Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/972/20

Номер провадження: 1-кп/511/72/23

16.10.2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про визнання письмових доказів наданих прокурором очевидно недопустимими по кримінальному провадженню №0000452 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000452 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Суд знаходиться на стадії дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

В судовому засіданні захисником - адвокатом ОСОБА_5 подано письмове клопотання про визнання письмових доказів, поданих прокурором очевидно недопустими. Вказане клопотання мотивовано тим, що нібито докази здобуті під час досудового розслідування отримані поза межами строку досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_4 пмідтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував, свої заперечення виклав письмово.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного висновку.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч.1 ст. 87 КПК України).

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими (ст. 89 КПК України).

Розглядаючи доводи захисника, які викладені в його клопотанні, судом встановлено таке:

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження №0000452 від 26.04.2018 виділене в окреме провадження з кримінального провадження №0001123 від 18.09.2015 за ч.2 ст. 367 КК України.

Відповідно до ч.7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали.

Тобто, днем початку досудового розслідування кримінального провадження №0000452 по якому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення є 18.09.2015, в зв`язку з чим, вимоги Закону № 2147-УІІІ від 03.10.2017, яким внесено зміни до ст. 219 КПК України щодо обмеження строку досудового розслідування кримінальних проваджень до повідомлення особі про підозру застосуванню не підлягають.

Крім того, ОСОБА_4 повідомлено про підозру 13.03.2020, 12.05.2020 строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000452 продовжено до 3-х місяців, до 13.06.2020, 11.06.2020 стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України відкриті матеріали досудового розслідування, 12.06.2020 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 скеровано до суду, тобто будь-які порушення строку досудового розслідування відсутні.

Всі документи, які підтверджують вказані факти досліджені під час судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання стороною захисту заявлялись аналогічні доводи, але були викладені як підстава для закриття вказаного кримінального провадження, які були відхилені ухвалою від 02.03.2023 року.

Крім того, такі самі доводи сторони захисту були розглянуті Одеським апеляційним судом та були відхилені (ухвала від 29.09.2021 справа № 511/972/20).

Отже, суд не знайшов обставин, які б вказували на очевидну недопустимість доказів, поданих прокурором.

Водночас, оцінку допустимості чи не допустимості тих чи інших доказів, в тому числі які перелічені в клопотанні захисника - адвоката ОСОБА_5 суд вважає доцільним, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин справи, надати у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного вироку суду.

Керуючись ст. 87, 89 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про визнання письмових доказів наданих прокурором очевидно недопустимими, - залишити без задоволення.

Оцінку допустимості чи не допустимості тих чи інших доказів, в тому числі які перелічені в клопотанні захисника- адвоката ОСОБА_5 суд надасть у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного вироку суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення на неї можуть бути приєднані до апеляційної скарги на остаточний вирок суду.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 16 жовтня 2023 року

Суддя ОСОБА_1