Справа № 175/6849/23
Провадження № 1-кс/175/1656/23
УХВАЛА

про задоволення скарги

19 жовтня 2023 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 , в якій він просив зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську внести до ЄРДР відомості про вчинення водієм 2-го відділення кулеметного взводу в/ч НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 (ч.4 ст.408) КК України, невідкладно розпочати досудове розслідування та надати в/ч НОМЕР_1 витяг з ЄРДР.

Скарга обґрунтована тим, що 08.10.2023 року в/ч НОМЕР_1 , у зв?язку з відсутністю належних процесуальних дій з боку правоохоронного органу, було повторно направлено на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 (ч.4 ст.408) КК України солдатом ОСОБА_4 (вих. №979 від 22.04.2023 року), до якого було долучено копію матеріалів службового розслідування, щодо самовільного залишення військової частини у період воєнного стану, який до теперішнього часу до розташування в/ч НОМЕР_1 не повернувся.

Станом на 14.10.2023 року військова частина НОМЕР_1 жодної інформації про внесення відомостей до ЄРДР не надійшло, що свідчить про порушення уповноваженими особами ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську вимог, передбачених ст.214 КПК України.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, в скарзі просив здійснювати розгляд у його відсутності.

ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялося належним чином, причини неявки до суду не повідомило, заяви про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді скарги, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною 6 вказаної статті регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Положеннями статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування (ч. 7 ст. 214 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 60 КПК України, заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною першою статті 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

При цьому відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в частині 5 статті 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед інших відомостей, підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Частиною 2 статті 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, також визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 08.10.2023 року військовою частиною НОМЕР_1 повторно було направлено електронною поштою повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 (ч.4 ст.408 КК УКраїни) солдатом ОСОБА_4 на офіційну електронну пошту ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську.

Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорськ не внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за вказаним повідомленням, оскільки станом на дату та час судового розгляду даної скарги доказів на підтвердження внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчому судді не надано.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з правовим висновком, наведеним у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 в справі № 556/450/18 підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо).

При цьому, слідчий суддя зауважує, що такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею Кримінального кодексу України.

Частиною 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Відповідно до положень п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст скарги, додані до неї докази, слідчий суддя дійшов висновку, що в порушення положень ст. 214 КПК України уповноваженими особами ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську не внесено відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 08.10.2023 року про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, необхідно зазначити, що положеннями ст. 38 КПК України встановлено, що досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.

З огляду на вимоги КПК України, до повноважень слідчого судді не відноситься проведення досудового розслідування кримінального провадження. Відповідно, слідчий суддя не наділений повноваженнями перебирати на себе функції сторони обвинувачення та вирішувати питання про кваліфікацію кримінального правопорушення, про яке повідомлено у заяві скаржника, чи впливати на слідчого, прокурора з наданням вказівок про кваліфікацію кримінального правопорушення та осіб, причетних до його вчинення, при внесенні відомостей до ЄРДР.

Враховуючи наведені положення, а також зміст ч. 1, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, слідчий суддя зазначає, що при внесенні до ЄРДР відомостей за заявою командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 уповноваженому слідчому необхідно взяти до уваги, що правом визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, наділений реєстратор Реєстру, а не особисто заявник. Обов`язок доведення обвинувачення покладається на суб`єкта, який представляє обвинувачення, а тому внесення до ЄРДР відомостей про особу, яка, на думку заявника, могла вчинити кримінальне правопорушення, а також кваліфікація дій такої особи за думкою заявника - не відповідає нормам чинного законодавства

З огляду на викладене, враховуючи факт звернення командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 до ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську із заявою про вчинення кримінального правопорушення та невнесення у встановлений законом строк та порядку відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення солдатом ОСОБА_4 за повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 №979 від 22.04.2023 року, яке повторно направлено до ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську електронною поштою 08.10.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1