УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-07.09.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.4 ст.296 КК України, вид покарання: позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст.75, 76, КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Поставлений на облік 26.10.2022, -

якому 16.12.2023 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, останній раз 07.09.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 296 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 , 25 травня 2023 року приблизно о 18:07 годині, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», прибув до відділення №84, що належить ТОВ «Нова Пошта» (), яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул. Детальбудівська, буд. 2, з метою отримання двох посилок, одна з яких надійшла з відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» що знаходиться за адресою: Черкаська область, смт. Лисянка, площа Миру, буд. 33, від ОСОБА_6 , друга посилка надійшла з відділення №l, що належить ТОВ «Нова Пошта» та знаходиться за адресою: Львівська область, смт. Немирів, площа Ринок, буд. 22 від ОСОБА_7 .

Перебуваючи у приміщенні відділення №84, що належить ТОВ «Нова Пошта» (), яке розташоване за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 побачив, що в двох посилках, а саме у двох картонних коробках, які виніс ОСОБА_4 працівник відділення пошти для огляду, наявні два підсилювачі звуку, які ОСОБА_4 визначив для себе предметами злочинного посягання та у нього, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, а саме підсилювачів звуку, які знаходились у вказаних коробках.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 25.05.2023, приблизно о 18:19 годині, перебуваючи у відділенні №84, що належить ТОВ «Нова Пошта» (), за адресою: м. Дніпро, вул. Детальбудівська, буд. 2, достовірно знаючи про введення воєнного стану на території України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, під час огляду однієї з посилок з різноманітними музичними приладами, витягнув з неї частину товару, а саме: підсилювач звуку «mac audio micro х1000» у кількості однієї одиниці. Під час огляду другої посилки з різноманітними музичними приладами, ОСОБА_4 витягнув з неї підсилювач звуку «mac audio micro ?4000» у кількості однієї одиниці. Після огляду вищевказаних двох посилок, ОСОБА_4 взяв до рук підсилювач звуку «mac audio micro х1000» та підсилювач звуку «mac audio micro х4000», та покинув відділення №84 ТОВ «Нова Пошта», не розрахувавшись за вказані підсилювачі звуку, тим самим таємно викрав вказані товари, та з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №29-23 від 13.06.2023, вартість підсилювача «mac audio micro x1000» без ПДВ у кількості 1 одиниці становить 5212,50 грн. (п`ять тисяч двісті дванадцять гривень п`ятдесят копійок); вартість підсилювача «mac audio micro x4000» без ПДВ у кількості 1 одиниці становить 4370,84 грн. (чотири тисячі триста сімдесят гривень вісімдесят чотири копійки).

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Нова Пошта» (), на загальну суму 9 583 гривень 34 копійки.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

16.12.2023 у кримінальному провадженні №0000664 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.06.2023;

- протоколом огляду місця події від 06.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.06.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 12.06.2023;

- висновком експерта №29-23 від 13.06.2023;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 13.06.2023;

- протоколом огляду речі від 13.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.06.2023;

- та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів і за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватись від суду, вказане підтверджується рапортом від старшого оперуповноваженого СКП ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , відповідно до якого за допомогою ІТС ІНП «Цунамі» та пошукових заходів було встановлено, що ОСОБА_4 , з метою укриття від органів досудового розслідування поїхав до міста Київ та мешкав там певний проміжок часу, переважно в орендованих квартирах та змінював номери мобільних операторів.

Також згідно довідки про наявність судимостей вбачається, що

ОСОБА_4 раніше судимий 07.09.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.4 ст.296 КК України, вид покарання: позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст.75, 76, КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив корисливий злочин, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти переліченим вище ризикам під час судового розгляду кримінального провадження №0000664.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також є вік і задовільний стан здоров`я підозрюваного, оскільки зворот нього слідчому судді не надано, відсутність у нього утриманців та стійких соціальних зв`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до Витягу з ЄРДР за №0000664 внесені відомості про те, що 29.05.2023 до чергової частини ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні відділення №84 ТОВ "Нова Пошта", яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул. Детальбудівська, 2, у період воєнного стану таємно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку посилки (ЄО №10761).

16.12.2023 у кримінальному провадженні №0000664 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, згідно з вимогами ст.178 КПК України, суд враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не досяг пенсійного віку та не має підтверджених медичними документами тяжких або хронічних захворювань;

4) відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців;

5) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи;

6) майновий стан підозрюваного, який не має постійного джерела доходу;

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», яким встановлено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

У справі «Смірнов проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 року у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельєр проти Франції»).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, що підтверджується наданими постановами та даними з сайту «Судова влада України» про неодноразове притягнення ОСОБА_4 протягом 2021-2023 років до адміністративної відповідальності - постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021, 23.12.2021, 29.12.2021, 29.07.2022, 21.12.2022, 24.01.2023, 27.02.2023, 28.02.2023, 27.04.2023 за ч.3 ст.130 КУпАП, може свідчити про наявність ризиків, а саме - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, і, перебуваючи на волі, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також враховує, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2022, який набрав законної сили 10.10.2022 затверджено угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України і призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.08.2022 покарання за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три ) роки.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, слідчий суддя зважує на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який скоєно під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, який діє по теперішній час.

За таких обставин вважаю, що клопотання та матеріали, надані слідчим, доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та підтверджується доказами у кримінальному провадженні у їх сукупності.

З огляду на зазначене, суд не може погодитися з посиланнями ОСОБА_4 щодо застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Крім того, заявляючи клопотання про застосування домашнього арешту за місцем проживання, слідчому судді не надано відповідних доказів фактичного місця проживання підозрюваного, а також доказів кому належить будинок по АДРЕСА_2 , ставлення власника цього будинку до обрання за цією адресою запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту. Посилання на те, що підозрюваний має на утриманні двох дітей сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та той факт, що діти проживають з підозрюваним ОСОБА_4 та знаходяться на його утриманні, слідчий суддя також не може взяти до уваги, оскільки доказів цим обставинам не надано. Також, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 не працює, а отже законних джерел доходу не має.

З огляду на вищевикладене, суд не знаходить підстав для обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а тому у задоволенні клопотання підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 161004 (сто шістдесят одну тисячу чотири) гривні 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб строком до 15.02.2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 161004 (сто шістдесят одну тисячу чотири) гривні 00 копійок.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будуть покладені обов`язки:

-не відлучатися з міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відвідувати розважальні заклади.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесені кошти будуть звернені в дохід держави.

У разі невиконання цих обов`язків до ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1