гСправа № 187/146/24 Провадження №1-кп/0187/47/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному порядку обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 23.11.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заньки, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді водія 2 відділення 3 аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , звільненого з ЗО жовтня 2022 року від займаної посади та зарахованого в розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 у військовому званні солдат,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 липня 2022 року №183 солдат ОСОБА_3 , переведений на посаду військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно зі ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Проте солдат ОСОБА_3 являючись військовослужбовцем, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади.

Так, ОСОБА_3 у невстановлений у ході досудового розслідування дату, час та місці виник умисел на придбання в порушення «Про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженого наказом МВС 07.12.2009 №515 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15.06.2023 № 495) ведійського посвідчення НОМЕР_3 від 07.07.2020 виданого ТСЦ 1443 на ім`я « ОСОБА_3 ».

Реалізуючи злочинний умисел направлений на придбання та використання завідомо підробленого документа ОСОБА_3 , у невстановлений у ході досудового розслідування дату, час, місці та у невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав завідомо підроблений документ, а саме водійське посвідчення НОМЕР_3 від 07.07.2020 виданого ТСЦ 1443 на ім`я « ОСОБА_3 ».

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/47405-ДД від 26.12.2023 зображення лицьового та зворотнього боків посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », виготовлені способами термографічного друку за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу термічного, сублімаційного принтерів тощо. Ознак внесення змін до первинного змісту посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 не виявлено. Бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

В подальшому, 22.11.2023 ОСОБА_3 , приблизно о 19:30 годині, був учасником дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., смт. Петриківка, просп.Петра Калнишевського, неподалік будинку №16-А. А саме керував автомобілем «Hyundai» д.н.з НОМЕР_4 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням в наслідок чого скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Меrcedes» д.н.з НОМЕР_5 .

В ході складання схеми ДТП та відібрання пояснень ОСОБА_3 надав працівникам поліції посвідчення водія яке за зовнішніми ознаками викликало сумніви в його дійсності. Проведеною на місці ДТП перевіркою співробітниками екіпажу «Патент-212» сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, було встановлено, що згідно даних інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України (ІІПС «Армор»), посвідчення водія серії НОМЕР_3 значиться таким, що видано 07.07.2021 органом ТСЦ 1443, на ім`я « ОСОБА_6 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном дії до 07.07.2051.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

- письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника було роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України, через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання, пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

ОСОБА_3 раніше не судимий, має середньо-спеціальну освіту, військовослужбовець, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога.

Як обставини, що пом`якшують покарання суд враховує щире каяття обвинуваченого.

Обставин, передбаченими ст. 67 КК України, які обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність тих, що обтяжують покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією ч. 4 ст. 358 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадження на залучення експерта становлять суму 2 650.48 грн, які належить стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області 187/2281/23 (провадження 1-кс/0187/360/23) від 23.11.2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 302, 368-374, 381-382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центу Міністерства внутрішніх справ України витрати на залучення експерта у розмірі 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок.

Речові докази: посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 » знищити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області 187/2281/23 (провадження 1-кс/0187/360/23) від 23.11.2023 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1