Справа № 347/1606/23
Провадження № 1-кп/347/201/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2023 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області , в складі:

Головуючої-судді : ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000063 від 18.02.2023 року, щодо: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Розтоки Путильського району Чернівецької області, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючий на посаді викладача КЗ «Усть-Путильська школа мистецтв», освіта вища, не одруженого, депутатом не обирався, утриманців нема, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України;

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи особою, яка керує транспортним засобом, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин:

Так, близько 23 години 30 хвилин 05 грудня 2022 року, у темну пору доби, ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки і моделі «ВАЗ 210930», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ним по вулиці Шевченка в селі Тюдів Косівського району (за напрямком до селища Кути Косівського району). Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, протилежні потоки транспорту поділені дорожньою розміткою 1.5.

Всупереч ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ОСОБА_5 порушив вимоги чинних правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, за наступних обставин:

У зазначений дату та час ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Шевченка в селі Тюдів Косівського району, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху. У цей час, зі сторони селища Кути Косівського району, у напрямку населеного пункту село Тюдів Косівського району, по вулиці Шевченка в селі Тюдів рухався автомобіль марки і моделі «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 перед зміною напрямку руху проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, маючи об`єктивну можливість виявити рух автомобіля марки і моделі «ВАЗ 21150», виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки і моделі «ВАЗ 21150», під керуванням ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_7 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України: п.1.2, 1.5, 1.10, 2,3 б), д) , п.2.9 а), п.10.1, п.11.3, , п.12.1, п.19.3 Правил Дорожнього Руху України.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 зазначених пунктів Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля марки і моделі «ВАЗ 210930» ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому верхівки медіальної кісточки правої великогомілкової кістки із незначним зміщенням, крайового кортикального перелому заднього краю нижньої третини правої великогомілкової кістки, саден в ділянках лобної ділянки голови.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 24.04.2023 року тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , у вигляді закритого перелому верхівки медіальної кісточки правої великогомілкової кістки із незначним зміщенням, крайового кортикального перелому заднього краю нижньої третини правої великогомілкової кістки відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Тілесне ушкодження: садна а ділянках лобної ділянки голови відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тим самим, ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчиниі кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України.

До початку судового розгляду справи по суті, в судовому засіданні обвинуваченим подано угоду про примирення укладену між ним та потерпілим в справі ОСОБА_8 .

Відповідно до змісту вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286-1 КК України.У вказаній угоді сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Шкода потерпілому ОСОБА_8 повністю відшкодована, що останній підтвердив в судовому засіданні.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку відповідно до положень ст. ст. 394 та 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 ч.4 ст. 474 КПК України. Для потерпілого ОСОБА_8 обмеження права оскарження вироку відповідно до ст. ст. 394 та 424 КПК України з позбавленням права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.5 ст. 474, ст. 473 КПК України, які були роз`яснені йому судом під час судового засідання.

Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 погодився в повному обсязі з обставинами кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення укладену між потерпілим в справі та обвинуваченим, та признати узгоджену ними міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України, просив затвердити угоду про примирення, яку укладено добровільно, без жодного примусу чи тиску.

На підставі пояснень потерпілого, а також обвинуваченого суд установив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо затвердження угоди про примирення.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в сторін угоди повне розуміння ними процесуальних прав, добровільності укладення, та відсутності обставин, які примусили їх укласти угоду, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з огляду на наступне :

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю розуміє свої права, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час перевірки угоди встановлено її відповідність вимогам КПК України, що закріплені в ст.471 цього Кодексу, можливість виконання обвинуваченим узятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше, добровільне відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, має постійне місце роботи, за місцем проживання характеризується позитивно.

Так, згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині цього Кодексу.

Таким чином суд враховуючи дані про особу винного, який повністю визнав свою вину, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувався, що вказує на те, що він не є особою, небезпечною для суспільства, позитивно характеризується за місцем проживання підтвердженням чого є харектеристика видана Розтоківським старостинським округом Вижницького району Чернівецької області за № 63 від 04.05.2023 року, працює викладачем в КЗ «Усть-Путильській школі мистецтв» та за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою директора школи мистецтв, на обліку в лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває підтвердженням чого є довідки за № 01-05/932, 933 від 05.05.2023 року КНП «Путильська багатопрофільна лікарня» Путиської селищної ради, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 зокрема, щире каяття (зокрема повністю усвідомив наслідки свого діяння, настання яких не бажав, зробив для себе відповідні висновки, повністю відшкодував заподіяну потерпілому шкоду), активне сприяння розкриттю злочину, а також думку потерпілого ОСОБА_8 , який під час розгляду просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки немає жодних претензій до нього. Вищенаведені пом`якшуючі обставини є такими, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ствердив про фінансову можливість сплати штрафу у разі призначення даного виду покарання.

З огляду на викладене, дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, і з урахуванням особи обвинуваченого та, виходячи із положень ст.ст.50, 65КК України, дають підстави прийти до висновку щодо можливості і, на думку суду, необхідності, застосування положень ст.69 КК України призначення обвинуваченому покарання, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкціїч.1 ст.286-1КК України, у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Суд вважає, що саме таке покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Саме таке покарання, на переконання суду цілком відповідає тяжкості, обставинам вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, відповідає цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про примирення, та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Шкода потерпілому повністю відшкодована.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на суму 2390,00 грн, які на підставі ст. 122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази за матеріалами кримінального провадження - відсутні.

В ході досудового розслідування обвинуваченому в справі ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 23.05.2023 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із терміном дії до 22.07.2023 року.

В ході судового розгляду справи по суті запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався і підстави для його обрання на цій стадії розгляду справи відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 373-374, 468, 471, 473 КПК України, суд,

У х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 16 жовтня 2023 року, укладену між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесять одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в загальному розмірі 2390,00 грн в дохід держави за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-23/4806-ІТ від 22.05.2023 року та за дослідження обставин та механізму ДТП за висновком №СЕ-19/109-23/6491-ІТ від 21.06.2023 року на рахунок: UA 0009266, код доходу: 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач УК у Косівському районі /Косівський р-н/, код отримувача: 37951998.

Запобіжний захід в ході судового розгляду справи по суті не обирався .

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам судового розгляду.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1