Справа №337/5985/23
Номер провадження 1-кп/337/416/2023
УХВАЛА

Іменем України

27 грудня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

заставодавця ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000214 від 13.04.2023 р., за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді від 20.10.2023 року було призначено підготовче судове засідання по матеріалам кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вказав, що підстави, які можуть перешкоджати призначенню розгляду відсутні.

Потерпілий власних клопотань не має, цивільний позов заявляти не буде.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на невідповідність вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зазначив, що відповідно до описової частини обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_7 був обурений незаконними діями ОСОБА_5 та надав згоду на участь у викритті її дій, в подальшому ОСОБА_7 вимоги ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 , який також був обурений її поведінкою та вирішив звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою. Отже, на думку сторони захисту, громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 набули статус викривача, натомість в обвинувальному акті зазначено, що викривачі відсутні. Крім того, Реєстр матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі відображає зміст слідчих дій, зокрема відсутні відомості щодо викликів та тимчасового вилучення майна.

Також захисник заявив клопотання про повернення заставодавцю внесеної грошової застави, посилаючись на те, що строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 відповідно до ст.194 КПК України сплинув 10.10.2023 року, заставодавець ОСОБА_6 не бажає звернення застави на виконання судового вироку, правові підстави втручання у вільне володіння заставодавцем вказаним майном відсутні, а тому просить повернути заставодавцю ОСОБА_6 , 1980 року народження, внесену нею заставу в розмірі 134200 грн.

Також захисником заявлене клопотання про часткове скасування арешту майна, що накладений 24.05.2023 р, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у справі № 335/4199/23 (провадження 1- кс/335/1319/2023, кримінальне провадження N? 0000214), на грошові кошти, вилучені в ході обшуку 18.05.2023 р. у квартирі, належній ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ??грошові кошти у сумі 88 154,00 доларів США, 5 250,00 Євро, 515 000,00 грн.; ??грошові кошти у сумі 600,00 доларів США, 67 000,00 грн. та зобов?язати слідчого та прокурора повернути власнику - ОСОБА_6 зазначені кошти. На досудовому слідстві були вжиті заходи для скасування арешту, однак підставою для відмови слідчого судді послугувало те, що на момент звернення адвоката з клопотанням досудове слідство ще не закінчено та захист забезпечення кримінального провадження у вигляду арешту на майно не втратив актуальності, оскільки обставини, вказані в клопотанні адвоката потребували з?ясуванню в ході досудового розслідування. Крім того, на думку слідчого судді, зняття арешту може пошкодити ходу досудового розслідування та послугувати псуванню речових доказів. На сьогодні досудове розслідування закінчено, матеріали кримінального провадження передані прокурору, а обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування направлений до суду. При цьому, припущення органу досудового розслідування щодо належності грошових коштів ОСОБА_5 , а також, що ці гроші відповідають вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, не знайшли жодного підтвердження. Відомості про це відсутні у матеріалах кримінального провадження та обвинувальному акті. Тобто, на сьогодні не має жодних підстав у визнанні грошових коштів речовими доказами та подовженні дії арешту на зазначне майно. На сьогодні встановлено, що грошові кошті, вилучені в ході обшуку 18.05.2023 р. належать ОСОБА_6 , обґрунтована підозра їй не повідомлена, грошові кошти не несуть на собі ознак, передбачених ст. 98 КПК України, досудове розслідування не надало жодної оцінки природі походження та встановлення власника цих коштів, тобто на думку сторони захисту, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, в подальшому застосування цього заходу кримінального провадження, у вигляді арешту майна, вилученого в ході обшуку 18.05.2023 р. у квартирі ОСОБА_6 , відпала потреба.

Обвинувачена підтримала думку захисника.

Заставодавець ОСОБА_9 заявлене клопотання підтримала, просить повернути заставу, посилаючись на те, що гроші вона позичала для цієї справи у своїх знайомих.

Прокурор за клопотанням про повернення обвинувального акту заперечив, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, жодній особі на досудовому слідстві статус викривача не надавався, підстави для повернення обвинувального акту відсутні. Підстави для повернення застави відсутні, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом та продовжує діяти і після закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Підстави для зняття арешту з майна, яке визнане речовим доказом наразі відсутнє та повинно бути вирішено в порядку ст.100 КПК України під час ухвалення вироку. Просить у задоволенні клопотань захисту відмовити.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, розглянувши матеріали , додані до клопотань захисту, відмовивши у задоволенні клопотання захисту щодо дослідження у нарадчій кімнаті флеш-носія з електронними незасвідченими копіями з матеріалами справи щодо розгляду клопотань відносно арешту майна на досудовому слідстві, приходить до наступного:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 підсудно Хортицькому районному суду м. Запоріжжя.

Підстав для закриття провадження, передбачених ст. 284 КПК України не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання, відповідно до положень п.3, 5 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Оглянувши обвинувальний акт, суд вважає, що він оформлений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, зокрема, фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого викладена так, як слідчий та прокурор вважали доведеними в ході досудового розслідування. Відомості щодо надання на досудовому слідстві будь-якій особі статусу викривача з Реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачаються, тому не зазначення в обвинувальному акті особи зі статусом «викривач» є цілком обумовленим. При цьому, суд враховує, що будь-яких обмежень або правил викладення фактичних обставин КПК України не встановлено. Зауваження до Реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. З огляду на наведене, суд вважає, що клопотання захисту про повернення обвинувального акту, підтримане обвинуваченим, задоволенню не підлягає, а тому справу слід призначити до судового розгляду.

Також суд не встановив підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, а тому вважає, що провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Щодо клопотання захисту про повернення застави суд зазначає наступне:

29.05.2023 р., ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у справі № 335/4199/23 (провадження 1-кс/335/1369/2023, кримінальне провадження N? 0000214), відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 134 200,00 та у разі внесення застави, покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком до 19.07.2023 р.

30.05.2023 р., вказана сума застави, в повному обсязі внесена донькою ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2023 р., у справі № 335/4199/23 (провадження 1-кс/335/1808/2023, кримінальне провадження N? 0000214), ОСОБА_5 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком до 19.08.2023 р.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2023 р. у справі № 335/4199/23 (кримінальне провадження № 0000214), подовжено строк досудового розслідування відносно ОСОБА_5 до п`яти місяців, тобто до 19.10.2023 р. включно.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2023 р., у справі N? 335/4199/23 (провадження 1-кс/335/2054/2023, кримінальне провадження № 0000214), ОСОБА_10 подовжено строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком до 10.10.2023 р.

В подальшому, строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_5 не подовжувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості такого провадження, є запобіжні заходи.

Одним із видів запобіжних заходів, згідно з ч.1 ст.176 КПК України, є застава.

За змістом ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Частиною 11 ст. 182 КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У свою чергу, відповідно до положень ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави є таким заходом забезпечення, який не має встановленого строку дії та є чинним до прийняття одного з вказаних у ст. 203 КПК України рішення.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність відомостей про скасування чи зміну раніше постановленої ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.05.2023р. про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, або ж про прийняття інших, перелічених у ст. 203 КПК України рішень, суд приходить до висновку про те, що відповідний запобіжний захід своєї дії не припинив.

При цьому, суд відзначає, що закінчення строку дії покладених на підозрюваного/обвинуваченого обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Визначені в ч. 5ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути застосовані додатково до обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Обов`язки підозрюваного, передбачені в ч. 7 ст. 42 КПК України, покладаються на нього процесуальним законом і діють з часу набуття особою статусу підозрюваного, незалежно від застосування запобіжного заходу.

Отже, навіть після спливу строку дії покладених судом обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на підозрюваного, обвинуваченого у кримінальному провадженні продовжують покладатися загальні процесуальні обов`язки, визначені ч. 7 ст. 42 КПК, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

З викладеного слідує, що застава згідно ст. 182 КПК України застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, - проте не лише визначених у ст. 194 КПК України і покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду, а і тих, які перелічені у ч. 7 ст. 42 КПК України.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного/обвинуваченого протягом усього часу кримінального провадження і так само забезпечуються заставою.

Відтак, доводи заявника про те, що зі спливом строку дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та передбачених ст. 194 КПК України, не може продовжувати діяти запобіжний захід у вигляді застави, не ґрунтуються на законі.

З огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершено, ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.05.2023р. про застосування запобіжного заходу не припинила свою дію в частині застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, клопотань про зміну, скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України, до суду не надходило, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцю.

Щодо клопотання сторони захисту про часткове скасування арешту з майна, вилученого під час обшуку суд зазначає таке:

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 вказаної статті арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в т.ч., на рухоме чи нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частина 4 ст. 174 КПК України визначає, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023 у справі № 335/4199/23 провадження 1-кс/335/1319/2023 задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , погодженого з процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 13 квітня 2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та накладено арешт, окрім іншого майна, вилученого 18.05.2023 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на грошові кошти в сумі 88 154 доларів США, 5 250 Євро, 515 000 гривень, що знаходилися у паперових конвертах із зазначенням суми на кожному, в особистій сумці ОСОБА_6 виявленій на балконі квартири та які, з її слів належать їй особисто; грошові кошти в сумі 600 доларів США, 67 100 гривень, що знаходилися у паперових конвертах із зазначенням суми на кожному, в особистій сумці ОСОБА_6 виявленій на балконі квартири та які, з її слів належать ОСОБА_5 , оскільки вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти та документи містять відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які необхідно доказувати під час досудового слідства, тобто мають важливе значення для проведення повного та неупередженого досудового розслідування та встановлення усіх важливих обставин. 19.05.2023 в рамках даного кримінального провадження вище зазначені грошові кошти були визнані речовим доказом , які є об`єктом протиправних дій, тобто об`єктом, на який було безпосередньо спрямовано кримінально протиправне посягання, та була набута злочинним шляхом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому з метою їх збереження та для запобігання подальшого відчуженню майна, слідчим суддею було накладено арешт на зазначені кошти та інші речі та документи.

Враховуючи, що вказане у згадуваному вище клопотанні майно під час досудового розслідування було визнано речовим доказом, арешт на це майно накладався як захід забезпечення кримінального провадження на період його розгляду, санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, задоволення клопотання про скасування арешту наразі є передчасним з огляду як на відсутність у розпорядженні суду на даній стадії судового провадження будь-яких процесуальних документів щодо цього майна, так і враховуючи позицію сторони обвинувачення про те, що зазначене майно є носієм інформації, що має доказове значення по справі, тому у задоволенні вищезазначеного клопотання слід відмовити, долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України при ухвалені вироку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 314-317 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань захисника адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту, повернення застоводавцю ОСОБА_6 внесеної застави у розмірі 134000 грн та частковому скасуванні арешту майна відмовити.

Призначити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 5 січня 2024 року об 10-00 год у приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

У судове засідання викликати учасників процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 28 грудня 2023 року об 08-00 год.

Суддя: ОСОБА_1