуміння останнім характеру небезпеки наслідків використання такого права, суд знаходить підстави для застосування до останнього даного виду додаткового покарання.

Наявний в матеріалах кримінального провадження цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення розгляду не підлягає, оскільки ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2023 прийнято відмову ОСОБА_6 від позову до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, провадження у справі за даним позовом закрито.

Згідно абзаца 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються: рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Під час досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого наразі сплив. Разом з тим, враховуючи те, що покарання, яке суд призначає обвинуваченому у виді позбавлення волі, слід відбувати реально, з метою уникнення ризиків переховування, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу підлягає задоволенню та вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ МЮ України судової автотехнічної експертизи № 8541/8542/20-21 від 01.04.2021 та Вінницьким НДЕКЦ МВС України судової експертизи технічного стану транспортних засобів № СЕ-19/102-21/9075-ІТ від 19.07.2021 покласти на обвинуваченого, оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 174, 337, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, ст.ст. 52, 63, 65 КК України, ст. 286 КК України (в редакції на момент вчинення злочину 01.12.2020), суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили, обрати засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ МЮ України судової автотехнічної експертизи № 8541/8542/20-21 від 01.04.2021 та Вінницьким НДЕКЦ МВС України судової експертизи технічного стану транспортних засобів № СЕ-19/102-21/9075-ІТ від 19.07.2021 в сумі 3603 (три тисячі шістсот три) грн. 88 коп.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2020 на майно, яке вилучено в ході огляду місця події 01.12.2020, а саме автомобіль марки: «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 являється ОСОБА_16 , та який перебував у користуванні ОСОБА_4 скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а самеавтомобіль марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області повернути власникуОСОБА_16 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: лазерний диск помаранчевого кольору, на якому міститься відеозапис з відеокамери, що знаходиться на перехресті вулиць Келецька-В. Інтернаціоналістів та направлена на проїзну частину вул. Келецької і належить виконавчому комітету ВМР, на якому зафіксована подія ДТП від 01.12.2020, приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: