Справа № 584/1428/23
Провадження № 1-кп/584/240/23
УХВАЛА

06.11.2023 Путивльський районний суд Сумської області

у особі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду м. Путивль кримінальне провадження № 0000069 від 04.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

встановив:

У провадженні Путивльського районного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000069 від 04.04.2023.

Відповідно ст. 59, ч. 2 ст. 63, п. 5 ч. 1 ст. 129 Конституції України; п. 13 ч. 1 ст. 7, ст. 20 і п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК, обвинувачений має право на захист, а згідно ч. 2 ст. 48 цього Кодексу захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених ст. 49 та 53 КПК.

Гарантії права на захист передбачені й у п. «d» ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 р. та п.п. (c) п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., згідно яких кожний підозрюваний у вчиненні злочину має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

КСУ у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009 (справа про право на правову допомогу), зазначив, що конституційне положення «кожен має право на правову допомогу» необхідно розуміти як «гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами … вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує».

Так, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: 1) відповідно до вимог ст. 52 КПК участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; 3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його ( ч. 1 ст. 49 КПК).

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК, обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Як вбачається із довідки КНП "Путивльська міська лікарня" від 31.07.2023, обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на "Д"- обліку у лікаря-нарколога з діагнозом "хронічний алкоголізм ІІ ст.".

Психічні вади за глибиною і своєрідністю позначаються на психічних здібностях особи і знаходяться в межах діапазону норми і психічних розладів, між якими тонка межа і її важко визначати.

Оскільки в національному законодавстві відсутні чіткі критерії встановлення фізичних і психічних вад, а правозастосувачі (слідчі, прокурори, судді) у разі їх виявлення не враховують достатньою мірою спеціальні знання із судової психіатрії і психології та вимоги міжнародних стандартів із цієї проблематики, тому при кваліфікованому вирішенні зазначеного питання, тобто наявності чи відсутності у особи психічних вад, що призводять до нездатності повною мірою реалізувати свої права, суд вважає за необхідне звернутися до ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу», де вживається термін «психічні розлади» відповідно до вимог Міжнародної класифікації хвороб, травм і причин смерті (МКХ-10), прийнятою в Україні для практичного використання у 1998 році, де у розділі «Розлади психіки та поведінки» визначені з відповідними шифрами граничні межі різновидів психічних розладів у різних сферах психічної діяльності людини. Зокрема, до числа психічних розладів, згідно з МКХ-10, належать: [F10 F19] Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Прийом логічного способу тлумачення п. 3 та 5 ч. 2 ст. 52 КПК, як висновки від протилежного (argumentum а contrario), дає можливість констатувати, що під особами, які внаслідок психічних вад не здатні повною мірою самостійно реалізувати право на захист, необхідно розуміти всіх інших осіб, що мають психічні аномалії (вади), які не дозволяють вважати цих осіб неосудними і не усувають кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Аналогічної правової позиції притримувався і Верховний Суд України, яка була висловлена останнім у п. 13 постанови Пленуму від 24.10.2003 № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», згідно якої під особами, які через свої психічні вади не можуть самі реалізувати право на захист, необхідно розуміти, зокрема, осіб, які хоча і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійно захищатися від обвинувачення.

Крім того, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається захисник для здійснення захисту за призначенням, - на правничі послуги, передбачені пунктами 1 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, а також на правничі послуги, передбачені пунктом 2 частини другої статті 13 цього Закону, у разі застосування до таких осіб насильства, катувань, інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження.

Виходячи з наведеного та керуючись п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», ст.ст. 46, 49, 52 КПК України, суд,

ухвалив:

Відкласти судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000069 від 04.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, на 10 год. 00 хв. 19 грудня 2023 року.

Доручити директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області призначити адвоката для здійснення захисту ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ) за призначенням та забезпечити його прибуття у судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 19 грудня 2023 року, до Путивльського районного суду Сумської області за адресою: Сумська область, м. Путивль, проспект Іоанна Путивльського, 54.

Копію ухвали суду направити для негайного виконання до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1