справа № 991/9507/23
провадження №1-кс/991/9599/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«13» листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000156 від 04 квітня 2023 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Єкатеринославівка, Успенського району, Павлодарської області, Казахська РСР, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання детектива.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання прокурора

Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000156 від 04 квітня 2023 року за підозрою судді Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, стосовно прохання надати неправомірну вигоду у розмірі 10 000 доларів США, а також за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено 26 жовтня 2023 року.

Мотивуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, детектив у клопотанні зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу, згідно зі ст. 177 КПК України, детектив визначає забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу в клопотанні визначено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також суттєвий ступінь вказаних ризиків.

Враховуючи викладене, для нівелювання зазначених в клопотанні ризиків, на думку детектива, необхідним є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби (нічний час), а застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам, оскільки останній може негативно впливати на хід досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, у клопотанні зазначено, що наведені обставини обґрунтовують необхідність покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Позиція сторін у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково зазначив, що просить уточнити зазначений ним обов`язок утримуватися від спілкування з визначеними в клопотанні особами лише щодо обставин , викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання детектива підтримали і просили його задовольнити.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає про наступне.

Зі змісту ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення,до яких віднесені, зокрема, і запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Отже, умовою, без якої неможливе вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується твердження (припущення) про причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення, засноване на результатах розслідування, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав і обов`язків в порядку ст.ст. 276-279 КПК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 26 жовтня 2023 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000156 розпочато 04 квітня 2023 року. В його межах письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, складено старшим детективом НАБУ ОСОБА_6 і погоджено прокурором САП ОСОБА_3 та вручено підозрюваному 26 жовтня 2023 року. Отже він набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні в розумінні ст. 42 КПК України з 26 жовтня 2023 року і стосовно нього може розглядатися питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри

Вирішуючи питання стосовно того, чи є пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтованою, встановлення чого визначено ч. 2 ст. 177 КПК Україниоднією з обов`язкових підстав для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, в силу приписів ч.5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини під час вирішення питання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

З точки зору такої практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, не встановлює наявність в його діях складу злочину та ступінь його вини, оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості, тобто не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише об`єктивно та розумно оцінює отримані докази за своїм внутрішнім переконанням та визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування до неї запобіжного заходу.

З метою встановлення наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного вище кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджені наявні в матеріалах клопотання докази та проаналізовано доводи, викладені у клопотанні і роз`яснені в судовому засіданні.

Так, як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що на розгляд колегії суддів Кропивницького апеляційного суду у складі головуючого судді - ОСОБА_7 та суддів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (в подальшому замінено на суддю ОСОБА_10 ) надійшла апеляційна скарга на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2023 року, яким ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. 26 травня 2023 року ОСОБА_7 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 , який повідомив ОСОБА_7 , що його знайомий ОСОБА_12 цікавиться можливістю прийняття за результатами розгляду вказаної вище апеляційної скарги рішення про призначення ОСОБА_11 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. В ході розмови вони домовились, що ОСОБА_7 вчинить дії на користь ОСОБА_11 , а ОСОБА_4 передасть ОСОБА_12 прохання надати для судді неправомірну вигоду в розмірі 3000 доларів США. ОСОБА_4 мав визначити суму грошової винагороди за своєї сприяння самостійно і повідомити зацікавленим особам загальну суму неправомірної вигоди. При цьому, ОСОБА_7 визначено обов`язкову умову прийняття рішення за вказану суму - відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого до підсудного. Того ж дня в телефонній розмові ОСОБА_4 повідомив необхідність досягнення зазначеної умови ОСОБА_12 , а у ході особистої зустрічі висловив йому прохання надати неправомірну вигоду в загальному розмірі 3 350 доларів США (3000 - ОСОБА_7 та 350 - ОСОБА_4 ), а ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_4 , що потерпілий відмовляється досягати будь-яких домовленостей з ОСОБА_11 , про що ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 під час зустрічі 31 травня 2023 року. З урахуванням цієї інформації, ОСОБА_7 надав ОСОБА_4 вказівку визначити представникам ОСОБА_11 як альтернативу розмір неправомірної вигоди 1500 доларів США за зменшення призначеного ОСОБА_11 покарання з трьох років до вісімнадцяти місяців позбавлення волі, визначивши суму неправомірної вигоди за сприяння у вчиненні злочину самостійно. 05 червня 2023 року ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_12 висловив йому прохання надати неправомірну вигоду у сумі 2000 доларів США (1500 - ОСОБА_7 та 500 - ОСОБА_4 ). В ході чергової зустрічі 15 червня 2023 року ОСОБА_7 з ОСОБА_4 вирішили збільшити розмір неправомірної вигоди до 10 000 доларів США незалежно від позиції потерпілого у кримінальному провадженні та обумовили, що одержані від представників ОСОБА_11 грошові кошти зберігатимуться у ОСОБА_4 до прийняття колегією суддів Кропивницького апеляційного суду рішення на користь вказаної особи. Після цього, 16 червня 2023 року, ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_12 висловив йому прохання надати неправомірну вигоду у сумі 10 500 доларів США (10 000 - судді ОСОБА_7 та 500 - ОСОБА_4 ). Під час наступної зустрічі 13 липня 2023 року ОСОБА_4 висунув ОСОБА_12 категоричну вимогу щодо необхідності передати грошові кошти в сумі 250 доларів США як частину неправомірної вигоди за його посередницькі послуги, а 15 липня 2023 року ОСОБА_12 передав ОСОБА_4 зазначену суму грошових коштів. 01 серпня 2023 року ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 10 250 доларів США як решту із загальної суми неправомірної вигоди (10 500 доларів США). В ході особистого спілкування 02 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що предмет неправомірної вигоди знаходиться у нього на зберіганні до ухвалення рішення та про зміну адвоката, який здійснює захист ОСОБА_11 . В ході судового засідання 03 серпня 2023 року відбулася заміна захисника ОСОБА_11 , а судове засідання було відкладено на 28 вересня 2023 року. У зв`язку з тим, що обставини, заздалегідь визначені суддею ОСОБА_7 як умова одержання неправомірної вигоди, не настали, а судове засідання було відкладено, ОСОБА_4 03 серпня 2023 року повернув ОСОБА_12 раніше одержані від нього грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, а 250 доларів США залишив собі як повну оплату йому за посередницькі послуги. 10 вересня 2023 року в ході особистої розмови з ОСОБА_4 суддя ОСОБА_7 висунув категоричну вимогу щодо необхідності передачі йому представниками ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 10 000 доларів США, про що ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_12 , зазначивши, що таку передачу слід здійснити не пізніше 27 вересня 2023 року. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_12 26 вересня 2023 року. Разом з тим, у ході судового засідання 28 вересня 2023 року колегією суддів Кропивницького апеляційного суду під головуванням судді ОСОБА_7 вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2023 року залишено без змін. У зв`язку з тим, що обставини, заздалегідь визначені суддею ОСОБА_7 як умова одержання неправомірної вигоди не настали, грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, які були предметом неправомірної вигоди, 28 вересня 2023 року ОСОБА_4 повернуті ОСОБА_12 .

Дослідивши обставини вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення та можливу роль ОСОБА_4 у них, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрюваного зі злочином, доводячи причетність до них в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно нього, а тому слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри щодо можливого вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, в межах даного кримінального провадження.

Крім встановлення обґрунтованості пред`явленої особі підозри, положеннями ст.ст. 177, 178, 194 КПК України визначена необхідність дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу і таких обставин: підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків кримінального провадження, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; індивідуальні обставини підозрюваного та особливості інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження

У сфері кримінального провадження поняття ризику можливо характеризувати, передусім, як небезпеку, пов`язану із обґрунтованою ймовірністю вчинення особою спроб протидії кримінальному провадженню,якої слід уникати. Саме в такому значенні, на думку слідчого судді, доцільно розуміти ризики, виокремлені у ч. 1 ст. 177 КПК України як конкретні небажані для кримінального провадження наслідки поведінки підозрюваних, що заважають виконанню завдань кримінального провадження.

Отже, з метою усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому, слідчий суддя оцінює вірогідність та реальну можливість здійснення підозрюваним спроб протидіяти кримінальному провадженню у формах, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, та у разі існування високої ступені ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, застосовуючи стандарт достатності підстав, встановлює наявність таких ризиків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обов`язок обґрунтування ризиків кримінального провадженняпокладено КПК України на слідчого, прокурора.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , детектив в клопотанні та прокурор в судовому засіданні послалися на існування ризиків того, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, у кримінальному провадженні №0000156 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є основним ризиком, який обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).

Зазначаючи у своєму клопотанні про існування цього ризику, детектив посилається на тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , та суворість передбаченої санкції, що, на думку детектива, може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_4 має чинний паспорт громадянина України для виїзду за кордон строком дії до 21 лютого 2033 року, що розширює його можливості залишити територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи також те, що він має у власності автомобілі ЗАЗ-Daewoo T13110 та ЗАЗ 110206, на яких може оперативно переміщатися, що посилює зазначений ризик. Детектив також навів відомості щодо майнового стану ОСОБА_4 , зокрема у клопотанні зазначено, що, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, нарахованих фізичній особі, ОСОБА_4 у 2020-2023 році не має офіційних доходів, що може свідчити про наявність у нього неофіційних джерел отримання доходів; згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 має у власності 1/2 частину житлового будинку у м. Кропивницькому.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

На думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покаранняв сукупності з вагомістю доказів причетності підозрюваного до скоєння злочину (матеріали НСРД), саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує покарання, що передбачене законом за вчинення злочину, який інкримінуються ОСОБА_4 та, оцінюючи його у сукупності з іншими наведеними вище обставинами, встановленими в ході розгляду клопотання, приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні

Посилаючись у своєму клопотанні на зазначений ризик, детектив вказав, що ОСОБА_4 може особисто або шляхом використання своїх знайомств в правоохоронних органах та органах судової влади впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме: суддів Кропивницького апеляційного суду з числа суддів колегії, яка розглядала апеляційну скаргу у справі за обвинуваченням ОСОБА_11 , зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які на даний час ще не допитані з обставин кримінального провадження, враховуючи стадію розслідування. Крім того, використання знайомств, зв`язків, надають ОСОБА_4 можливість впливати на свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою зміни наданих ними раніше показань, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі доказам, та відмови від дачі показань на його користь, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду, а також на дієвість кримінального провадження загалом. У клопотанні також вказано на те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на іншого підозрюваного ОСОБА_7 з метою узгодження показань щодо обставин кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж спонукання останнього до відмови від дачі показань.

Перевіряючи наявність зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України. За таких обставин, заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них, є об`єктивною необхідністю забезпечення «недоторканості» показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

На думку слідчого судді, з метою подальшого безперешкодного розслідування по встановленню усіх обставин у цьому провадженні, необхідно обмежити підозрюваного у можливості спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру, а покладений на підозрюваного обов`язок не буде занадто обтяжливим.

При цьому, слідчий суддя вважає недоцільним перевіряти зв`язок кожної особи з підозрюваним, її роль, досліджувати/перевіряти інформацію, якою вона володіє тощо, а обмежується на цьому етапі розслідування лише посиланням на запропонований органом досудового розслідування перелік. Разом з цим, підозрюваний не позбавлений можливості в подальшому ставити перед слідчим суддею питання щодо помилковості/недоцільності/об`єктивної потреби у спілкуванні, внесення певної особи (іб) до цього переліку.

Щодо інших обставин, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу

Зі змісту ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, що перелічені у п.п. 1-12 цієї статті.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує, що він станом на момент розгляду цього клопотання досяг 57-річного віку, є громадянином України, має міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, стан його здоров`я.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, відомості про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано. Крім того, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про можливе вчинення ним кримінальних правопорушень і тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам

Слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення загалом доведена можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також вірогідність існування ризиків стосовно вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, а саме з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

При цьому, оцінюючи пропорційність такого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що досліджені під час судового засідання матеріали та індивідуальні особливості кримінального провадження, беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, свідчать, що менш суворий запобіжний захід, ніж домашній арешт може негативно вплинути на здійснення досудового розслідування, зокрема шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, такий запобіжний захід буде стримуючим фактором та гарантом належної процесуальної поведінки підозрюваного, нівелює доведені прокурором ризики, та, з урахуванням обставин кримінального провадження, матиме незначний вплив на реалізацію прав і свобод підозрюваного, отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; не відлучатись із м. Кропивницький Кіровоградської області без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування з підозрюваним ОСОБА_7 та свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000156 від 04 квітня 2023 року; здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для підозрюваного і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

Строк дії таких обов`язків слід визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 грудня 2023 року включно.

Враховуючи викладені вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання детектива підлягає задоволенню.

Розглядаючи зазначене клопотання, слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін кримінального провадження.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193-194, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання детектива ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, строком до 26 грудня 2023 року, але в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду;

2)не відлучатись із м. Кропивницький Кіровоградської області без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)утримуватись від спілкування з підозрюваним ОСОБА_7 та свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000156 від 04 квітня 2023 року;

5)здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити до 26 грудня 2023 року, але в межах строку досудового розслідування.

Здійснення контролю за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків доручити прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора.

Ухвалу для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 для негайної постановки на облік підозрюваного, про що повідомити детектива і прокурора.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1