Справа № 744/511/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/159/24
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

10 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) матеріали кримінального провадження, внесеного 25.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2023 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворошиловград, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у Державній установі «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)» (вулиця Миколаївська, 31, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області), раніше неодноразово судимого,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ч.ч.1,4 ст. 70 КК України призначено йому покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, посилаючись на те, що не мав можливості своєчасно оскаржити вирок без правової допомоги захисника, що, на його переконання, є підставою для поновлення строку на оскарження.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подане клопотання, думку прокурора, який заперечував проти поновлення строку на оскарження вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення; для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Таким чином, підставою для прийняття рішення про поновлення пропущеного строку можуть бути лише поважні причини його пропуску, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин засудженим ОСОБА_7 в клопотанні та у апеляційній скарзі, не наведено.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 копію вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2023 року отримав безпосередньо в суді першої інстанції в день його проголошення, що підтверджується наявною в матеріалах кримінального провадження розпискою (а.к.п.249).

Відповідно до журналу судового засідання від 18 серпня 2023 року, ОСОБА_7 був присутній в суді під час проголошення вироку щодо нього, при цьому, йому було роз`яснено порядок і строки оскарження вироку (а.к.п.236-238).

Згідно наявного в матеріалах провадження розпорядження суду, вирок щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 19 вересня 2023 року.

09 листопада 2023 року ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга.

Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 1 жовтня 2015 року №5-103кс15, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Крім того, колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність пропуску цього строку, оскільки ОСОБА_7 був присутнім в судовому засіданні, йому були роз`яснені строки та порядок оскарження судового рішення головуючим по справі суддею. При цьому, жодних об`єктивних підстав, які перешкоджали йому оскаржити судове рішення у визначений Законом строк, вказано не було.

Відтак, доводи ОСОБА_7 про відсутність можливості і досвіду на подачу апеляційної скарги без правової допомоги захисника, колегія суддів не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на те, що з часу винесення вироку минув значний час, а також до суду не було надано жодних обґрунтованих доказів на підтвердження реальних перешкод в реалізації передбаченого кримінальним процесуальним кодексом права на оскарження судового рішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що чинним законодавством передбачена можливість підозрюваному (обвинуваченому, засудженому) реалізовувати своє право на захист за допомогою захисника, в тому числі, і через Центр надання безплатної вторинної правової допомоги, але ОСОБА_7 завчасно цього не зробив, а звернувся за правовою допомогою через значний проміжок часу, коли вже вирок суду набрав законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_7 не зазначені, що, відповідно до положень ст. 399 КПК України, є підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.117, 395, 399, 419 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4