УХВАЛА

Іменем України

03.11.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв, Одеської області, громадянина України, який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)»,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

з участю учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ «ЖВК (№4)» ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК України.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає клопотання у його відсутність.

Представник ДУ "Житомирської ВК (№ 4)" просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений не працює і не бажає працювати.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки він не працює, має лише одне заохочення.

Захисник клопотання засудженого підтримав, просив задоволити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_3 засуджений 22.12.2020 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.03.2021 вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2020 залишено без змін.

Постановою колегії судів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022 вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2020 та ухвалу Київського апеляційного суду від 11.03.2021 залишено без змін.

Початок строку: 01.11.2020. Кінець строку: 01.11.2024.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 03.11.2020. За час тримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, порушень режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 27.05.2021 відбуває покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». За час відбування покарання допустив одне порушення режиму тримання, за що з ним 01.09.2022 за самовільне залишення строю бригади, та порушення режиму локалізації було проведено бесіду виховного характеру начальником установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Відповідно до характеристики засудженого від 03.11.2023 ОСОБА_3 був працевлаштований різноробочим цеху № 1, дільниця «Сушка», за що один раз заохочувався. На даний час до роботи на виробництві установи не залучається у зв`язку із небажанням працювати, хоча з цього приводу з ним неодноразово проводили бесіди виховного характеру. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує взаємовідносини з засудженими різної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом з метою поблажливого ставлення до себе. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи не завжди ставиться відповідально. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці під контролем. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Завдання програми виконує під контролем адміністрації.

На спільному засіданні комісії державної установи «Житомирська виправна колонія №4» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі від 11.11.2022 було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, так як засуджений не став на шлях виправлення.

2/3 частини покарання відбув 01.07.2023. 14.07.2023 на спільному засіданні комісії ДУ «ЖВК (№ 4) та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, так як не довів своє виправлення.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого, останній має одне заохочення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи, посередню характеристику, те, що засуджений не бажає працювати, наявність лише одного заохочення, суд приходить до висновку, що його поведінка і ставлення до праці не свідчать про виправлення засудженого, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1