Справа №: 484/6154/23
Провадження №:1-кс/484/1078/23
УХВАЛА

про арешт майна

10 листопада 2023 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні внесене у кримінальному провадженні №0001136 від 07.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, клопотання прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, в якому зазначає, що 07.11.2023 до ЧЧ Первомайського РВП надійшов рапорт о/у СКП ОСОБА_4 про те, що ним в ході проведення оперативних заходів, направлених на протидію незаконному обігу зброї отримано інформацію, що мешканець Первомайського району, с. Лиса Гора за місцем свого мешкання зберігає автоматичну зброю АК-74, боєкомплект до нього, а також 4 гранати.

Під час проведення досудового розслідування за вказаною подією, а саме в ході проведення допиту ряду свідків, було встановлено обставини, оцінюючи які об`єктивний спостерігач може бути переконаним у тому, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігає за адресою проживання: АДРЕСА_1 вибухові речовини, пристрої та боєприпаси.

У рамках даного кримінального провадження 08.11.2023 слідчий ОСОБА_6 , реалізуючи своє право, передбачене ч. 3 ст. 233 КПК України, відповідно якої він має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

У вказаному випадку, підставою для проведення невідкладного обшуку садиби за адресою: АДРЕСА_1 , слугували обставини, оцінюючи які об`єктивний спостерігач може бути переконаним у тому, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігає за адресою проживання вибухові речовини, пристрої та боєприпаси. Так, вказані обставини створюють реальну небезпеку життю людей в с-щі Радісний Сад Миколаївського р-ну Миколаївської області, де проживає ОСОБА_5 так і в інших регіонах України. Дане припущення є розумним та обґрунтовується фактом, що ОСОБА_5 передав третій особі мешканцю с. Лисої Гори Первомайського р-ну Миколаївської області, автоматичну вогнепальну зброю та 4 ручні гранати, а тому існують реальні підстави вважати, що інші вибухові речовини, пристрої та боєприпаси, які ОСОБА_5 зберігає за адресою проживання, можуть потрапити у руки третіх осіб та бути згодом направлені на вчинення особливонебезпечних злочинних діянь проти життя людей. Також необережне поводження із вибуховими речовинами, пристроями та боєприпаси самим ОСОБА_5 могло створити особливу небезпеку йому самому, а також особам, які проживають спільно із ним за вказаною вище адресою. А тому найменше, зволікання у проведенні обшуку садиби за вказаною вище адресою, де проживає ОСОБА_5 , створювало реальну загрозу у настанні вказаних вище наслідків.

Так, оцінивши вказані вище обставини у сукупності, керуючись декларованою ч. 3 ст. 233 КПК України, нормою кримінально-процесуального закону, 08.11.2023 у період часу з 12:20 по 14:45 було проведено невідкладний обшук садиби за адресою: АДРЕСА_1 , за участю, зокрема, працівників вибухотехнічної служби ГУНП в Миколаївській області, в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі.

А саме, з шафи однієї із кімнат господарського приміщення садиби за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: 1) підривач УЗРГМ з маркуванням «285-74 583», який було поміщено у пластиковому кейсі до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002216; 2) підривач УЗРГМ 2 з маркуванням «149-84 583», який було поміщено у пластиковому кейсі до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002216; 3)підривач УЗРГМ з маркуванням «22-70 349-2», який було поміщено у пластиковому кейсі до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002216; 4) підривач УЗРГМ 2 з маркуванням «85-8 583», який було поміщено у пластиковому кейсі до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002216; 5) корпус гранати Ф 1 із затертими написами, яку було поміщено до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002219; 6) корпус гранати РГД 5 з написом «180-84 Т», яку було поміщено до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002219; 7) корпус гранати РГД 5 з написом «159-81 Т», яку було поміщено до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002219.

Поряд із цим, в ході проведення обшуку, спеціалістами працівниками вибухотехнічної служби ГУНП в Миколаївській області було складено довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вище підпалювачів та корпусів гранат, які належать до 2 категорії, а саме є небезпечними.

Також, у господарському приміщенні садиби за адресою: Миколаївська область, Миколаївський р-н, с-ще Радісний Сад, вул. Радісна, 66 було виявлено та вилучено 36 предметів, що схожі на патрони 12,7 мм, частина із яких зі слідами механічного впливу, на залишках збройової стрічки, які було поміщено до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером WAR176844.

Поряд із цим, у вказаному вище приміщенні садиби за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено 12,7 мм патрон з кулею МДХ зі слідами механічних дій, який в ході проведення обшуку, спеціалістами працівниками вибухотехнічної служби ГУНП в Миколаївській області було віднесено до категорії надзвичайно небезпечних об`єктів та для заходів безпеки було знищено.

Вказані вище речі слідчим ОСОБА_6 були визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Згідно п. 4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України та Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 за № 51/401/649/471/23/125 вказані речі не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Вказані вилучені речі згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами у кримінальному провадженні так, як можуть бути предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, вказані речі відповідають критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, та зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження.

Підсумовуючи та враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його специфіку, ступінь тяжкості, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому виправдовує саме такий ступінь втручання у права та свободи. Отже, на думку прокурора, таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, з дотриманням справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу у вигляді досягнення завдань кримінального провадження та вимогами захисту права власності окремої особи, оскільки досягнення мети збереження речових доказів в межах цього кримінального провадження не є можливим у інший спосіб, окрім як застосуванням такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. З огляду на характер кримінального правопорушення, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у об`єктивного спостерігача не виникає.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням про розгляд клопотання за його відсутності в зв`язку із зайнятістю. Клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Вивчивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали, а саме: витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, протокол обшуку від 08.11.2023 року, акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 08.11.2023 року, довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 08.11.2023 року, постанову про визнання речових доказів і направлення їх на зберігання в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України від 09.11.2023 року, інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності та речові права на житловий будинок та земельну ділянку від 08.11.2023 року №353466447, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У частині другій цієї ж статті КПК України передбачається вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, до яких відносяться в тому числі і речові докази.

Відповідно до ст.ст. 167, 168 КПК України, вилучені речі не за ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном. Клопотання подано у строки, визначені абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, зазначений у клопотанні предмети є речовими доказами і предметами злочину, вони відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому відповідно до ст. 170-173 КПК України з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 84, 98, 131, 132, 167-168, 170-175 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, на наступні речі, які 08.11.2023 були вилучені в ході обшуку садиби, а саме земельної ділянки разом із розташованими на ній житловим будинком, господарським будівлями та спорудами, які на праві приватної власності належать ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- підривач УЗРГМ з маркуванням «285-74 583», який було поміщено у пластиковому кейсі до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002216;

- підривач УЗРГМ 2 з маркуванням «149-84 583», який було поміщено у пластиковому кейсі до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002216;

- підривач УЗРГМ з маркуванням «22-70 349-2», який було поміщено у пластиковому кейсі до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002216;

- підривач УЗРГМ 2 з маркуванням «85-8 583», який було поміщено у пластиковому кейсі до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002216.

- корпус гранати Ф 1 із затертими написами, яку було поміщено до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002219;

- корпус гранати РГД 5 з написом «180-84 Т», яку було поміщено до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002219;

- корпус гранати РГД 5 з написом «159-81 Т», яку було поміщено до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером АВ3002219;

- 36 предметів, що схожі на патрони 12,7 мм, частина із яких зі слідами механічного впливу, на залишках збройової стрічки, які було поміщено до поліетиленового сейф-пакету з серією та номером WAR176844.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя: