ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/396/24 Справа № 184/1834/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника засудженої ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_8 , на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах засудженої ОСОБА_8 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_8 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обґрунтовуючи ухвалене рішення, суд 1-ї інстанції взяв до уваги, що ОСОБА_8 раніше не судима, приймає особисту участь в організації виховних заходів, бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, строк невідбутого покарання становить 09 місяців 02 дні, а тому, зважаючи на характер та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, відсутність заохочення за весь строк відбування покарання в ПВЦ, низьку норму виробітку, яка згідно довідки становить менше 50%, що не свідчить про сумлінну поведінку засудженої та досягнення мети покарання. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що засуджена ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення та готовності до самокерованої право слухняної поведінки.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду 1-ї інстанції та ухвалити нове рішення про умовно-достроково звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржена ухвала є упередженою і необ`єктивною., недостатньо мотивованою. Вважає, що відсутність заохочень у засудженої не може розцінюватися як негативний факт, який не довів її виправлення. Звертає увагу, що засуджена протягом всього строку відбування покарання постійно приймала участь у виховній роботі. При цьому, відсутність стягнень та перелік позитивних пунктів в характеристиці засудженої вважає підтвердженням, що вона дійсно виправилася, не порушує закон, інструкції, правила тощо. Її поведінка стабільна та передбачувана. Жодних фактів, доказів щодо можливості вчинення засудженою нових злочинів після звільнення, представником установи не наводилося.

Звертає увагу, що засуджена має поганий стан здоров`я, періодично проходить лікування поза межами виправного центру та потребує більш детального обстеження і більш кваліфікованого лікування.

Зауважує, що судом не було надано оцінку, що місце проживання засудженої на даний час перебуває під окупацією, а її відсутність за місцем проживання, збереження цілісності майна дуже погано впливає на психоемоційний стан.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Прокурор в судовому засіданні просила ухвалу суду 1-ї інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженої - без задоволення.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів вважає наступне:

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_8 була засуджена вироком Скадовським районним судом Херсонської області від 20.07.2021 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі. Початок строку 23.12.2021 року. Кінець строку 08.06.2023 року.

Засуджена ОСОБА_8 відбуває покарання з 23.12.2021 року. До Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 08.06.2022 року з установи «Миколаївський слідчий ізолятор», де характеризувалась негативно, заохочень та стягнень не мала.

Відповідно до положень ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин.

Разом з тим, згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. п. 2, 17 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Так, судом 1-ї інстанції відповідно до наявних у особовій справі матеріалів встановлено, що засуджена ОСОБА_8 після прибуття до Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» була працевлаштована. За час відбування покарання характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Легко входить у довіру задля своєї вигоди. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, проте емоційно реагує на все, що суперечить її думці та діям. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Суд 1-ї інстанції врахував, що ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України раніше не судима, що вона приймає особисту участь в організації виховних заходів, бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, строк невідбутого покарання становить 09 місяців 02 дні, а тому, зважаючи на характер та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, відсутність заохочення за весь строк відбування покарання в ПВЦ, низьку норму виробітку, яка згідно довідки становить менше 50%, прийшов до висновку, що засуджена ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення та готовності до самокерованої право слухняної поведінки.

Отже, суд 1-ї інстанції прийшов до правильного висновку, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженої під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженої, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним. Відтак, доводи апеляційної скарги сторони захисту, що суд не обґрунтував своє рішення спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , що відсутність заохочень у засудженої не може розцінюватися як негативний факт, який не довів її виправлення, а її участь у виховній роботі та відсутність стягнень є підтвердженням, що вона дійсно виправилась, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Колегія суддів вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом з тим, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Крім того, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконання суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження захисника засудженої про те, що засуджена ОСОБА_8 своєю сумлінної поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо. Доказами такого ставлення до праці можуть слугувати заохочення та подяки, а не лише відсутність стягнення, на чому наполягала сторона захисту.

Стороною захисту не було надано в судове засідання медичні документи, що свідчать про наявність такої хвороби у засудженої ОСОБА_8 , яка з огляду на ст.63 КВК України не може лікуватися в умовах відбування покарання. Тому, доводи сторони захисту з цих підстав є недоведеними.

Знаходження під окупацією майна та домівки засудженої, що тягне за собою можливий вплив на психоемоційний стан засудженої, колегія суддів не може розцінити тим чинником, який істотно впливає на процес її виправлення

Аналізуючи наведені дані колегія суддів доходить висновку, що розглядаючи заяву про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що останньою не надано конкретних переконливих даних про те, що процес її виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, із виключенням при цьому ризику вчинення ОСОБА_8 нового злочину.

Доводи апеляційної скарги захисника засудженої про необґрунтованість оскарженої ухвали суду 1-ї інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому ні є слушними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 419, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_8 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4