Справа № 496/8770/23
Провадження № 1-кс/496/2859/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 22.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те що, 21.12.2023 до ЧЧ Одеського РУП №2 надійшло телефонне повідомлення зі спец-лінії 102 про те, що 21.12.2023 о 09:52 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою безперешкодного перетину державного кордону, працівникам ДПСУ пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 12.09.2023 та довідку ВЛК №3261 від 12.09.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , на своє ім`я з явними ознаками підробки (ЄО-20074). 21.12.2023 року у період часу з 11:27 по 11:33 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки-Удобне», 49 км траси Одеса-Рені, проведено огляд місця події, за участю громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біля якого виявлено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного номер НОМЕР_1 від 12.09.2023 та довідку ВЛК номер №3261 від 12.09.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вилучені та упаковані до експертного сейф-пакету №ВУМ2010125. 22.12.2023 постановою дізнавача сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області рядового поліції ОСОБА_3 вказані вище речі, вилучені у ході огляду місця події, визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження. 22.12.2023 року у якості свідка допитано працівника ДПСУ, який пояснив, що під час перевірки документів громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з метою перетину державного кордону України пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я було встановлено, що вказані документи мають ознаки підробки. А саме, при огляді співробітником ДПСУ наданих документів встановлено, що печатки на документі не відповідають оригінальним, а друк зроблений поверх печаток. Вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого призначення у кримінальному провадженні судової експертизи.

Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням враховуючи, що на теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені документи є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, тобто, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів.

26.12.2023 року від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому просив перенести судове засідання на 27.12.2023 року у зв`язку з тим, що ним був скерований адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 з приводу документів щодо яких вирішується питання про арешт майна.

Судом було задоволено клопотання адвоката та відкладено розгляд справи на 27.12.2023 року.

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися, але міститься клопотання про розгляд справи у відсутність дізнавача та прокурора. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.

ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, при цьому від його представника адвоката ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, відповідно до якого вбачається, що адвокатом було направлено адвокатський запит № 2212/2 від 22.12.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для з`ясування всіх обставин справи з приводу отримання ОСОБА_4 військово-облікових документів. 26.12.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 надав відповідь на адвокатський запит, відповідно до якого ОСОБА_4 дійсно видавались тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.09.2023 року та довідка ВЛК № 3261 від 12.09.2023 року. Також просив розглянути справу без участі ОСОБА_4 та його представника, та відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Судом досліджено надані адвокатом ОСОБА_5 документи, та як вбачається з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 за вих. № 7/5917 від 25.12.2023 року, на адвокатський запит № 2212/2 від 22.12.2023 року, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідка ВЛК № 3261 від 12.09.2023 року, дійсно видавались ОСОБА_4 .

Дослідивши додані документи, судом було встановлено, що ОСОБА_4 , згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 за вих. № 7/5917 від 25.12.2023 року,документи видавались а тому, підстав для накладення арешту на вказані документи суд не вбачає.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Повернути вилучене майно власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 02 січня 2024 року.