Справа № 460/2032/13-к
Провадження №1-кп/944/66/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 21.12.2012 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

19.03.2013 приблизно о 01:30 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи намір на крадіжку чужого майна, шляхом зламу металевим предметом навісного замка, відкрили вхідні двері та непомітно для сторонніх осіб проникли у середину підсобного приміщення Яворівської ЦРЛ, що по АДРЕСА_2 , звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали електричну кутову шліфувальну машину марки «Енергомаш - УШМ - 9512В» вартістю 286,0 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім цього, 19.03.2013 01:30 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи намір на крадіжку чужого майна, шляхом зламу металевим предметом навісного замка, відкрили вхідні двері та непомітно для сторонніх осіб проникли у середину приміщення нежитлового будинку ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_3 , звідки повторно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав газову колонку вартістю 1000,0грн., дриль електричну вартістю 500,0 грн., 60 літрів вина домашнього виготовлення вартістю 1200,0 грн., три скляних банки ємністю по 10 літрів вартістю по 65,0 грн., бідон алюмінієвий вартістю 400,0 грн., 25 метрів погонних 8-ми жильного електричного кабелю вартістю 550,0 грн., 10 метрів погонних 4-х жильного електричного кабелю вартістю 160,0 грн., електроподовжувач довжиною 25 метрів погонних вартістю 200,0 грн., металеві плоскогубці вартістю 10,0 грн., ножиці по металу вартістю 30,0 грн., саморобну викрутку вартістю 10,0 грн., а всього на суму 4245,0 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, винуу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України визнавповністю тапідтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Просив суд його суворо не карати.

Представник потерпілого Яворівської ЦРЛ та потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що претензій до обвинуваченого не мають, завдані збитки відшкодовані. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальних актах, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Сторони кримінального провадження в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Крім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у приміщення.

При обранні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, та враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, та враховує дані про особу обвинуваченого, який є за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий; досудову доповідь органу пробації щодо особи обвинуваченого, за якою, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середній; ризик небезпеки для суспільства, також оцінено як середній, за висновком органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Також суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття.

Обставина, яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання - судом не встановлено.

Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_4 засуджений вироком Яворівського районного суду Львівської області від 10.01.2020 за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення, із застосуванням положень ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачені ст. 76 КК України. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 08.02.2021 звільнений від покарання, призначеного вказаним вироком. При цьому, кримінальне правопорушення було вчинено останнім 13.07.2016.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність претензій з боку потерпілих, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та на переконання суду відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.100, 124, 368, 370, 371, 373-375 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- електричну кутову шліфувальну машину марки «Енергомаш - УШМ - 9512В», яка передана на відповідальне зберігання власнику Яворівській ЦРЛ - залишити у володінні Яворівської ЦРЛ;

- елементи газової колонки, дриль електричну, бідон алюмінієвий, скляну банку ємністю 10 літрів, зламаний навісний замок, елементи газового опалювального пристрою виготовленого з кольорових металів та мідний дріт без ізоляції, які передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 - залишити у володінні останнього;

- металевий прут - знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1