Провадження № 1-кс/742/1816/23
Єдиний унікальний № 742/3688/23
У Х В А Л А

іменем України

10 жовтня 2023 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Прилуки клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Киріївка Бершадського району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , майстра ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 2 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 ,

в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000984 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

Захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000984 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що в провадженні Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000984 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України. Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 28 липня 2023 року, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 серпня 2023 року, та ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 19 вересня 2023 року, застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів без визначення розміру застави. Строк дії запобіжного заходу визначено до 22 жовтня 2023 року. Відповідно до повідомленої підозри ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 . Проте, відповідно до Висновку експерта №183 від 16 вересня 2023 року встановлено, що безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 , є гостра недостатність кровообігу внаслідок захворювання (кардіоміопатія). При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які не перебувають в причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті. Оскільки смерть ОСОБА_7 не перебуває в причинно- наслідковому зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України. Відповідно обраний запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є незаконним та таким, що порушує ст.29 Конституції України, та обмежує права підозрюваного на свободу та особисту недоторканість.

Оскільки на даному етапі досудового розслідування немає необхідності у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому захисником і подано до суду клопотання про скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою та негайне його звільнення його з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Крім того, слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя і здоров`я особи СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000984 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 28 липня 2023 року, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 серпня 2023 року, та ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 19 вересня 2023 року, застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на шістдесят днів без визначення розміру застави. Строк дії запобіжного заходу визначено до 22 жовтня 2023 року.

На теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені ухвалами Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про обрання та продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, зокрема відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, а відтак встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування даного кримінального правопорушення, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на очевидців даної дорожньо-транспортної пригоди, які можуть бути допитані як свідки, а також на судових експертів, які будуть залучені в подальшому для проведення ряду інженерно-транспортних та інших судових експертиз, з метою дачі ними неправдивих показів або висновків.

Про існування ризику вплив у підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні свідчить, зокрема, можливість безперешкодного контактування з ними у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань, що будуть спрямовані на підтвердження версій підозрюваного щодо події, які будуть висунуті ним у ході подальшого досудового розслідування.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, а отже, враховуючи його схильність до протиправних дій, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, він може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення. Водночас, будучи військовослужбовцем, переховуючись від органів досудового розслідування та у подальшому й суду, тим самим може вчинити кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення служби.

Проте, в ході досудового розслідування встановлено обставини, які виникли після прийняття попередніх рішень про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які дають підстави для звернення до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Зокрема, згідно лікарського свідоцтва про смерть №212-к від 24 липня 2023 року (попереднє) виданого судово-медичним експертом після розтину, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок не уточненої причини смерті, причиною смерті є набряк мозку. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №224 від 15 вересня 2023 року (остаточне), виданого замість попереднього №212 від 24 липня 2023 року, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок захворювання, причиною смерті є гостра серцево-судинна недостатність.

Згідно висновку експерта №183 від 16 вересня 2023 року встановлено, що безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 є гостра недостатність кровообігу внаслідок кардіоміопатії, не уточненої.

04 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні призначено комісійну судово-медичну експертизу.

З урахуванням викладеного, сторона обвинувачення і звернулася до суду з клопотанням про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького місьькрайонного суду від 09 жовтня 2023 року об`єднано дані кримінальні провадження, призначені до судового розгляду в залі судових засідань.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та підозрюваний підтримали клопотання з підстав наведених у ньому, та просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою не заперечували щодо задоволення клопотання сторони захисту. Проте, враховуючи наявні ризики просили змінити тримання під вартою саме на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000984 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

23 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які вказують на те, що ОСОБА_5 можливо вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 286-1 КК України.

Аналіз наведених слідчим обставин та відомостей переконливо свідчать про існування розумної підозри скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 28 липня 2023 року, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 серпня 2023 року, та ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 19 вересня 2023 року, застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на шістдесят днів без визначення розміру застави. Строк дії запобіжного заходу визначено до 22 жовтня 2023 року.

Згідно матеріалів кримінального провадження, а саме лікарського свідоцтва про смерть №212-к від 24 липня 2023 року (попереднє) видане судово-медичним експертом після розтину, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок не уточненої причин смерті (п.9), причиною смерті є набряк мозку (п.11).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №224 від 15 вересня 2023 (остаточне), виданого замість попереднього №212 від 24 липня 2023 року, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок захворювання (п.9), причиною смерті є гостра серцево-судинна недостатність.

Згідно висновку експерта №183 від 16 вересня 2023 року встановлено, що безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 є гостра недостатність кровообігу внаслідок кардіоміопатії, не уточненої.

Відповідно до постанови від 04 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні призначено комісійну судово-медичну експертизу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання (зміну) запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Сторони звернулись до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 через те, що з`явились нові обставини, які не розглядались слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, зміну обставин підозри та зменшення встановлених ризиків.

Так, про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчиненого, свідчать матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, також слідчий суддя враховує, що ухвалами слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду були встановлено наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3,4,5 частини 1 ст. 177 КПК України.

Однак тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Частиною 3 ст.176 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Так, в ході судового розгляду даних клопотань, посилаючись виключно на тяжкість вчиненого злочину, слідчий та прокурор не змогли переконати слідчого суддю у тому, що до ОСОБА_5 , з огляду на всі встановлені під час розгляду даного клопотання обставини, не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, зокрема особисте зобов`язання, що полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, яке також належним чином може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, передбаченим п.1, 3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, від початку повномасштабного вторгнення рф на територію України був мобілізований, від чого не ухилявся, гідно захищав Батьківщину, отримав поранення та після лікування продовжив службу в Збройних силах України, тому обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків на час досудового розслідування даного кримінального провадження, в повній мірі забезпечить продовження ним служби в Збройних силах України.

Відповідно до статті 5 § 3 Конвенції кожному, кого заарештовано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, …має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до встановленої практики Європейського Суду з прав людини, для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції, застосування такого заходу має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 р. у справі «Нештак проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74, від 14 жовтня 2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 2728 «Нечипорук і Йонкало проти України» (nechiporuk and yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 року, п. 196). Поміщення під варту відповідно до статті 5 § 1 Конвенції повинно відповідати принципу пропорційності (див. справу Ladent v. Poland, заява № 11036/03, п. 55, ЕСПЧ 2008 ... (витяги)).

Особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, завжди повинна бути звільнена з-під варти до суду, якщо тільки держава не може довести, що «є відповідні і достатні» причини, щоб виправдати триваюче тримання під вартою (див. справи Wemhoff v. Germany, рішення від 27 червня 1968 р., Series A № 7, стор. 24-25, п. 12; Yagci and Sargin v. Turkey, рішення від 8 червня 1995 р., Series A № 319-A, п. 52). » (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Згідно ч.5 ст.202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 201, 131, 132, 176 178, 179, 183, 193-196, 205, 209, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 та негайне звільнення з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» - задовольнити.

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити частково.

Змінити застосований ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2023 року та продовжений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування (несення служби);

3) не відлучатися за межі району військової частини НОМЕР_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

4) уникати спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню до вирішення справи по суті.

Строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити на два місяці,тобто до 10 грудня 2023 року.

Повідомити підозрюваному письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків покласти на прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону ОСОБА_3 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 забезпечити можливість виконання майстром ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 2 танкового батальйону ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, покладених на нього ухвалою суду на час досудового розслідування кримінального провадження. У разі звільнення з військової служби чи зміни місця перебування (несення служби) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно повідомити про це Чернігівську спеціалізовану прокуратуру у сфері Центрального регіону.

Ухвала про зміну запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти.

Копію ухвали негайно вручити захиснику, прокурору та направити командиру військової частини НОМЕР_1 , для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Наталія ФЕТІСОВА