У Х В А Л А

судового провадження

02.01.2024 року Суддя Франківського районного суду м. ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши матеріали заяви про відвід слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про відвід її від розгляду скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, на підставі заяви від 27.04.2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, на підставі заяви від 27.04.2022 року.

З метою усунення всіх сумнівів щодо неупередженості слідчого судді під час розгляду клопотання, суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід від розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування (справа №462/1883/22, провадження №1- кс/465/2010/23).

Дослідивши заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 , вважаю, що слід таку задовольнити з наступних підстав.

Під час вивчення матеріалів скарги встановлено, що в даній справі головуючій судді ОСОБА_3 , скаржниками неодноразово заявлялись відводи, зокрема:

16.06.2023 року - з підстав того, що слідча суддя, на думку заявника, не вважає за необхідне виконувати делеговані повноваження, зловживає своїм службовим становищем, бере участь у корупційних схемах, які носять ознаки мародерства;

03.07.2023 року - з мотивів корупційних зв`язків слідчої судді, порушення прав людини та ін.;

Двічі 10.07.2023 року - з підстав того, що діяльність судді ОСОБА_3 є, на думку скаржника, прикладом суддівського свавілля, беззаконня, корупції, останньою порушуються права людини;

28.07.2023 року з підстав того, що заявниця ОСОБА_6 звернулась у Національне антикорупційне бюро України із заявою про злочин нібито вчинений суддею ОСОБА_3 , яка, як зазначається у заяві про відвід, унеможливлює судовий захист заявниці;

13.10.2023 року - з мотивів того, що слідча суддя грубо порушує права людини, ігнорує вимоги Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що підриває довіру не тільки до судової гілки влади.

Як вбачається з поданих заяв про відвід, скаржниками систематично наводяться образливі вислови на адресу слідчого судді, надаються суб`єктивні характеристики. Заяви містять некоректні висловлювання на адресу слідчої судді ОСОБА_3 .. Окрім того, скаржники систематично висловлюють категоричну недовіру слідчому судді.

В судовому засіданні 28.12.2023 року, скаржником ОСОБА_5 , слідчому судді ОСОБА_3 всьоме заявлено відвід, мотивований упередженим ставленням слідчого судді ОСОБА_3 до нього, корупційними зв`язками судді, відсутністю довіри до слідчого судді ОСОБА_3 тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною п`ятою ст. 80 КПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді.

Відтак приходжу до висновку, що з метою забезпечення особам, що беруть участь у справі, довіри до суду, який розглядає справу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви в неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, вважаю за доцільне задоволити сомовідвід слідчому судді ОСОБА_3 .

У відповідності до ч.2 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

На підставі викладеного та керуючись статтей 35, 76, 80 - 82 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід слідчому судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, на підставі заяви від 27.04.2022 року (справа №462/1883/22, провадження №1- кс/465/830/23) - задоволити.

Матеріали судової справи №462/1883/22, провадження №1- кс/465/830/23 передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8