КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4849/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника володільця майном ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року, -

за участю:

представника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015 року та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, виявлене під час проведення обшуку 13.07.2023 в автомобілі марки «Volkswagen Caravelle», днз НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 88 800 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот) доларів США та мобільний телефон марки «iPhone SE», ІМЕІ: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник володільця майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку 13.07.2023 за адресою АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_6 , а саме грошові кошти суму 88 800 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот) доларів США.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що в обґрунтування оскаржуваної ухвали покладено клопотання прокурора про арешт майна, яке є невмотивованим та не містить жодних доказів та посилань на відношення грошових коштів до кримінального провадження, а тому оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим.

Апелянт вказує на те, що вилучені під час обшуку у ОСОБА_6 грошові кошти є його особистою власністю від продажу нерухомого майна, яке належить його родині та власні заощадження, які він вимушений носити при собі, з питань небезпеки залишення без догляду за місцем проживання. Походження грошових коштів підтверджується копіями договорів купівлі продажу нерухомого майна. Вказані кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження.

Зі змісту клопотання та доданих до нього документів вбачається, що прокурором - не надано жодного доказу на підтвердження наявності ознак речових доказів, не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України. В клопотанні не зазначено та прокурором не доведено можливість використання вказаного тимчасово вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні. Крім того, особа, в якої під час обушку вилучені грошові кошти, не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, що виключає можливість обмеження його права власності за інших підстав, визначених ст. 170 КПК України.

На обґрунтування необхідності накладення арешту прокурором до матеріалів клопотання долучено постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 про визнання речовим доказом від 13.07.2023.

Ознайомившись з вказаною постановою встановлено, що в постанові не зазначено, яке доказове значення мають вилучені купюри для кримінального провадження, чи були вони знаряддям вчинення злочину чи предметом злочину, або містять сліди кримінального правопорушення. Безпосередньо самі вилучені купюри, а ні в протоколі обшуку від 13.07.2023, а ні в постанові про визнання речовим доказом жодним чином не ідентифіковані, серії та номери купюр не перелічені тощо. Постанова про визнання речовим доказом містить суттєві суперечності, які не дозволяють встановити, а ні підстави та мету визнання тимчасово вилучених купюр, схожих на грошові кошти речовим доказом, а ні перелік і вид майна, яке визнається речовим доказом.

Так, за текстом мотивувальної частини постанови значення речового доказу в кримінальному провадженні мають не вилучені купюри, а документи, які є знаряддям вчинення злочину, предметом злочину та містять сліди кримінального правопорушення.

В резолютивній частині постанови від 13.06.2023 року про визнання речовим доказом постановлено: «визнати речовим доказом грошові кошти, вилучені під час обшуку 20.06.2023 року», а прокурор просить у клопотанні накласти арешт на грошові кошти, вилучені під час обшуку 13.07.2023 року, тобто накласти арешт на грошові кошти, які фактично не мають правового статусу речового доказу.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

З урахуванням зазначеного, думки представника володільця майном ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який вважав за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, представника володільця майном ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника володільця майном ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офіса Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 02.02.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ст. 386, ч. 1 ст. 129 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в липні 2014 року перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_11 разом з іншими на даний час невстановленими особами, створила стійке ієрархічне об`єднання осіб для спільної діяльності з метою вчинення особливо тяжких, тяжких та інших злочинів, до складу якої у різний період часу входили: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_26 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , та інші невстановлені на даний час особи, запропонувавши останнім прийняти участь у вчиненні запланованих нею злочинів, пов`язаних з ухиленням від сплати податків до бюджетів, підробленням документів, печаток, штампів та бланків, збуту чи використання підроблених документів, печаток, штампів, внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості та заволодінням чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою та набуття, володіння або використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню доходів).

Вказані особи усвідомлювали факт існування злочинної організації та підтвердили реальність своїх намірів шляхом зайняття спільною злочинною діяльністю у складі злочинної організації.

Також в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 , спільно з учасниками очолюваної нею злочинної організації за співучастю з директором ТОВ «Рікардо груп» ОСОБА_20 , директором ТОВ «Физер» ОСОБА_22 , директором ТОВ «ФК «Річмонд» ОСОБА_17 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , шахрайським шляхом грошовими коштами товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Інвестиційна долина» на суму 162 000 000 (сто шістдесят два мільйони) гривень, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_32 спільно з ОСОБА_47 та ОСОБА_46 запропонував представникам ТОВ «Інвестиційна долина» придбати земельну ділянку з кадастровим номером :78:139:0055 площею 113,52 га, що розташована в Оболонському районі м. Києва по вул. Озерна, яка перебувала у власності АТ «Родовід Банк», що знаходився у стані ліквідації. На що представники ТОВ «Інвестиційна долина» надали свою згоду.

Для вчинення незаконних реєстраційних дій ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 в період часу з 21.12.2017 по 29.12.2017 залучили невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які використовуючи шкідливе програмне забезпечення шляхом незаконного втручання у реєстри від імені одного з нотаріусів та від імені одного з державних реєстраторів зняли накладені арешти на вказану земельну ділянку та здійснили реєстрацію права власності з ПАТ «Родовід Банк» на фіктивне підприємство ТОВ «Фінансова компанія «Аттал».

05.01.2018 ОСОБА_31 повідомив, що вказана ділянка виставлена ТОВ «Фінансова компанія «Аттал», яке за версією слідства підконтрольне злочинній організації, для продажу на електронні торги та з метою її придбання ТОВ «Інвестиційна долина» необхідно прийняти участь у торгах.

Перемогу у конкурсі отримала ТОВ «Інвестиційна Долина» та викупила вказану земельну ділянку за суму у 162 000 000 гривень, згідно з протоколом електронних торгів EXP-000001 від 12.01.2018 перерахувало 23.01.2018 з відкритого рахунку в акціонерному товаристві «Альфа-Банк» на банківський рахунок ТОВ «ФК «Аттал» (реєстраційний код 39916098), відкритий у акціонерному товаристві «Індустріал Банк», грошові кошти у сумі 162 000 100, 00 гривень за земельну ділянку з кадастровим номером :78:139:0055.

24.01.2018 ТОВ «ФК «Аттал» перерахувало одержані від ТОВ «Інвестиційна долина» грошові кошти на банківські рахунки підконтрольного ОСОБА_48 підприємства ТОВ «Рікардо груп» (реєстраційний код 40192654), директором якого являвся ОСОБА_20 .

У подальшому 25.01.2018 та 26.01.2018 ТОВ «Рікардо груп» перерахувало вищезазначені грошові кошти в сумі 160 193 522,40 грн. на банківський рахунок підконтрольного ОСОБА_48 підприємства ТОВ «Физер», директором якого являлась ОСОБА_22 . Зазначені грошові кошти ТОВ «Физер» в період з 25.01.2020 по 02.02.2020 було перераховано на банківські рахунки підконтрольного ОСОБА_48 підприємства ТОВ «ФК «Річмонд», директором якого являлась ОСОБА_17 , з послідуючим їх обготівкуванням та за посередництва ОСОБА_49 зняттям через касу банку ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» та через банківські картки підконтрольних ОСОБА_48 фізичних осіб, які було відкрито в акціонерному товаристві комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

Продовжуючи свій злочинний умисел та переслідуючи мету власного незаконного збагачення, починаючи з січня 2017 року ОСОБА_48 , спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_26 , та іншими на даний час невстановленими особами, використовуючи підконтрольні підприємства, а саме ТОВ «ТПК «Екодім» (код 40189725), ТОВ «Промислова Група «АВМ» (код 40608231), ТОВ «Даймор» (код 40822045), ТОВ «К ЕНД К ЛТД» (код 40191210), ТОВ «Інвестиційно-виробничий комплекс «Рециклінг» (код 40193925), ТОВ «Верін Торг» (код 40792152), ТОВ «Ільїн Консалт» (код 40570224), ТОВ «ТД Траверсал» (код 41151142), ТОВ «Метакосталт» (код 41243271), ТОВ «Марк-Ойл» (код 40672904), ТОВ «Праймгаз» (код 42000170), під виглядом поставки природного газу створила злочинну схему по заволодінню коштами ПАТ «Донецькоблгаз» (код 03361075) та його структурного підрозділу - Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (код 24805642) на суму понад 450 млн грн з послідуючим їх привласненням.

За час функціонування злочинної організації, залучивши її членів, ОСОБА_48 вчинено також інші кримінальні правопорушення.

Крім того встановлено, що до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_4 ) який є організатором протиправного фінансового механізму, діяльність якого направлена на сприяння в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах. Слід зазначити, що гр. ОСОБА_35 окрім посвідки на постійне місце проживання в Україні має також паспорт громадянина російської федерації.

Громадянин ОСОБА_35 , є засновником та кінцевим бенефіціарним власником приватного сільськогосподарського холдингу A.G.R. Group, який об`єднує 19 українських компаній, що спеціалізуються на вирощуванні зернових, а також молочному тваринництві.

До складу холдингу A.G.R. Group входять наступні підприємства, а саме: ТОВ «Харківецьке» (), ТОВ «Семенівка Агро Плюс» (), ТОВ «Гадяч агро» (), ТОВ «Чорнухинський край» (), ТОВ «Давидівський дар» (), ТОВ «Мега Менеджент Проект» (), ТОВ «Сільськогосподарське підприємтсво «Трейдагропостач» (), ТОВ «Дейманівський дар» (), ТОВ «Колос 200» (), ТОВ «Агро - торгівельна фірма «Агро - Діло» (), ТОВ «Сигма - Універсал» (), ПП «Стоколос - Агроінвест» (), ТОВ «Васілко» (), Дочірнє підприємство «Альфа Фарм» (), Фермерське господарство «МТС «Агропростір» (), Дочірнє підприємство «Євразія - агро» (), ТОВ «Шарай» (), ТОВ «Агро діметра» (), ТОВ «Спец агро транс» ().

Разом з цим, проведеними оперативними заходами вдалося встановити, що ОСОБА_35 має відношення до тіньового обігу готівкових коштів, в тому числі надає послуги ОСОБА_48 з переведення безготівкових коштів в готівку. Для організації даної протиправної діяльності ОСОБА_35 використовує ряд підконтрольних йому осіб, які відповідають та контролюють тіньовий обіг готівкових коштів , а саме: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_53 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Для здійснення своє протиправної діяльності ОСОБА_9 та ОСОБА_53 під керівництвом ОСОБА_54 використовують приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане офісне приміщення складається з двох поверхів, а частина приміщень мають обмежений доступ. Вказане офісне приміщення відвідує приблизно 8-10 працівників, а також значна частина клієнтів.

Слід зазначити, що на першому поверсі даного офісного приміщення розташована операційна каса в якій надають послуги по обміну валют від імені ТОВ «ФК «Центрофінанс» ().

В той же час більша кількість відвідувачів даного приміщення користуються послугами іншої каси, яка знаходиться теж на першому поверсі, але на якій відсутні будь - які розпізнавальні знаки, а також не видаються жодні чеки, також частину клієнтів забирають працівники офісу та заводять до приміщень, які розташовані на другому поверсі де видається незаконно проконвертована готівка. На фасаді офісного приміщення розміщено електронне табло на якому міститься напис «Найкращий курс» і Qr-cod посилання на Telegram канал перейшовши на який видається повідомлення з номерами телефонів, серед яких міститься номер телефону ОСОБА_55 .

Крім цього, біля офісного приміщення розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Лесі України, 28, постійно знаходяться три автомобілі, а саме: ЗАЗ Ланос днз НОМЕР_5 , Volkswagen Transporter днз НОМЕР_6 , Volkswagen Caddy днз НОМЕР_7 , всередині кожного з яких перебуває по два чоловіки. Вказані чоловіки фактично виконують функції кур`єрів, періодично заносять/виносять великі сумки або пакети та здійснюють їх перевезення по місту Києву клієнтам, які замовляють незаконно проконвертовану готівку.

Власниками вищевказаних автомобілів є ОСОБА_9 , якому належить автомобілі Volkswagen Transporter днз НОМЕР_6 , та ОСОБА_53 , якому належать автомобілі ЗАЗ Ланос днз НОМЕР_5 та Volkswagen Caddy днз НОМЕР_7 .

Крім того, 05.05.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2023 проведено обшук в автомобілі марки Volkswagen Caddy днз НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_53 в ході проведення якого виявлені предмети, речі та документи, які тимчасово вилучені, а саме: грошові кошти у національній валюті різними номіналами у загальній сумі 21 млн. гривень.

Так, під час огляду мобільного телефону, який було вилучено 05.05.2023 року, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та яким користувалися особи причетні до незаконного обігу готівкових коштів, організований гр. ОСОБА_9 , та який підконтрольний ОСОБА_56 , встановлено 14 контактних номерів, які були записані в телефонну книгу даного мобільного телефону.

Один з контактів був підписаний «Оксана офис» з номером НОМЕР_8 . Проведеними оперативними заходами вдалося встановити, що вказаним номером телефону користується громадянка України ОСОБА_57 (іпн. НОМЕР_9 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що ОСОБА_57 контактує з усіма особами, які надають послуги з незаконного обігу готівкових коштів за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_6 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 та іншими.

Крім цього в результаті моніторингу номеру телефона НОМЕР_8 , який використовує ОСОБА_57 встановлено, що вказаний номер телефону підписаний деякими особами, як « ОСОБА_65 », « ОСОБА_63 », «ОСОБА_66».

На першому поверсі будинку по АДРЕСА_3 розташовується пункт обміну валют. Згідно квитанції, яку видають в вказаному пункті обміну валют, послуги надаються ПРАТ «УФГ» (). В той же час в ході досудового розслідування встановлено, що деяких клієнтів впускають в середу приміщення. Характерними особливостями тих осіб, яких пропускають в середину пункту обміну валют є те, що дані особи прибувають з сумками або портфелями.

20.06.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2023 проведено обшук транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Caddy», днз НОМЕР_7 , який на праві власності належить ОСОБА_64 , в ході проведення якого у вказаному автомобілі виявлені предмети, речі та документи, які тимчасово вилучені, а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США.

Крім того, 13.07.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2023 проведено обшук транспортного засобу, а саме: автомобіля марки Volkswagen Caravelle, днз НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , в ході проведення якого у вказаному автомобілі виявлені предмети, речі та документи, які тимчасово вилучені, а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 88800 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот) доларів США та мобільний телефон марки «iPhone SE», ІМЕІ: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 .

13.07.2023 винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 88800 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот) доларів США та мобільний телефон марки «iPhone SE», ІМЕІ: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 визнано речовими доказами.

14.07.2023 року прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, виявлене під час проведення обшуку 13.07.2023 в автомобілі марки «Volkswagen Caravelle», днз НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 88 800 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот) доларів США та мобільний телефон марки «iPhone SE», ІМЕІ: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 .

В обґрунтування вимог клопотання прокурор послався на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, тимчасово вилучені, під час проведення обшуків грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом та мають значення у кримінальному провадженні, як речові докази, оскільки відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому підлягають збереженню органом досудового розслідування на час слідства та розгляду судом.

19.07.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, виявлене під час проведення обшуку 13.07.2023 в автомобілі марки «Volkswagen Caravelle», днз НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 88 800 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот) доларів США та мобільний телефон марки «iPhone SE», ІМЕІ: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на тимчасово вилучене майно, виявлене під час проведення обшуку 13.07.2023 в автомобілі марки «Volkswagen Caravelle», днз НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 88 800 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот) доларів США та мобільний телефон марки «iPhone SE», ІМЕІ: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі сліди кримінального правопорушення та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що прокурором наведено достатні підстави, щодо доцільності застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з огляду на приписи ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують вимоги клопотання про арешт майна, колегією суддів встановлено підстави для його задоволення, а саме, що прокурором доведено та матеріалами клопотання достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ст. 386, ч. 1 ст. 129 КК України у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015, а також, що постановою слідчого від 13.07.2023 року /т. 3 а.с. 49-54/, вищевказані купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 88 800 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот) доларів США, які виявлені під час проведення обшуку 13.07.2023 в автомобілі марки «Volkswagen Caravelle», днз НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , визнано речовим доказом.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна, вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вищевказане майно підлягало арешту з тих підстав, що воно є речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000632 від 02.02.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ст. 386, ч. 1 ст. 129 КК України та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту, як речових доказів, з метою їх збереження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майном.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Твердження апелянта, що в резолютивній частині постанови від 13.07.2023 року про визнання речовим доказом, постановлено: «визнати речовим доказом грошові кошти, вилучені під час обшуку 20.06.2023 року», а прокурор просить у клопотанні накласти арешт на грошові кошти, вилучені під час обшуку 13.07.2023 року, є слушними. Проте, як вбачається зі змісту даної постанови, а саме мотивувальної її частини, що датою вилучення є саме 13.07.2023, тому дану обставину, колегія суддів вважає опискою. Однак дана обставина не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Посилання апелянта на те, що вилучені під час обшуку у ОСОБА_6 грошові кошти є його особистою власністю, від продажу нерухомого майна, яке належить його родині та власні заощадження, які він вимушений носити при собі, з питань небезпеки залишення без догляду за місцем проживання; походження грошових коштів підтверджується копіями договорів купівлі продажу нерухомого майна; вказані кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження, то дані обставини мають бути перевірені органом досудового розслідування, з урахуванням обставин даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника володільця майном ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4