В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0003880 від 10.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, із повною загальною середньою освітою, не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , 2021 р.н., не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

08.08.2023 року, в ранковий час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 разом із потерпілим ОСОБА_5 , перебували за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння офіційним документом, шляхом шахрайства з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на рахунку вказаної платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом шахрайства під надуманим приводом, попросив у ОСОБА_5 , банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , нібито для отримання на неї грошових коштів в сумі 2000 гривень, від своєї дружини. В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи умислу ОСОБА_4 на заволодіння його банківською карткою шляхом обману, погодився на пропозицію ОСОБА_4 та надав належну йому банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», пп. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку. В подальшому ОСОБА_4 достеменно розуміючи, що банківська картка є електронним платіжним документом та належить потерпілому ОСОБА_5 залишив її при собі, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на банківському рахунку.

Своїми діями, які виразились у заволодінні шляхом шахрайства офіційним документом, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, 08.08.2023 року, в ранковий час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 разом із потерпілим ОСОБА_5 , перебували за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефон марки «Xiaomi Redmi A2» шляхом обману, який належать потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, під надуманим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_5 , належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi A2», при цьому не маючи наміру його повертати. В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи умислу ОСОБА_4 на заволодіння його мобільним телефоном шляхом обману, погодився на прохання ОСОБА_4 та надав належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A2», вартістю 3239 гривень 10 коп. В свою чергу ОСОБА_4 , розуміючи, що потерпілий ОСОБА_5 не здогадується про його злочинні наміри, вважаючи свій протиправний умисел доведеним до кінця, заволодів «Xiaomi Redmi A2», вартістю 3239 гривень 10 копійок та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_7 спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 3239,10 гривень.

Своїми діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, тобто ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім цього, 08.08.2023 року, в ранковий час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 разом із потерпілим ОСОБА_5 , перебували за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на рахунку платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 . З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, під надуманим приводом, попросив у ОСОБА_5 , банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та PІN коду до неї, нібито для отримання на неї грошових коштів в сумі 2000 гривень. В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи намір ОСОБА_4 на заволодіння належними йому грошовими коштами шахрайським шляхом, погодився на пропозицію ОСОБА_4 та надав належну йому банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та PІN коду до неї. Цього ж дня, ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок коштів потерпілого переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом введення в оману потерпілого ОСОБА_5 та використовуючи вказану раніше банківську картку, якою заволодів шляхом шахрайства, в період часу з 12 години 10 хвилин по 12 годину 12 хвилини, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , із банкомату АТ КБ «Приват Банк» здійснив видачу грошових коштів трьома транзакціями в загальній сумі 3000 гривень. Внаслідок вищевказаних дій з карткового рахунку за номером « НОМЕР_1 » відкритого АТ КБ «ПриватБанк», який належить потерпілому ОСОБА_5 було здійснено заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме коштами на суму 3000 гривень. ОСОБА_4 , заволодівши грошовими коштами потерпілого в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, використавши їх на власні потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень.

Своїми діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні 14.11.2023 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення. Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, укладеної 14.11.2023. Сторони провадження просили затвердити угоду про примирення, укладену між ними 14.11.2023.

Відповідно до вказаної угоди про примирення від 14.11.2023, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, ОСОБА_4 повністю визнав свою винувтість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1, ч. 2 ст.190 КК України.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 : за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі; за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі. Сторони також погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, та покладенням на ОСОБА_4 , обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме: обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_4 та потерпілому наслідки угоди, характер обвинувачення, міру покарання, передбачену ч. 1 ст. 357 КК України покарання ОСОБА_4 у виді 1 року обмеження волі; ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі; ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі. Сторони також погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, та покладенням на ОСОБА_4 , обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Так, кримінальні правопорушення, за вчинення яких обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є: за ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 1 ст. 190 КК України проступками та за ч. 2 ст. 190 є нетяжким злочином.

ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений. Має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до відповіді директора КНП «Узинська міська лікарня» Узинської міської ради ОСОБА_9 від 01.09.2023 року № 01-07-308. Згідно довідки-характеристики заступника міського голови Узинської міської ради ОСОБА_10 від 21.09.2023 року №11-14-1698 за час проживання на території Узинської міської ради гр. ОСОБА_4 зарекомендував себе посередньо. Був помічений в порушенні громадського порядку та зловживанні алкогольними напоями. Неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень. Компрометуючий матеріалів та скарг з боку сусідів не надходило.

Оставиною, яка пом`якшує покарання покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Речові докази мобільний телефон «Xiaomi Redmi A2» та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 які відповідно до розписки передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за потерпілим ОСОБА_5 по приналежності.

Цивільний позов та судові витрати відсутні.

Щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення, укладену по матеріалам кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003880 від 10.08.2023 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 14.11.2023 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі;

- за ч.1 ст. 190 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази мобільний телефон «Xiaomi Redmi A2» та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 які відповідно до розписки передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за потерпілим ОСОБА_5 по приналежності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1