УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2024 року за № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Кам`янка Черкаської області, з вищою освітою, фізичній особі - підприємцю, депутатом, учасником бойових дій, депутатом не являється, одруженому, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Відділення розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаним клопотанням.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000047 від 04 січня 2024 року за ч. 2 ст. 286 КК України.

04 січня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford» модель «Transit», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в місті Черкаси по проїжджій частині вулиці Сінна зі сторони вулиці Гоголя, на регульованому перехресті з вулицею Чигиринською, поблизу будинку №1/25 по вулиці Сінна, при виконанні маневру повороту ліворуч на проїжджу частину вулиці Чигиринська для подальшого руху в напрямку до вулиці Симиренківська, проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 16.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Під час руху ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford» модель «Transit», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Сінна зі сторони вулиці Гоголя, на регульованому перехресті з вулицею Чигиринська, поблизу будинку №1/25 по вулиці Сінна, при виконанні маневру повороту ліворуч на проїжджу частину вулиці Чигиринська для подальшого руху в напрямку до вулиці Симиренківська, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, а саме: перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не зупинив керований ним автомобіль марки «Ford» модель Transit, номерний знак НОМЕР_1 , перед регульованим пішохідним переходом через проїжджу частину вулиці Чигиринська, який позначений дорожньою розміткою 1.14.2, дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 Правил дорожнього руху України, та світлофорними об`єктами, які працювали у звичному режимі, та на яких для пішоходів перебував у ввімкненому режимі зелений сигнал світлофора, не надав дорогу, а продовжив свій рух, чим створив небезпеку для руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала проїжджу частину вулиці Чигиринська в місті Черкаси по вказаному регульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Згідно довідки КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» Черкаської міської ради, в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми, перелому скроневої-тімяно-потиличної кістки, що, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року, можуть відноситись до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.

Спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля «Ford» марки «Transit», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог пп. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 04 січня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України.

04 січня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000047 доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 04 січня 2024 року зі схемою та фототаблицею;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04 січня 2024 року;

- постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 04 січня 2024 року;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;

- посвідченням водія серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду предмету від 04 січня 2024 року;

- додатком (таблицею фотозображень) до протоколу огляду предмету від 04 січня 2024 року;

- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 04 січня 2024 року;

- іншими іншими зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000047 доказами в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, а тому під тягарем кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.1) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, підкупу, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 та старший слідчий Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 заявлені в клопотанні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в ньому підстав.

Зазначили, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, а тому під тягарем кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.1) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, підкупу, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення заявлених в клопотанні слідчого вимого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме: з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин - не заперечували.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та щиро розкаювався.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000047, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000047 внесені до вказаного реєстру 04 січня 2024 року за фабулою: «04 січня 2023 року, близько 11 години 30 хвилин водій автомобіля Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рухаючись в місті Черкаси про проїзній частині вулиці Сінна зі сторони вулиці Гоголя на регульованому перехресті з вулицею Чигиринська, при виконанні маневру повороту ліворуч на вулицю Чигиринська в напрямку вулиці Симиренківська здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перетинала проїзну частину вулиці Чигиринська по регульованому пішохідному переходові на зелений сигнал світлофора справа наліво відносно напрямку рух автомобіля. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди пішоход ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови (кома ІІ ступеня субдуральний та субархоідальний крововилив мозку, перелом тімяної скроневої кісток, перелом тіла С2швх, забій легенів) та була госпіталізована до нейрохірургічного відділення КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлюється. ЄО № 731 від 04.01.2024» - правова кваліфікація - ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000047 від 04 січня 2024 року за ч. 2 ст. 286 КК України.

04 січня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford» модель «Transit», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в місті Черкаси по проїжджій частині вулиці Сінна зі сторони вулиці Гоголя, на регульованому перехресті з вулицею Чигиринська, поблизу будинку №1/25 по вулиці Сінна, при виконанні маневру повороту ліворуч на проїжджу частину вулиці Чигиринської для подальшого руху в напрямку до вулиці Симиренківська, проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 16.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Під час руху ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford» модель «Transit», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Сінна зі сторони вулиці Гоголя, на регульованому перехресті з вулицею Чигиринська, поблизу будинку №1/25 по вулиці Сінна, при виконанні маневру повороту ліворуч на проїжджу частину вулиці Чигиринська для подальшого руху в напрямку до вулиці Симиренківська, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, а саме: перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не зупинив керований ним автомобіль марки «Ford» модель Transit, номерний знак НОМЕР_1 , перед регульованим пішохідним переходом через проїжджу частину вулиці Чигиринська, який позначений дорожньою розміткою 1.14.2, дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 Правил дорожнього руху України, та світлофорними об`єктами, які працювали у звичному режимі, та на яких для пішоходів перебував у ввімкненому режимі зелений сигнал світлофора, не надав дорогу, а продовжив свій рух, чим створив небезпеку для руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала проїжджу частину вулиці Чигиринська в місті Черкаси по вказаному регульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Згідно довідки КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» Черкаської міської ради, в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми, перелому скроневої-тімяно-потиличної кістки, що, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року, можуть відноситись до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.

Спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля «Ford» марки «Transit», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог пп. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 04 січня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України.

04 січня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у :

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- повідомленні про підозру від 04 січня 2024 року;

- протоколі огляду місця події від 04 січня 2024 року зі схемою та фототаблицею;

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04 січня 2024 року;

- постанові про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 04 січня 2024 року;

- свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;

- посвідченні водія серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 ;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколі огляду предмету від 04 січня 2024 року;

- додатку (таблиці фотозображень) до протоколу огляду предмету від 04 січня 2024 року;

- постанові про визнання та приєднання речових доказів від 04 січня 2024 року,

свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, а вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, а тому під тягарем кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.1) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, підкупу, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Під час судового розгляду встановлено наявність передбачених законом обставин, які свідчать про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення заявлених в клопотанні слідчого вимого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме: з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин - не заперечували.

Згідно п.п.4,5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та щиро розкаювався.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Підозрюваний ОСОБА_5 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Підозрюваний ОСОБА_5 є фізичною особою - підприємцем, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного.

В судовому засіданні захисником підозрюваного надано слідчому судді належні достатні достовірні докази, що в період воєнного стану в України, підозрюваний ОСОБА_5 надає допомогу Збройним Силам України, займається волонтерською діяльністю.

Слідчим та прокурором доведено належними, достатніми, достовірними доказами, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби є достатнім для забезпечення належної процесуально поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим п.п.1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Враховуючи, що під час судового розгляду встановлені обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_5 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) перебувати за адресою проживання: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

2) не відлучатись з м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора,слідчого суддю чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності, цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.3 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та керуючись ст.ст. 23, 84, 85, 92, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 309, 369 - 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2024 року за № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме: з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком на два місяці, до 05 березня 2024 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) перебувати за адресою проживання: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

2) не відлучатись з м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора,слідчого суддю чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Черкаському районному управлінню поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області.

Копію ухвали направити до Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області та вручити слідчому, прокурору, захиснику та підозрюваному.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на Черкаське районне управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 08 січня 2024 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1