Справа №760/1582/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м.Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 109 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , не пізніше 01.05.2022, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, за допомогою мобільного телефону, що перебував у його користуванні та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, в месенджері «Telegram» створив акаунт із іменем користувача: « ОСОБА_7 », який прив`язав до свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 .

В подальшому громадянин України ОСОБА_5 , 01.05.2022 о 19 год. 18 хв., діючи умисно, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, з метою розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою ноутбука марки «НP» моделі «Pavilion dv6» з наліпкою на кришці корпусу «35178», що перебував у його розпорядженні та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, з використанням програми «Telegram», яка була встановлена на вищевказаному ноутбуці за допомогою акаунту, який прив`язаний до мобільного номеру телефону НОМЕР_1 з ім`ям користувача « ОСОБА_7 », в груповому чаті обмеженого кола учасників із назвою «Мы», володільцем якого являється ОСОБА_5 , створеного в Інтернет-месенджері «Telegram», розмістив повідомлення наступного змісту: «Друзья ещё одна статья для размышления, ваших предложений от ОСОБА_8 . Давайте размещать в наших чатах», під яким закріпив файл під назвою: «Предлагаю продолжить обсуждения перспектив» з наступним текстом: «Предлагаю продолжить обсуждение перспектив. Расклад следующий - Россия главная цель в уже очевидной мировой войне. Распад России как хребта славянской государственности означает мгновенную ликвидацию условно государства Украина. Это для особо упоротых патриотов. Причем даже европейские гиены, которые пускают обильную пену из пасти - Польша, Венгрия, Румыния, получат лишь рога да копыта от тучной "коровы". Все без остатка достанется пархатым из Израиля и США. Перспективы войти в число 2800 слуг отдельного еврея у строптивых украинцев минимальные - есть безропотные китайцы, негры и прочие рабы. Поэтому для выживания украинского этноса единственный путь -союз с Россией.- И здесь главный вопрос - с какой Россией? Власовской, имперской, армянской? Только с Советской! Маркером справедливой, освободительной войны будет наступление войск под советскими флагами, восстановлением советских госорганов власти на занятых территориях. Наступление под власовским триколором означает империалистическую агрессию. Как точку отсчета можно считать прилагаемое решение 2017 года. «Началось восстановление Советского Союза де-факто! Из Донецка разгорится пламя...». Съезд Гражданского комитета освобождения Украинской ССР 23 января 2017 года в Симферополе состоялся съезд Гражданского комитета освобождения (ГКО) Украины. На съезд прибыли представители ДНР, ЛНР и городов Украины с целью освобождения УССР и возврата законодательства УССР, что сделает власть олигархов, частную собственность на общественные средства производства и другие социальные преступления невозможными. От имени ДНР к съезду ГКО УССР обратился ОСОБА_9 . В своей речи он рассказал о ситуации, в которой оказался народ Донбасса. «..Донбасс не взяли в состав России по разным причинам... С другой стороны республики остаются непризнанными... Вести оборонительную войну в такой ситуации очень тяжело. Выход из такого тупикового состояния подсказал, как ни странно, президент псевдогосударства «Украина», убийца детей и женщин Порошенко, когда, выступая в Польше, он заявил, что на Донбассе он «..воюет не с народными республиками, а с СССР, и других поводов для войны у него нет». Фактически он объявил нам войну как сохранившейся частичке СССР. Мы приняли его вызов и от имени СССР объявили войну ему и всей его хунте. ВС ДНР уполномочил меня сделать это заявление и ознакомить ОСОБА_10 съезда с положениями, принятыми нашим Верховным Советом. Постановление Верховного Совета ДНР 1. Псевдогосударственность «Украина», как образовавшаяся в результате государственного переворота 24 августа 1991 года в нарушение государственной независимости, территориальной неприкосновенности и военной мощи СССР, изначально нелегитимна, должна рассматриваться только как временный оккупационный режим на части территории СССР и в качестве такого не обладала и не могла обладать с СССР (УССР) никаким правопреемством. Президент этой псевдогосударственности публично заявил, что его преступная организация «Украина» ведет войну на Донбассе с СССР и других поводов для войны нет. 2.ВС ДНР признает правовое, культурное и историческое наследие Украинской Советской Социалистической Республики. Донецкая и Луганская народные республики являются освобожденными территориями временно оккупированной УССР. На всей территории временно оккупированной УССР действует де-юре, а на освобожденных территориях - де-факто, основной Закон - Конституция УССР 1978 года, со всеми вытекающими из нее подзаконными актами. 3. Источником власти и носителем государственного суверенитета в УССР является ее народ, как часть единого Советского народа. Итоги всесоюзного, а также республиканского референдума (март 1991 года) являются для УССР законом прямого действия. В случае расхождения итогов республиканского и Всесоюзного референдумов приоритет имеют итоги Всесоюзного референдума. 4. Органы государственного управления, органы прокуратуры, суды и арбитражные суды, сформированные на базе проекта Конституции (основного Закона) ДНР привести в соответствие с Конституцией УССР 1978 года. 5. Государственная граница УССР с другими государствами, с учетом вхождения АР Крым в состав Российской Федерации по состоянию на 11 мая 2014 года, не является предметом спора. 6. Все граждане, проживающие как на временно оккупированной территории УССР, так и на ее освобожденных территориях, являются гражданами Украинской Советской Социалистической Республики. Им гарантируется (на временно оккупированной территории - де-юре, на освобожденных территориях де-факто) все права и свободы, предусмотренные Конституцией УССР. 7. УССР, ни как временно оккупированная, ни будучи освобождена от оккупации, не несет абсолютно никаких обязательств ни по каким договорам и соглашениям псевдогосударственности «Украина». 8. Порядок приобретения, утраты и восстановления гражданства УССР регламентируется Законом СССР «О гражданстве СССР». 9. Граждане УССР признаются пострадавшими от оккупации, начатой в 1991 году, и не несут никаких обязательств перед организациями всех форм собственности псевдогосударственности «Украина» и других подобных образований. Все права и обязательства граждан УССР закреплены исключительно в законодательстве УССР и СССР. 10. На учредительной конференции ООН 30 апреля 1945 года УССР была введена в состав ООН. С этого момента это решение не пересматривалось. Три года ведется война против члена ООН - УССР, которая уже унесла десятки тысяч жизней. На основании статей 11, 20, 35 Устава ООН ГКО УССР обращается к организации ООН с требованием незамедлительного принятия мер к предотвращению агрессии против члена ООН УССР, оказанию гуманитарной помощи Донецкой и Луганской областям УССР. 11. До освобождения всей территории УССР Гражданский комитет освобождения УССР обладает полномочиями Верховного Совета УССР согласно Конституции УССР.» Крым, г. Симферополь, 23 января 2017 года E-mail ІНФОРМАЦІЯ_3 Тел. НОМЕР_3.»

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи у наданих на дослідження матеріалах, що містяться в месенджері зв`язку «Тelegram» за ідентифікуючою ознакою номера мобільного телефону НОМЕР_1 , наявне висловлення: «До освобождения всей территории УССР Гражданский комитет освобождения УССР обладает полномочиями Верховного Совета УССР согласно Конституции УССР.», що є фрагментом відповідної статті поширюваної адресантом, чітко окреслює кінцеву мету - захоплення всієї території України. Аналізоване висловлення репрезентує публічний заклик в імпліцитній формі до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади. Висновковуючи проведений аналіз можна стверджувати, що в вищевказаному висловленні містяться публічні заклики до насильницької зміни та повалення конституційного ладу.

Таким чином, ОСОБА_11 вчинив дії, що виразилися у розповсюдженні матеріалів із закликами до вчинення дій, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.109 КК України.

19 січня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 , та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості, за якою ОСОБА_5 , беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Сторони, враховуючи, що ОСОБА_5 , під час досудового розслідування кримінального провадження щиро розкаялася у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив кримінальне правопорушення вперше, потерпілих у провадженні немає, від його дій прямих тяжких наслідків скоєними протиправними діяннями не завдано, позитивно характеризується за місцем проживання, виховує неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погодили, що ОСОБА_5 , слід призначити покарання за ч. 2 ст. 109 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 6 000 (шести тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень.

В угоді про визнання винуватості оговорені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті, надавши показання, що до події, час і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому, прохає суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 січня 2024 року між ним та прокурором за участю захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде призначене йому судом у разі затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які у судовому засіданні йому були додатково роз`яснені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що угода про визнання винуватості 19 січня 2024 року укладена прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 у його присутності, після роз`яснення ним ОСОБА_5 наслідків укладення вказаної угоди та затвердження її судом, без застосування до ОСОБА_5 будь-якого тиску, тобто вказана угоди укладена з дотриманням вимог КПК України.

Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства України та угода підлягає затвердженню судом.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши надані докази, приходить висновку, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вказана угода укладена з додержанням порядку укладення угод про визнання винуватості, добровільно, без будь-якого примусу, про що свідчать надані обвинуваченим ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні показання.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.109 КК України - у розповсюдженні матеріалів із закликами до вчинення дій, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.109 КК України.

Як орієнтує Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) мають узгоджувати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України).

Суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив кримінальне правопорушення вперше, потерпілих у провадженні немає, від його дій прямих тяжких наслідків скоєними протиправними діяннями не завдано, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має неповнолітню дитину, обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 відсутні, а тому приходить висновку, що ОСОБА_5 можливо призначити покарання, яке було узгоджено сторонами угоди про визнання винуватості, призначивши ОСОБА_5 , остаточне покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 6000 (шести тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 19.01.2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншої сторони, за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст.124 КПК України. Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 314, 368, 371, 373-376, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 19.01.2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншої сторони, за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.109 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 у вигляді штрафу у розмірі 6000 (шести тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт з майна накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_13 , а саме на майно: мобільний телефон марки iPhone з IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_1 , ноутбук марки HP чорного кольору моделі HP Pavilion dv6 Notebook PC, з наклейкою з написом 35178.

Речові докази:

- мобільний телефон марки iPhone з IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_1 повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

- ноутбук марки HP чорного кольору моделі HP Pavilion dv6 Notebook PC, з наклейкою з написом 35178 - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 , за проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи 14 338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) гривень 80 копійок.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з під варти у залі суду .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1