Дата документу 27.12.2023 Справа № 331/7645/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/7645/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/798/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого базову середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю (браслету) строком до 2 лютого 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбав кристалічну речовину світло-коричневого та світло-бежевого кольорів, яку в подальшому став незаконно зберігати при собі з метою збуту.

В подальшому, 6 листопада 2023 року, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут психотропної речовини, в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 , якій у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупівлі психотропної речовини, домовився про збут останній психотропної речовини, обіг якого обмежено «Метамфетамін». Після чого, приблизно об 15 годині 00 хвилин вищевказаного дня, ОСОБА_10 , в месенжері «Телеграм» списалася з ОСОБА_7 та замовила у останнього психотропну речовину, обіг якої обмежено «Метамфетамін» за грошові кошти у сумі 2420 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_10 в ході особистої зустрічі у дворі будинку АДРЕСА_2 передала в руки ОСОБА_7 , після чого, 07 листопада 2023 року, приблизно о 12 годині ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 збув ОСОБА_10 2 зіп-пакета з кристалічною речовиною світло-коричневого та світло-бежевого кольорів.

Після чого, ОСОБА_10 перенесла вказані 2 зіп-пакета з кристалічною речовиною світло-коричневого та світло-бежевого кольорів до буд. АДРЕСА_3 , де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видала працівникам поліції 2 зіп-пакета з кристалічною речовиною світло-коричневого та світло-бежевого кольорів, які згідно висновку експерта від № СЕ-19/108-23/17886-НЗПРАП від 09.11.2023 містять в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 0,19746 г ( в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В подальшому, ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яку в подальшому став незаконно зберігати при собі з метою збуту.

В подальшому, 30 листопада 2023 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на незаконний збут психотропної речовини, в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 , якій у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупівлі психотропної речовини, домовився про збут останній психотропної речовини, обіг якої обмежено «Метамфетамін». Після чого, приблизно о 14 годині 20 хвилин вищевказаного дня, ОСОБА_10 , подзвонила ОСОБА_7 , де в ході телефонної розмови з останнім, замовила психотропну речовину, обіг якої обмежено «Метамфетамін» за грошові кошти у сумі 2420 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_10 знаходячись у дворі буд. 23 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі, в ході особистої зустрічі передала в руки ОСОБА_7 після чого, приблизно о 16 годині 10 хвилин вищевказаного дня, ОСОБА_7 , знаходячись у дворі буд. 23 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі незаконно збув ОСОБА_10 1 зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Після чого, ОСОБА_10 перенесла вказаний 1 зіп-пакет з порошкоподібною речовиною до будинку АДРЕСА_3 , де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видала працівникам поліції 1 зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/108-23/19269-НЗПРАП від 01.12.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено -метамфетамін, маса якого складає 0,337 г ( в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті, особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

4 жовтня 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України (а.с. 7-8).

10 листопада 2023 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 11-14).

1 грудня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України (а.с. 67-70).

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, але прийшов до висновку що не доведено неможливість запобігання вказаних ризиків застосуванням виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний не працевлаштований, незаконно збував психотропну речовину за грошові кошти, що свідчить про те, що підозрюваний свідомо обрав вказаний злочинний заробіток та під час перебування на волі може продовжувати аналогічні кримінальні правопорушення заради заробітку, оскільки останній не має постійного джерела доходу.

Крім того зазначає, що у разі визнання винним вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 загрожує покарання строком від 6 до 10 років позбавлення волі, останній не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим підозрюваний може покинути своє місце мешкання та переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а оскільки частина території Запорізької області тимчасово не контролюється українською владою, це може спонукати підозрюваного до переховування саме на цій території

Вказує, що вищезазначене свідчить про неможливість запобігання вказаних ризиків застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 .

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала подану апеляційну скаргу та вказала, що зафіксовано три випадки порушення підозрюваним умов застосованого відносно нього запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що він приймає замісну терапію, у зв`язку із чим 12 грудня 2023 року та кожного вівторка півтори години він знаходиться в лікарні, про що він повідомляє слідчого та з його дозволу відвідує заклад. Зазначив, що 17 грудня 2023 року та 25 грудня 2023 року він знаходився вдома, проживає у приватному будинку, в якому немає дзвінка, у органу досудового розслідування є його телефон, на який в разі його відвідування вони дзвонять та він виходить до них, 17 та 25 грудня 2023 року він був дома, йому не телефонували.

Захисник адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді просила залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, оскільки у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними доказами, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Проте, перевіряючи клопотання старшого слідчого щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя помилково дійшов до висновку про їх відсутність.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 10 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, існує ризик переховування від органу досудового розслідування.

Відтак, доводи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України знайшли свого підтвердження з огляду на їх обґрунтованість.

Разом з цим, дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений, має місце реєстрації та проживання.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги і той факт, що після застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє, від органу досудового розслідування не переховується, на виклики слідчого з`являється, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України попереджений застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Більш того, колегія суддів зазначає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, що також мінімалізує вказаний ризик.

Щодо наданих прокурором документів про порушення підозрюваним умов застосованого запобіжного заходу, то колегія суддів приймає до уваги місце проживання підозрюваного в місці, яке є фактично приватним будинком та зі слів підозрюваного з відсутнім дзвінком на вхідних дверях. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 отримує наркотичні засоби як замісну терапію (а.с. 77) та з його слів для отримання наркотичних засобів кожного вівторка відвідує медичний заклад, що не було спростовано прокурором у судовому засіданні апеляційного суду.

Отже, вказане може свідчити про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не порушує умов застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а його відсутність в певний період часу за місцем його проживання обумовлена вищезазначеними обставинами.

При цьому, доказів про те, що ОСОБА_7 перешкоджає досудовому розслідуванню шляхом своїх неявок до слідчого, апеляційному суду надано не було.

Більш того, слід зауважити той факт, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю (браслету), який дає можливість дистанційну ідентифікацію підозрюваного та відстеження його місцезнаходження. Доказів, які б сигналізували про спроби підозрюваного ОСОБА_7 здійснити самостійне знімання, пошкодження або інше втручання в роботу електронного засобу з метою ухилення від контролю органами досудового розслідування за ним, відсутні.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю (браслету) строком до 2 лютого 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4