Справа № 635/3481/23
Провадження № 1-в/635/169/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 296, ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, посилаючись на те, що він засуджений за ч. 2 ст. 296, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; початок строку покарання - 19 квітня 2021 року; кінець строку покарання - 31 жовтня 2023 року.

Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки засуджений за період відбування покарання працював лише один місяць, має стягнення, характеризується негативно.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженець міста Первомайський Харківської області, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, не працевлаштований, раніше засуджений за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 11 вересня 2013 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 11 листопада 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 4 місяці 26 днів; вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 296, ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Початок строку покарання - 19 квітня 2021 року. Кінець стоку покарання - 31 жовтня 2023 року.

За даними характеристики на засудженого, з 21 квітня 2021 року ОСОБА_4 тримався в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де характеризувався негативно, порушував режим тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності один раз, заохочень не мав.

З 31 травня 2022 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризується негативно, порушував режим тримання п`ять раз, за що притягався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі у виді стягнення: поміщення до дисциплінарного ізолятору. На даний час, стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку; з метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався двічі, проте заходи виховного впливу не дали належного результату; до промислової зони установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою установи. За висновком характеристики ОСОБА_4 за час відбування покарання не довів своє виправлення, застосування до нього ст. 81 КК України не доцільно.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом вказаного кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів справи засуджений відбуває покарання за вчинення нетяжкого злочину, характеризується негативно, раніше засуджений, за час відбування покарання не мав жодного заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та двічі заохочувався адміністрацією установи лише з метою стимулювання правослухняної поведінки, не працевлаштований, порушував режим тримання та має шість стягнень, а саме 08 липня 2021 року засудженому оголошено попередження; 08 червня 2023 року винесено догану; 12 червня 2023 року, 27 червня 2023 року, 30 червня 2023 року - суворі догани, а 16 червня 2023 року застосовано стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятору на 10 діб, тому вказані обставини не є цілком переконливим для суду, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 квітня 2021 року і що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому відсутні передбачені ст. 81 КК України підстави для застосування до ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та суд відмовляє в задоволенні клопотання про умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1