Справа № 761/1554/24
Провадження № 1-кс/761/1740/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 від 19.05.2021

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 від 19.05.2021.

Клопотання мотивоване тим, що Другим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001079 від 19.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України.

Прокурор зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «СХІДЗАХІД» (), систематично протягом

2019 -2021 років проводили операції по формуванню схемного податкового «кредиту» від підприємств з ознаками «ризиковості» та «транзитності», що надало змоги останнім в подальшому незаконно отримати державне відшкодування.

Проведеним оглядом податкових накладних ТОВ «СХІДЗАХІД» (), встановлено ряд підприємств з ознаками «ризиковості» та «транзитності» в ланцюгах постачання, а саме: ТОВ «АБМ-Експорт» (), ТОВ «ЛЬВІВСЬКА М`ЯСНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН» (), ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «АГРО-АЛЬЯНС» (), ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «МІТ ТРЕЙД» (), ПрАТ «АГРО-ПРОДУКТ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ СВІЖОГО М`ЯСА» (), ТОВ «БІФ АГРО» (). Вказані обставини найшли своє підтвердження у висновку спеціаліста № 30/11/22-2 від 30.11.2022, згідно якого встановлено, що службовими особами ТОВ «СХІДЗАХІД» за період 2019-2021 рр. систематично проводились операції по завищенню податкового кредиту з ТОВ «АБМ-Експорт» (), ТОВ «ЛЬВІВСЬКА М`ЯСНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН» (), ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «АГРО-АЛЬЯНС» (), ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «МІТ ТРЕЙД» (), ПрАТ «АГРО-ПРОДУКТ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ СВІЖОГО М`ЯСА» (), ТОВ «БІФ АГРО» () в ланцюгу постачання яких встановлено проведення безтоварних операцій, які надали змогу ТОВ «СХІДЗАХІД» штучно завищувати податковий кредит з податку на додану вартість. Вказані дії посадових осіб ТОВ «СХІДЗАХІД» спричинили завищення податку на додану вартість у розмірі 11 616 501 грн. за 2019 - 2021 роки.

Проведеним оглядом податкових накладних ТОВ «СХІДЗАХІД» () по фінансово-господарських взаємовідносинах з вищевказаними суб`єктами господарської діяльності встановлено факти недостовірного внесення відомостей службовими особами ТОВ «СХІДЗАХІД» стосовно транспортних засобів, якими здійснювалася поставка сировини, зокрема не вірно зазначено державні номерні знаки, та/або державні номерні знаки причепів до транспортних засобів, або зазначають д.н.з., котрі на той час були закріпленими за іншими легковими автомобілями та не могли перевозити той вантаж у тих об`ємах, що вказується у документах, також зазначено водіїв, які не мають або на час поставки не мали відповідної категорії водійського посвідчення і не могли керувати вантажними автомобілями та інше, що підтверджує факт штучного завищення податкового кредиту з податку на додану вартість. Таким чином, вище вказані дії службових осіб ТОВ «СХІДЗАХІД» () спричинили незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом відшкодування з державного бюджету України на загальну суму 8 761 135 грн, за начебто проведені операції з підприємствами, які мають ознаки «транзитності» та «фіктивності».

Як зазначено прокурором в клопотанні, незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом відшкодування ПДВ з державного бюджету України ТОВ «СХІДЗАХІД»

() підтверджується аналітичним продуктом складеним за результатом проведеного аналітичного дослідження фінансового господарської діяльності ТОВ «СХІДЗАХІД» () за період з 01.01.2019 по 31.12.2021.

За результатом проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що службовими особами ТОВ «СХІДЗАХІД» () в обхід попередньо накладених арештів на банківські рахунки даного підприємства та з метою продовження здійснення незаконної фінансово господарської діяльності відкрито розрахункові рахунки, у АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, а саме:

- НОМЕР_1 (долар США);

- НОМЕР_1 (українська гривня);

- НОМЕР_1 (ЄВРО)

Прокурор у клопотанні зазначає, що грошові кошти у сумі 11 616 501 грн. в розмірі завданої шкоди, які можуть знаходяться на банківських рахунках, належних ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор не з`явився будучи належним чином повідомлений, в той же час на електронну адресу суду від прокурора ОСОБА_3 , надійшов лист, у якому останній просив здійснювати розгляд клопотання без участі прокурора, а також зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

З огляду на обставини викладені у клопотанні, його розгляд здійснюється без виклику володільця майна відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, якою визначено можливість розгляду клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши клопотання, додані на його обґрунтування матеріали, документи, що надійшли на адресу суду, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Другим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001079 від 19.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України.

11.01.2024 постановою детектива Другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 , грошові кошти в розмірі 11 616 501 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, а саме:

- НОМЕР_1 (долар США);

- НОМЕР_1 (українська гривня);

- НОМЕР_1 (ЄВРО), визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Як на мету накладення арешту прокурор посилається на необхідність збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідча суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з цим, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчою суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить прокурор.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення клопотання та накладення арешту із забороною службовим особам ТОВ «СХІДЗАХІД» () іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на рахунках, відкритих в АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати.

Водно час, що ж стосується вимог клопотання в частині зобов`язання службових осіб банківської установи АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478) письмово повідомити Офіс Генерального прокурора про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді, слідча суддя, в силу Кримінального процесуального закону, не наділений повноваженнями вирішувати таке питання, згідно приписів ст. 173 КПК України, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі, що не перевищує 11 616 501 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, а саме:

- НОМЕР_1 (долар США);

- НОМЕР_1 (українська гривня);

- НОМЕР_1 (ЄВРО), із забороною службовим особам ТОВ «СХІДЗАХІД» () іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на рахунках, відкритих в АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя Антоніна КВАША