Провадження № 1-кс/161/6313/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 грудня 2023 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 03.11.2023 про відмову у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження №0000082 від 04.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В

01.12.2023 ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на постанову прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 03.11.2023 про відмову у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження №0000082 від 04.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Підставами такої заяви, на думку заявника, є те, що слідчий суддя ОСОБА_4 не дотрималася строків розгляду скарги, не вирішила клопотання скаржника, не є безсторонньою та неупередженою, а тому підлягає відводу.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, хоча у спосіб, передбачений КПК України був повідомлений про час та дату розгляду заяви.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, водночас надіслав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, зазначивши, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді є безпідставною, невмотивованою, а тому просив відмовити у її задоволенні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за відсутності учасників судового розгляду, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Дослідивши подану заяву, журнал судового засідання та запис судового засідання, оглянувши матеріали скарги №161/20411/23, суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно до вимог ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вимогами ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п.66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п.70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 про відвід встановлено, що останній просить відвести слідчого суддю ОСОБА_4 , оскільки остання не дотрималася строків скарги, не вирішила клопотання скаржника, не є безсторонньою та неупередженою, а тому підлягає відводу.

Суддею встановлено, що 21.11.2023 у провадження слідчого судді ОСОБА_4 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 03.11.2023 про відмову у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження №0000082 від 04.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 22.11.2023 відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до розгляду у режимі відеоконференції з Ковельським міськрайонним судом Волинської області на 10.00год. 23.11.2023.

23.11.2023 у судове засідання не з`явився прокурор, надіслав заяву про відкладення судового засідання.

23.11.2023 слідчий суддя ОСОБА_4 відклала розгляд скарги до 15.30год. 30.11.2023 та зобов`язала прокурора надати матеріали за розглядом скарги.

30.11.2023 прокурор надіслав заяву про розгляд скарги за його відсутності, а також надіслав на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000082 від 04.08.2023.

30.11.2023 скаржником заявлено відвід слідчому судді.

Таким чином, з доводами заявника про підставність заявленого відводу не можна погодитися, оскільки останнім не наведено жодних конкретних підстав, які б свідчили про явну упередженість слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді вищевказаної скарги, а також про порушення строку розгляду скарги так, як слідчим суддею у строк, визначений КПК України, призначено скаргу до судового розгляду, однак розгляд скарги було відкладено за клопотанням сторони обвинувачення та відсутністю матеріалів кримінального провадження.

Більше того, із досліджених журналів та записів судового засідання встановлено, що слідчим суддею розглядалися клопотання, які були заявлені скаржником.

Окрім того, суддею не встановлено і будь - яких інших обставин, які б виключали участь слідчого судді при розгляді скарги, що передбачені ст.75 КПК України, а тому суддя приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 75-76, 81, 372 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 03.11.2023 про відмову у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження №0000082 від 04.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1