П О С Т А Н О В А

13 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_5 за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_2 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 19.07.2023, о 22 год. 07 хв., керував автомобілем марки "Mitsubishi Lancer", д.н.з НОМЕР_1 , по вул. Лесі Українки в м. Вишневе Бучанського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку з застосуванням спеціального технічного приладу, результат позитивний - 0,69 ‰.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2023 стосовно ОСОБА_1 скасувати з обґрунтуванням апеляційних вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 05.10.2023 головуючим суддею у провадженні визначено суддю ОСОБА_6

30.10.2023 захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 через його упередженість та безкомпромісність.

За протоколом автоматизованого розподілу від 31.10.2023, заява про відвід судді ОСОБА_6 передана на розгляд судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника його інтересів ОСОБА_2 , які підтримали заяву захисника про відвід судді ОСОБА_6, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, слід дійти висновку що заява про відвід судді ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, за наступним.

Згідно ст. 126 Конституції України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, що знайшло своє відтворення і в ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що регламентує заборону впливу на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, закликів до невиконання судових рішень і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

За положеннями п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що відповідає Бангалорським принципам поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23, суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

За Бангалорськими принципам поведінки суддів, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Вона проявляється,не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях.

При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Суддя має заявити собі самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У свою чергу, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу його упередженість.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Отже, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як вказано у п. 49 рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02), відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), Рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24.02.1993, п.п. 27, 28 and 30; Рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. Рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10.06.1996, п. 38).

У п. 50 вказаного Рішення зазначається стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане Рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

Водночас, у п.п. 46-48 рішення ЄСПЛ у справі п. Моґенса Гаусшильдта (Mogens Hauschildt) проти Королівства Данії (заява № 10486/83), зазначено, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (див., серед інших прецедентів, рішення у справі Де Куббера ( De Cubber ) від 26.10.1984, серія A, № 86, с. 13-14, п. 24).

Щодо суб`єктивного критерію, у будь-якому випадку, особиста упередженість судді має бути презумпцією доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі провадження/кримінального, в особи/обвинуваченого.

Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (див., mutatis mutandis, згадане вище Рішення у справі Де Куббера, серія A, № 86, с. 14, п. 26).

Це означає, що при з`ясуванні в справі питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція особи/обвинуваченого має важливе, але не вирішальне значення (див. Рішення у справі П`єрсака (Piersack) від 01.10.1982, серія А, № 53, с. 16, п. 31).

Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

За підсумками, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України").

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_6 у провадженні стосовно ОСОБА_1 самовідвід не заявив.

Як випливає зі змісту заяви захисника ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді, він послався на недовіру судді ОСОБА_6 з узагальнюючих підстав щодо його упередженості та безкомпромісності, не розкриваючи при цьому їх зміст.

При розгляді вказаної заяви, захисник вказав на те, що особистих стосунків з суддею ОСОБА_6 він не має, як і неприязні до нього, проте вказаним суддею за його- ОСОБА_2 участю попередньо вже було розглянуто 5 справ стосовно інших осіб, апеляційні скарги в яких не задоволені, а тому він-захисник вважає, що у нього- ОСОБА_2 "відсутні шанси на перемогу" і в провадженні стосовно ОСОБА_1 .

Щодо тези заяви "недовіри до судді" - сторона захисту ніяк не пояснила.

Крім того, захисник ОСОБА_2 уточнив, що компроміс, на його переконання, полягає у тому, що суддя ОСОБА_6 не задовольнив його клопотання про виклик свідків у провадженні - а саме працівників підрозділу патрульної поліції, що складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , а тому, за викладеним, просив відвести суддю.

Отже, слід визнати, що захисник ОСОБА_2 не навів будь-яких доводів, які б могли викликали сумніви в упередженості судді ОСОБА_6, який визначений для розгляду справи стосовно ОСОБА_1 в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду, а доводи/нарікання захисника зводяться лише до того, що його апеляційні скарги в попередніх справах суддею Київського апеляційного суду були залишені без задоволення, що ніяким чином не вказує на упередженість судді ОСОБА_6 при розгляді провадження стосовно ОСОБА_1 , зокрема і з підстав відхилення клопотання сторони захисту про виклик свідків.

Підсумовуючи, за відсутності об`єктивного та суб`єктивного критеріїв у твердженнях сторони захисту для відводу судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 від розгляду провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2023 щодо останнього, - у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 246, 283, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву захисника ОСОБА_2 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2023 року щодо останнього залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_5