ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 336/3578/22

провадження № 51-3840 км 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 27 квітня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 квітня 2023 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, в період часу з 22:45 до 23:54 год 22 лютого 2022 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння смерті іншій особі, у ході раптово виниклих неприязних стосунків до своєї матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись тим, що остання не може чинити опір через свій вік та стан здоров`я, поклав на її обличчя подушку, яку притиснув, закривши отвори носа та рота, та утримував обома руками до моменту, поки його мати не припинила подавати ознаки життя, що призвело до механічної асфіксії та смерті ОСОБА_8 на місці події.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , за її змістом, просить змінити судові рішення щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та зменшити його до 8 років позбавлення волі. Обґрунтовуючи свої вимоги наводить доводи щодо порушення, на його думку, кримінального процесуального закону судом першої інстанції в частині розгляду кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки не було судом роз`яснено наслідки такого розгляду. Вважає, що матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 містять дані, які підтверджують його реальне щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, безпосередні дії після вчинення злочину, що на його думку є обставинами для зменшення покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Під час касаційного розгляду захисник підтримав свою касаційну скаргу в частині призначеного покарання, просив її в цій частині задовольнити та зменшити покарання засудженому ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі.

Позиції інших учасників судового провадження

В запереченні на касаційну скаргу захисника, прокурор зазначає про її безпідставність, оскільки на всі зазначені доводи касаційної скарги апеляційним судом надано вмотивовані відповіді. Крім того вважає, що касаційна скарга захисника містить протиріччя та не узгоджується з повноваженнями касаційного суду, визначеними положеннями ст. 436 КПК України.

Під час касаційного розгляду прокурор, посилаючись на безпідставність наведених у касаційній скарзі захисника доводів, вважала, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду слід залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Отже, касаційний суд не перевіряє вирок щодо неповноти та однобічності судового слідства, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 дотримано в повному обсязі.

Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд відповідно до обвинувального акта в межах висунутого обвинувачення, безпосередньо дослідивши всі надані докази стороною обвинувачення, належно їх оцінивши, надавши кожному з них належну оцінку в аспекті ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості, достовірності та їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 поза розумним сумнівом в умисному вбивстві, які виклав у вироку.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

Вирок суду першої інстанції є законним та відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, був предметом перевірки апеляційного суду і мотивовано визнаний таким, що відповідає доказам, зібраним у встановленому законом порядку, дослідженим у судовому засіданні, належно оціненим судом, і є обґрунтованим.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження також було з`ясовано, що висновки суду апеляційної інстанції є правильними як стосовно встановлених місцевим судом фактичних обставин кримінального правопорушення, так і стосовно відсутності в кримінальному провадженні істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнули би за собою безумовне скасування судових рішень.

Не встановлено таких процесуальних порушень і касаційним судом, оскільки усім доводам, викладеним, в поданих апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції надав вичерпні та вмотивовані відповіді.

Колегія суддів вважає, що постановлена за результатами розгляду апеляційних скарг, зокрема і сторони захисту, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України і погоджується з наведеними у ній висновками про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції.

Що стосується доводів касаційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок тяжкості, то колегія суддів касаційного суду вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 50 КК Українипокарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 , дотримано вимог ст. 50, 65 КК України, оскільки враховано характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, дані, що характеризують засудженого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, позитивно характеризується, наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку. Обставини, що пом`якшують покарання судом встановлено щире каяття та сприянні розкриттю злочину. Крім того, судом першої інстанції було дано оцінку тому, що засуджений без вагомих причин умисно позбавив життя рідну матір та не використав усіх можливостей щодо звернення до уповноважених органів соціальної служби для надання допомоги ОСОБА_8 , оскільки остання, зі слів ОСОБА_7 , страждала тривалий час на певні захворювання, які впливали на її психічний стан та здатність до самообслуговування.

Враховуючи зазначене, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у позбавленні волі на певний строк, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів, з чим погодився і суд апеляційної інстанції.

Отже, оскільки істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень, не встановлено, а тому касаційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу його захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3