Справа № 541/1534/23
Провадження № 1-кп/541/35/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 11.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 11 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав письмові клопотання, які в судовому засіданні підтримав, про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, кожному, оскільки строк домашнього арешту спливає 04 лютого 2024 р., а ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшився, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинувачених інших, більш м`яких запобіжних заходів. Просив відмовити в задоволенні клопотань захисників про зміну обвинуваченим запобіжних заходів на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що ним подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на особисте зобов`язання, вважав, що ризики, зазначені прокурором не доведені. Крім того, просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 сумлінно виконує обов`язки, покладені на нього судом, вчасно з`являється до суду, місто Добропілля є прифронтовим і у випадку погіршення ситуації обвинувачений не зможе здійснити евакуацію, перебуваючи під домашнім арештом. Крім того, потерпілий і свідки у кримінальному провадженні вже всі були допитані, обвинувачений має цивільну дружину, добру репутацію, позитивно характеризується, має літніх батьків, належно виконує покладені на нього обов`язки. Крім того зазначив, що клопотання прокурора подано з порушенням строків, передбачених ст. 199 КПК України, а саме, менше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали, оскільки датовано і отримано ними 31.01.2024р., а тому підлягає поверненню прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив пом`якшити запобіжний захід, замінити його на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що наразі займається доставкою продуктів і виникає необхідність залишатися в м. Дніпро.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вважав, що ризики, зазначені прокурором, відсутні, обвинувачений ОСОБА_7 жодного разу не порушував покладених на нього обов`язків. Крім того, зазначив, що у зв`язку із пропущеним прокурором строком на звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу, клопотання необхідно взагалі повернути прокурору. Крім того, захисником подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що жодного доказу обвинувачення не має, а ризики, зазначені прокурором не доведені, обвинувачений сумлінно виконує обов`язки, покладені на нього судом, вчасно з`являється до суду, має літніх батьків, при цьому потерпілий і свідки вже були допитані, потерпілий відмовився від цивільного позову.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та захисників, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Порядок продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено частиною шостою статті 181 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Таким чином, системний аналіз змісту положень ст.ст. 181,199 КПК України та ст. 331 КПК України свідчить про обов`язок судді розглянути клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування такого запобіжного заходу.

Як встановлено судом, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено на підставі ухвали суду від 04.12.2023р. строком до 04.02.2024р.

Отже, на час розгляду суддею клопотання прокурора строк дії застосованого відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не закінчився.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.03.2023р. до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з моменту взяття під варту 14 березня 2023 року по 09 травня 2023 року включно, врахувавши строк перебування під вартою з 11 березня 2023р. по 14 березня 2023р., без застосування застави.

Ухвалою суду від 04.05.2023р. під час підготовчого судового засідання продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 02 липня 2023 року включно.

Ухвалою суду від 22.06.2023р. змінено запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці, тобто по 22 серпня 2023 року включно. Зобов`язано ОСОБА_7 прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; утримуватись від спілкування з особами, який є потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалою суду від 16.08.2023р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 16 жовтня 2023 року включно, із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, з раніше визначеними обов`язками.

Ухвалою суду від 10.10. 2023р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 10 грудня 2023 року включно, із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, з раніше визначеними обов`язками.

Ухвалою суду від 04.12.2023р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 04 лютого 2024 року включно, із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, з раніше визначеними обов`язками.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі обґрунтованість підозри, суспільну небезпечність тяжкого злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про його особу, наявність на даний час ризику, передбаченого п.1 ст. 177 КПК України, який суд вважає доведеними, виходячи з обставин інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, утриманців не має, та доведення, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від суду, який існував на час обрання запобіжного заходу, не відпав і продовжує існувати на час розгляду вказаного кримінального провадження судом, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, вчиненому групою осіб, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від суду.

Також суд звертає увагу на те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дію воєнного стану неодноразово продовжено, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 листопада 2023року № 3429-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

При цьому суд враховує, що на даний час вже допитані потерпілий та свідки у кримінальному провадженні, а також враховує характеризуючі матеріали щодо обвинуваченого та добросовісне виконання обвинуваченим умов перебування під домашнім арештом вже тривалий час.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку домашнього арешту.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, запобігання ризикам передбаченим у ч. 1 цієї статті, суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на даному етапі судового розгляду здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризику, вказаному у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України та встановленому судом, тобто вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування.

Для досягнення мети запобіжного заходу суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: з`являтись на виклики суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Крім того встановлено, що ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2023р. до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з моменту фактичного затримання з 11 березня 2023 року по 09 травня 2023 року включно, без застосування застави.

Ухвалою суду від 04.05.2023р. під час підготовчого судового засідання продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 02 липня 2023 року включно.

Ухвалою суду від 22.06.2023р. змінено запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці, тобто по 22 серпня 2023 року включно. Зобов`язано ОСОБА_6 прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; утримуватись від спілкування з особами, який є потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалою суду від 16.08.2023р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 16 жовтня 2023 року включно, із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, з раніше визначеними обов`язками.

Ухвалою суду від 10.10.2023р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 10 грудня 2023 року включно, із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, з раніше визначеними обов`язками.

Ухвалою суду від 04.12.2023р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 04 лютого 2024 року включно, із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, з раніше визначеними обов`язками.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі обґрунтованість підозри, суспільну небезпечність тяжкого злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про його особу, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який суд вважає доведеними, виходячи з обставин інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, утриманців не має, та доведення, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від суду, який існував на час обрання запобіжного заходу, не відпав і продовжує існувати на час розгляду вказаного кримінального провадження судом, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, вчиненому групою осіб, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від суду.

Також суд звертає увагу на те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дію воєнного стану неодноразово продовжено, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 листопада 2023року № 3429-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

При цьому суд враховує, що на даний час вже допитані потерпілий та свідки у кримінальному провадженні, а також враховує характеризуючі матеріали щодо обвинуваченого та добросовісне виконання обвинуваченим умов перебування під домашнім арештом вже тривалий час.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку домашнього арешту.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, запобігання ризикам передбаченим у ч. 1 цієї статті, суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на даному етапі судового розгляду здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризику, вказаному у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, та встановленому судом, тобто вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування.

Для досягнення мети запобіжного заходу суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: з`являтись на виклики суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

За таких обставин суд вважає можливим змінити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на більш м`який запобіжний заходу у вигляді особистого зобов`язання, що забезпечить належне запобігання настанню вказаного ризику.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 197, 199, 331, 369, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 - відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.

Змінити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді домашнього арешту в нічний час доби - на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, поклавши на обвинуваченого наступні обов`язки: з`являтись на виклики суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у відповідності з ч. 2 ст. 179 КПК України в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Змінити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту в нічний час доби - на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці, поклавши на обвинуваченого наступні обов`язки: з`являтись на виклики суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у відповідності з ч. 2 ст. 179 КПК України в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Копію ухвали для виконання направити до Відділу поліції № 1 (м. Добропілля) Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, для відома.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1