Справа № 729/2329/23
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного

характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001181 від 30.08.2023 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса , громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, на утриманні має неповнолітню дитину - інваліда , проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого , підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечнго діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Бобровицького районного суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відповідно до якого ОСОБА_4 , перебуваючи у стані неосудності, коли він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок психічного розладу, 30.08.2023, близько 13 години , в період дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та продовженого Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 року , з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, перебуваючи неподалік залізничної станції " Кобижча" , з під бетонної опори , що по вул. Вокзальна с. Кобижча Ніжинського району Чернігівської області, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки "Мінськ" вартістю 2550 грн. , що належить ОСОБА_7 та був залишений останнім тимчасово без нагляду. Отримавши реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_4 зник із місця вчинення суспільно- небезпечного діяння, своїми діями заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2550 грн.

В ході досудового розслідування була проведена судово- психіатрична експертиза , відповідно до висновку якої ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу до яких відноситься кримінальне правопорушення в скоєнні яких він підозрюється, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру , тому прокурор звернувся з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, а саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просить його задовольнити. ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що розуміє в скоєнні якого правопорушення його підозрюють, свою вину визнав, надав покази щодо вчиненого ним , які відповідають викладеному в клопотанні. Щодо, задоволення клопотання він не заперечує.

Законний представник підозрюваного та захисник підозрюваного не заперечують щодо задоволення клопотання, так як підозрюваний не може нести відповідальності в силу свого психічного стану, потребує лікування.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву в якій просить розгляд клопотання проводити в його відсутність , учасники на його особистій участі не наполягали , а тому суд ухвалив розгляд проводити в його відсутність.

В судовому засіданні були досліджені письмові докази.

Відповідно до даних протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.08.2023 року ОСОБА_7 звернувся щодо викрадення у нього велосипеду марки "Мінськ" по вул. Вокзальна в с. Кобижча .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.08.2023 було встановлено місце знаходження велосипеда , викраденого в ОСОБА_7 з прив"язкою до місцевості , до протоколу додані фототаблиці.

Згідно протоколу огляду від 30.08.2023 року було виявлено велосипед марки "Мінськ" на перехресті вулиці Застанційна та провул. Партизанського , до протоколу додано фототаблиці.

В ході огляду 31.08.2023 року ОСОБА_7 впізнав викрадений у нього велосипед , до протоколу додано фототаблиці.

Велосипед марки "Мінськ" зеленого кольору з закритим типом рами був визнаний речовим доказом відповідно до постанови від 30.08.2023 року та переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 , розписка додана.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/9550- ТВ від 04.09.2023 року вартість велосипеда 2550 грн.

Згідно висновку експерта № 617 від 19.10.2023 року у ОСОБА_4 за декілька місяців до проведення експертизи та на час до якого відноситься інкриміноване правопорушення , а також на теперішній час виявлені ознаки хронічного психічного захворювання у формі маячного розладу , які позбавляли його усвідомлювати свої дії та керувати ними , у нього порушена здатність правильно сприймати обставин , які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення , а тому йому показані примусові заходи медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги з метою його обов"язкового лікування , а також запобіганню вчинення ним суспільно- небезпечних діянь. У ОСОБА_4 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності , тому наркологічне лікування йому не показано.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників процесу , дослідивши письмові докази , суд приходить до переконання , що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. ОСОБА_4 правопорушення вчинив в стані неосудності.

Статтею 513 КПК України визначено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб , які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння ( ст.93 КК України).

Згідно ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом , госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом , госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 як неосудна особа, звільнена від оплати судових витрат, суд приходить висновку, що вартість проведених у провадженні досліджень підлягає компенсації за рахунок держави.

Запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса , проживаючого в АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .

Речовий доказ- велосипед марки "Мінськ" зеленого кольору з закритим типом рами , переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити в його розпорядженні.

Судові витрати за проведення експертизи у сумі 717 грн. 00 коп. віднести за рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бобровицького районного суду ОСОБА_1