Справа № 621/4646/23
Пр. № 1-кп/621/116/24
ВИРОК

Іменем України

08 січня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

за відсутності потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000365 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Зміїв Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судимий,

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Зміїв Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , судимий вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2022 за сукупністю злочинів, передбачених частиною 1 статті 191, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; звільнений від покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком на 3 роки; на підставі ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 16.11.2023 звільнення від покарання з випробуванням скасовано та направлено для відбуття покарання за вироком суду від 19.07.2022 у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

У період з 10 по 15 серпня 2023 в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували поблизу гаражного приміщення АДРЕСА_4 , яким користується ОСОБА_7 , де у них виник спільний умисел на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації вказаного спільного умислу в той же період часу, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ), продовженого Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, з 05:30 години 20 травня 2023 року на 90 діб, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, шляхом підбору ключа до внутрішнього замку, здійснили відкриття дверей та проникли до гаражного приміщення АДРЕСА_4 , звідки таємно вчинили крадіжку телескопічної драбини, вартістю 2400 грн. 00 к., декоративної новорічної прикраси « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вартістю 1000 грн. 00 к., каркасу для навісу над ганком, вартістю 800 грн. 00 к., килиму з довгим ворсом, вартістю 1800 грн. 00 к., шкіряного сидіння для автомобіля, вартістю 4500 грн. 00 к., після чого залишили місце вчинення злочину та розпорядилися майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10 500 грн. 00 к.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення.

ОСОБА_5 вчинив в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення, в тому числі повторно.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду у повному обсязі визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та показав про зазначені вище обставини вчинення ним крадіжки в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, з проникниненням до іншого приміщення.

Так, у період з 10 по 15 серпня 2023 за попередньою змовою з ОСОБА_5 шляхом підбору ключа вони проникли до гаражного приміщення ОСОБА_7 , звідки таємно викрали належне йому майно, а саме драбину, декоративну новорічну прикрасу, каркас, килим та сидіння для автомобіля, якими розпорядились на власний розсуд.

У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду у повному обсязі визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та показав про зазначені вище обставини вчинення ним крадіжки в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, з проникниненням до іншого приміщення.

Так, у період з 10 по 15 серпня 2023 за попередньою змовою з ОСОБА_4 шляхом підбору ключа вони проникли до гаражного приміщення ОСОБА_7 , звідки таємно викрали належне йому майно, відповідно до переліку зазначеному в обвинувальному акті, яким розпорядився на власний розсуд. Щиро розкаявся.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 є винуватим:

- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 є винуватим:

- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України тяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини, часткове відшкодування шкоди шляхом повернення майна потерпілому ОСОБА_7

- обставин, що обтяжує покарання, відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено;

- особу обвинуваченого, який раніше в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий; під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував; скарг на нього за місцем проживання не надходило; одружений; не працює.

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

При призначенні ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, однак обвинувачений щиро розкаявся, обставини, що обтяжують покарання відсутні, враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Приймаючи рішення про звільнення від покарання з випробуванням суд, окрім зазначеного, враховує як те чи інше рішення може вплинути на подальшу долю особи, враховуючи обставини вчинення кримінально - протиправних дій, вік та соціальний статус обвинуваченого, психологічне ставлення ОСОБА_4 , до вчиненого та щирий осуд своїх дій.

Під час призначення покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини, відшкодування шкоди шляхом часткового повернення майна потерпілому ОСОБА_7

- обставин, що обтяжує покарання, відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено;

- особу обвинуваченого, який раніше судимий, за вироком від 19.07.2022; ухвалою від 16.11.2023 скасовано звільнення від покарання та направлено для відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило; не одружений; не працює і не знаходиться на обліку в службі зайнятості.

Проаналізувавши наведені вище відомості щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, його конкретних обставин, особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України з застосуванням положень статті 71 Кримінального кодексу України.

За правилами частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, ОСОБА_5 засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2022 за сукупністю злочинів передбачених частиною 1 статті 191, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; звільнений від покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 Кримінального кодексу України на строк 3 роки. Ухвалою від 16.11.2023 звільнення від покарання з випробуванням скасовано, ОСОБА_5 направлено для відбуття покарання за вироком суду від 19 липня 2022. Строк відбуття покарання рахувати з 16 листопада 2023.

Враховуючи, те що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, після постановлення вироку Зміївського районного суду від 19 липня 2022, остаточне покарання належить призначити відповідно до частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України.

У строк вітбутого покарання ОСОБА_5 зарахувати період перебування в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2022, починаючи з 16 листопада 2023 по 08.01.2023.

Строк вітбуття покарання рахувати з 08.01.2024.

З метою забезпечення реалізації прав обвинуваченого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та апеляційне оскарження, враховуючи, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком суду від 19.07.2022, до набрання даним вироком законної сили ОСОБА_5 належить тимчасово залишити в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , з метою забезпечення виконання вироку суду, суд не вбачає.

Застосований щодо речових доказів арешт на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 14 листопада 2023, належить скасувати.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного за даним вироком, частково приєднати 1 (один) місяць не відбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2022 за сукупністю злочинів передбачених частиною 1 статті 191, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

До набрання даним вироком законної сили ОСОБА_5 належить тимчасово залишити в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Строк відбуття покарання рахувати з 08.01.2024.

У строк вітбутого покарання ОСОБА_5 зарахувати період перебування в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2022, починаючи з 16 листопада 2023 до набрання даним вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частинах з кожного по 170 грн., 00 к., а всього 340 грн. 00 к., на користь судового експерта ОСОБА_9 на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №5602/23 від 14.11.2023.

Скасувати застосований на підставі ухвал слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 14 листопада 2023 арешт тимчасового вилученого майна.

Речові докази - телескопічну драбину; металеву конструкцію - гірлянду у виді тварин та сніговика; навіс для ганку, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати повернутими власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: