Справа № 638/1796/24
Провадження № 1-кс/638/573/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання слідчого СВ № 2 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , стосовно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдівця, маючого двох повнолітніх доньок, який працював за трудовою угодою у фермера ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу статті 89 КК України не судимого,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ № 2 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні відділення № 2 СВ Ізюмського РУП перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000145 від 28 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 12, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено: 23.01.2024 року у другій половині дня, точний час в ході досудового слідства не встановлений, ОСОБА_5 розпивав спиртні напої у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , разом з ОСОБА_10 та господарем будинку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з яким у ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого виник умисел на вбивство ОСОБА_12 . Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті, штовхнув ОСОБА_12 , від чого останній впав на спину. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв дерев`яний табурет та із значною силою зверху вниз протягом тривалого часу наніс декілька ударів по голові ОСОБА_12 , який знаходився на підлозі в лежачому положенні. Після чого ОСОБА_5 взяв ножівку по дереву і кілька разів провів нею по шиї ОСОБА_12 , одночасно утримуючи рот та ніс, обмежуючи при цьому можливість вільно дихати. Від даних дій ОСОБА_12 отримав наступні тілесні ушкодження: множинні синці та забійні рани голови та обличчя з множинними переломами кісток обличчя та голови, ділянки забої головного мозку, точкові крововиливи на кон`юктивні очей, слизових оболонок рота та твердого неба. Також, встановлений наступний судово-медичний діагноз: а) механічна асфіксія; б) удавлення (задушення). Множинні травми голови та обличчя. Від вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці. Дані тілесні ушкодження виникли прижиттєво та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з причиною настання смерті. Після чого, ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_10 та ОСОБА_13 винесли труп на вулицю, а наступного дня сховали тіло у підвалі будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Окрім того, 25.01.2024 року в другій половині дня, точний час в ході досудового слідства не встановлений, ОСОБА_5 розпивав спиртні напої у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та господарем будинку ОСОБА_11 . В цей час до даного будинку без запрошення в стані алкогольного сп`яніння прийшов ОСОБА_15 , з яким у ОСОБА_14 та ОСОБА_5 виник конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , який раніше вчинив умисне вбивство ОСОБА_12 , виник умисел на вбивство ОСОБА_15 . Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , діючи узгоджено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скоїли злочин за наступних обставин. ОСОБА_14 діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, вдарив ОСОБА_15 кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_15 впав на спину. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 табуретом із значною силою зверху вниз протягом тривалого часу наніс декілька ударів лежачому ОСОБА_15 , від чого табурет зламався. Після чого ОСОБА_5 схопив сокиру і зі значною силою зверху вниз протягом тривалого часу наніс кілька ударів в область голови ОСОБА_15 , який знаходився на підлозі в лежачому положенні. Одночасно ОСОБА_14 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_15 , взяв ніж і наніс декілька ударів ОСОБА_15 в область грудей та шиї. Від даних протиправних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_5 . ОСОБА_15 отримав наступні тілесні ушкодження: три колото-різаних рани передньої поверхні грудної клітини зліва, одна з яких проникає в плевральну порожнину з пошкодженням аорти, колото-різане пошкодження по задній поверхні грудної клітини зліва, та колото-різане пошкодження на лобі справа; різана рана шиї з пошкодженням щитоподібного хрящя, глотки, надгортанника та правої сонної артерії; рублені рани на лобі та нижній повіці правого ока з дрібно уламковим переломом кісток черепу та обличчя; забійна рана на потилиці зліва; ділянки забою головного мозку лобних долей, від чого помер на місці. Причиною смерті ОСОБА_15 стала сукупна травма тіла. Дані тілесні ушкодження виникли прижиттєво та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з причиною настання смерті. Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_14 винесли тіло на вулицю і сховали за колодязем прикривши його матрацом та гілками за адресою: АДРЕСА_4 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 12, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Слідчим зазначено, що, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування доходить висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

Органом досудового розслідування вказано, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваного ОСОБА_5 процесуальних обов`язків і її належну поведінку.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, все це свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий вказує, що підозра ОСОБА_5 обґрунтована належними та допустимими доказами. Ризики на сьогодні об`єктивно існують та можуть бути реалізовані підозрюваним у разі його перебування не в місцях попереднього ув`язнення, без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 впродовж двох днів вчинив два особливо тяжкі кримінальні правопорушення, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, що свідчить про обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у скоєнні кримінального правопорушення злочину, у вчиненні якого підозрюється, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, після скоєння обох вбивств ОСОБА_5 ініціював їх приховання (приховування тіл загиблих, спалювання знарядь дерев`яних табуретів), тобто намагався приховати сліди злочинів та уникнути кримінальної відповідальності. Вказане свідчить про наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 вказав на визнання вини його підзахисним, при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Підозрюваний підтвердив факти скоєння ним вбивств, не заперечуючи викладені у клопотанні обставини, каївся у вчиненому.

Слідчий суддя, повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.

23.01.2024 року у другій половині дня ОСОБА_5 розпивав спиртні напої у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , разом з ОСОБА_10 та господарем будинку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з яким у ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого виник умисел на вбивство ОСОБА_12 . Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті, штовхнув ОСОБА_12 , від чого останній впав на спину. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв дерев`яний табурет та із значною силою зверху вниз протягом тривалого часу наніс декілька ударів по голові ОСОБА_12 , який знаходився на підлозі в лежачому положенні. Після чого ОСОБА_5 взяв ножівку по дереву і кілька разів провів нею по шиї ОСОБА_12 , одночасно утримуючи рот та ніс, обмежуючи при цьому можливість вільно дихати. Від даних дій ОСОБА_12 отримав не сумісні з життям тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_10 та ОСОБА_13 винесли труп на вулицю, а наступного дня сховали тіло у підвалі будинку за адресою: АДРЕСА_4 . Таким чином, ОСОБА_16 вчинено кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, 25.01.2024 року в другій половині дня ОСОБА_5 розпивав спиртні напої у будинку за адресою: АДРЕСА_4 . В цей час до даного будинку без запрошення в стані алкогольного сп`яніння прийшов ОСОБА_15 , з яким у ОСОБА_14 та ОСОБА_5 виник конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , який раніше вчинив умисне вбивство ОСОБА_12 , виник умисел на вбивство ОСОБА_15 . Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , діючи узгоджено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скоїли злочин за наступних обставин. ОСОБА_14 діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, вдарив ОСОБА_15 кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_15 впав на спину. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 табуретом із значною силою зверху вниз протягом тривалого часу наніс декілька ударів лежачому ОСОБА_15 , від чого табурет зламався. Після чого ОСОБА_5 схопив сокиру і зі значною силою зверху вниз протягом тривалого часу наніс кілька ударів в область голови ОСОБА_15 , який знаходився на підлозі в лежачому положенні. Одночасно ОСОБА_14 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_15 , взяв ніж і наніс декілька ударів ОСОБА_15 в область грудей та шиї. Від даних протиправних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_5 . ОСОБА_15 отримав не сумісні з життям тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_14 винесли тіло на вулицю і сховали за колодязем прикривши його матрацом та гілками за адресою: АДРЕСА_4 .

У результаті вказаних вище подій до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, в кримінальному провадженні № 000145 від 28 січня 2024 року.

29 січня 2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, в кримінальному провадженні № 000145 від 28 січня 2024 року.

Слідчим суддею знайдено підтвердження в матеріалах клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 2 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 , у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Фактичні обставини інкримінованого підозрюваному умисного особливо тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.

Згідно із зібраними матеріалами ОСОБА_5 з середньою спеціальною освітою, вдівець, має двох повнолітніх доньок, працював за трудовою угодою у фермера ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в силу статті 89 КК України не судимий.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, враховано тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винним в вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, та вважає, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, впливу на свідків, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення нового злочину, є доведеними.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з пунктом 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 Європейський Суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя зазначає, що застава у розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України для особливо тяжкого злочину, не здатна забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ № 2 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком до 28 березня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання з 22 години 16 хвилин 28 січня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 31 січня 2024 року.

Слідчий суддя