Провадження 1-кп/522/2857/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000380 від 13.07.2023 року на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник за призначенням - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

1. На початку літа 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_3 , перебуваючи на території міста Одеси, використовуючи мережу «Інтернет» та програму - месенджер для мобільних телефонів «Telegram», вступив з корисливих мотивів у попередню змову з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з якою домовився незаконно збувати шляхом «закладок» психотропні речовини на території міста Одеси.

На виконання попередньої змови, маючи намір, спрямований на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту ОСОБА_3 , перебуваючи на території міста Одеси, незаконно придбав у невстановленої слідством особи особливо небезпечні психотропні речовини, які незаконно зберігав у квартирі за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_2 .

13.07.2023 за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 233 КГІК України слідчим відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № І Головного управління Національної поліції в Одеській області проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено:

-паперовий згорток із кристалічною речовиною блакитного кольору масою 0,446г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст 0,344 г.;

-полімерний пакет із кристалічною речовиною березового кольору масою 33,017г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл- 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст - 24,362г.;

-електронні ваги в корпусі сірого кольору із залишками порошкоподібної речовини. Встановлено, що залишки порошкоподібної речовини на електронних вагах в корпусі сірого кольору, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст - 0,0003г.;

-електронні ваги в корпусі білого кольору із залишками порошкоподібної речовини. Встановлено, що залишки порошкоподібної речовини, на електронних вагах в корпусі білого кольору, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст - 0,0002г.

Особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, ОСОБА_3 незаконно придбав та незаконно зберігав з метою збуту в квартирі за місцем свого мешкання.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 307 КК України: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

2.Крім того, ОСОБА_3 на початку літа 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи на території міста Одеси, більш точного місця не встановлено, використовуючи мережу «Інтернет» та програму - месенджер для мобільних телефонів «Telegram», вступив, з корисливих мотивів, у попередню змову з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з якою домовився незаконно збувати шляхом «закладок» психотропні речовини на території міста Одеси.

На виконання попередньої змови, маючи намір, спрямований на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, з корисливих мотивів, шляхом «закладок», ОСОБА_3 , перебуваючи на території міста Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно придбав у невстановленої слідством особи, особливо небезпечні психотропні речовини, які зберігав при собі з метою збуту.

13 липня 2023 року о 13 годині 55 хвилин у Парку культури та розваг «Дюківський сад» за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, біля будівлі № 68 в ході особистого обшуку ОСОБА_3 працівниками поліції виявлено та вилучено 24 полімерних пакета, в яких знаходилась кристалічна речовина березового кольору масою 11,032 г., що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальним кількісним вмістом 8,108г.

Зазначену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, ОСОБА_3 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За сукупністю ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч. 2, ч.3 ст. 307 КК України.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних злочинів визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що виховувався в сім`ї матір`ю, батько помер коли йому було 6 років, здобув середньо освіту в школі інтернаті, у віці 12 років почав підробляти на будівництві у зв`язку із скрутним майновим становищем. На час вчинення злочину ні він, ні його матір ніде не працювали та не мали джерел доходів та відповідно засобів для існування. Наразі матір працює прибиральницею в магазині. У зв`язку зі збігом даних тяжких особистих обставин та відсутністю життєвого досвіду вирішив тимчасово заробити, відгукнувшись на пропозицію знайомого здійснювати закладки наркотичних засобів. Під час здійснення закладок його відразу затримали працівники поліції. У скоєному він щиро розкаюється, жалкує про свій вчинок, обіцяє у майбутньому не скоювати правопорушень та просить його суворо не карати, надавши можливість виправитися без ізоляції від суспільства.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, здобутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованих злочинів, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення за:

-ч.3 ст. 307 КК України: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-ч.2 ст.307 КК України: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Відповідно до ст.12 КПК України злочини, передбачені ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, є тяжким та особливо тяжким злочином в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, які караються позбавленням волі на строк від 6 до 12 років із конфіскацією майна. Матеріли справи не містять будь-яких відомостей щодо наслідків вчинення вказаних злочинів. Враховуючи те, що наркотичні засоби були вчасно вилучені працівниками поліції, є підстави вважати, що тяжкі наслідки не наступили. Майнова шкода злочинами також не завдана.

ОСОБА_3 є уродженцем м.Одеси, громадянин України, має середню освіту, яку здобув у школі-інтернаті Одеський ліцей «Олімпієць, після смерті батька виховувався матір`ю, не одружений, офіційно не працевлаштований, вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв злочини у віці 22 роки.

Обвинувачений має реєстрацію, постійно проживає місті Одесі, має стійкі соціальні зв`язки із матір`ю ОСОБА_6 , яка працює прибиральницею в магазині та згідно із наданої медичної довідки страждає на важке невиліковне захворювання. У листопаді 2007 року, коли обвинувачений досяг шестирічного віку, він втратив батька, а тому виховувався лише матір`ю, фактично мешкав у школі інтернаті. За місцем проживання та навчання характеризується позитивно. Так, згідно із характеристикою від директора та класного керівника Одеського ліцею «Олімпієць», ОСОБА_3 навчався в ліцеї з 1 по 11 клас, закінчив школу у 2019 році, за характером добрий, спокійний, неконфліктний, підтримував дружні стосунки з багатьма учнями, до вчителів відносився з повагою, до виконання громадських доручень ставився сумлінно, виховувався матір`ю.

Згідно із наданою медичною довідкою, у дитячому віці обвинувачений тривалий час хворів на туберкульоз, що очевидно також негативно вплинуло на розвиток його особистості.

Відомості щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікаря нарколога чи психіатра, притягнення його до адміністративної відповідальності, неналежної поведінки у побуті відсутні. Інкриміновані злочини вчинено не на ґрунті наркоманії чи алкоголізму.

Обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні всіх злочинів, надавши відповідні показання, його поведінка на досудовому розслідуванні та в судовому засіданні свідчить про щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Після затримання на місці закладок ОСОБА_3 добровільно повідомив працівникам поліції про наявність за місцем проживання психотропних речовин та надав доступ до приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений надав переконливі показання щодо обставин, під впливом яких, він вчинив злочини та щодо своєї поведінки, яка сприяла розкриттю цих злочинів. Дані обставини не зазначені в обвинувальному акті, утім не оспорюються стороною обвинувачення, тому суд враховував їх в якості обставин, що пом`якшують покарання, а саме: активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Таким чином, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 ККУ, не встановлені.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів та їх суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, ставлення до вчиненого, другорядну роль, відсутність тяжких наслідків, вказані пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, враховуючи його майновий стан, усі обставини справи в їх сукупності, керуючись принципом індивідуалізації, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинені ним злочини, передбачені ч.2, ч.3 ст.307 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях даних статей та без конфіскації майна, визначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі в порядку, передбаченому ст. 70 КК України, із застосуванням принципу поглинання менш суворого більш суворим, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

На переконання суду наведені пом`якшуючі обставини настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції ч.2, ч.3 ст. 307 КК України було б явно несправедливим.

Суд вважає, що застосування такого покарання в даному випадку буде достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як відносно особи, яка вперше вчинила злочин.

Звільняючи на підставі ст. 69 ККУ обвинуваченого від додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, передбаченого в якості обов`язкового санкцією ч.2, ч.3 ст. 307 ККУ, суд, окрім вказаних пом`якшуючих обставин, враховує майновий стан обвинуваченого, який не має у власності будь-якого ліквідного майна.

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-90 КК України, ст. 1-379 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.307 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 ККУ у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна;

- за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

У відповідності зі ст.70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців без конфіскації майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під час кримінального провадження та судового розгляду в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» у період часу із 13.07.2023 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 13.07.2023 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 12 428 (дванадцять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень.

Скасувати арешт з наступного майна: мобільний телефон Iphone 11, imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 , із сім картою НОМЕР_4 ; два мотки клейкої стрічки; три полімерних пакети із застібками синього кольору; електронні ваги сірого кольору із залишками кристалічної речовини; електронні ваги марки «А-плюс» із залишками кристалічної речовини; психотропна речовина PVP кількісним вмістом 0,344 гр, 32,58 гр, 24,362 гр, 10,945 гр., у 24 пакетах, 8,108 гр.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон Iphone 11, imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 , із сім картою НОМЕР_4 ; два мотки ліпкої стрічки, електронні ваги сірого кольору, електронні ваги марки «А-плюс» - конфіскувати на користь держави;

- три полімерних пакети із застібками синього кольору; психотропна речовина PVP кількісним вмістом 0,344 гр, 32,58 гр, 24,362 гр, 10,945 гр., у 24 пакетах, та вагою 8,108 гр. знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_7

21.12.2023