Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 399/583/22

провадження № 51-7339ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2023 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року стосовно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 ККУкраїни,

встановив:

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області вироком від

22 серпня 2023 року засудив ОСОБА_5 за ст. 128 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 21 червня

2022 року приблизно о 18:00, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння між будівлями магазинів « Змішторг » та « Добробут », що на

вул. Центральній 18 в сел. Павлиш Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області , в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_6 , діючи необережно, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно наніс один удар кулаком в нижню частину голови ОСОБА_6 , від якого потерпілий не втримався на ногах та впав на асфальтове покриття, при цьому вдарився правою скронево-тім`яною ділянкою голови об поверхню асфальту, отримавши тяжкі тілесні ушкодження.

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 30 жовтня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишив без задоволення, вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_5 - без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовими рішеннями через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить їх змінити, призначивши ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 визнав свою вину та щиро розкаявся, заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав повністю, частково відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в сумі 10 000 грн.

Мотиви Суду

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ст. 128 КК України в касаційному порядку не оспорюються.

Щодо доводів касаційної скарги захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, то Суд уважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість (ст. 414 КПК України).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення і попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх вищевказаних обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально - вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суди врахували конкретні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність обтяжуючої обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, висновок органу з питань пробації, даніпро особу обвинуваченого (раніше судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину).

Суд апеляційної інстанції також встановив обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 - визнання ним вини та повне відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди.

Тобто суди, призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 128 КК України, дотримались приписів статей 50, 65-67 КК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції перевірив доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 в частині можливості призначення ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт та не знайшов підстав для їх задоволення.

При цьому суд апеляційної інстанції зважив на відсутність щирого каяття обвинуваченого та на те, що двоє неповнолітніх дітей, про утримання яких заявляв ОСОБА_5 , записані на прізвище їхньої матері, яка отримує на них допомогу як мати-одиначка.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дотримались вимог кримінального та кримінального процесуального законів при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 та постановили судові рішення, які відповідають положенням статей 370, 374, 419 КПК України.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 навів доводи, аналогічні тим, які були вказані в його апеляційній скарзі та які судом апеляційної інстанції були ретельно перевірені.

Інших доводів, які би ставили під сумнів законність судових рішень, умотивованість висновків судів з питання правильності та справедливості призначеного ОСОБА_5 покарання, захисник у касаційній скарзі не навів.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що обґрунтовані підстави для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_4 відсутні, томуу відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 увідкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2023 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3