У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

фахівця ІІ категорії Дніпровського

районного відділу філії Державної

установи «Центр пробації»

у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Засуджений 21 лютого 2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, яке ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року змінено на покарання у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва з Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшло клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що на облік Дніпровського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 був поставлений 22.12.2020 року та 22.12.2020 року останньому було направлено виклик до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з вимогою з`явитись 27.12.2020 року, однак, у визначений час ОСОБА_4 до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, про причини свої неявки не повідомив. 28 грудня 2020 року на адресу ОСОБА_4 повторно надіслано виклик з вимогою з`явитись до уповноваженого органу з питань пробації 05.01.2021 року, однак, останній повторно не з`явився, про причини свої неявки не повідомив. 05 січня 2021 року Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 були розпочаті першочергові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого не відоме. 03 лютого 2021 року Київський міський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 310/21.2-09 повідомив про те, що, починаючи з 02.10.2020 року, у відділі не проводилась державна реєстрація смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 09 лютого 2021 року Дніпровський районний суд м. Києва надіслав копію паспорта ОСОБА_4 . Згідно відповіді ДУ «Київський слідчий ізолятор» № К380 від 05.02.2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з жовтня 2020 року, за обліковими даними картотеки в установі не рахується. 26 січня 2021 року уповноваженою особою Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 . Під час виходу, двері квартири ніхто не відчинив, виклик на 05.02.2021 року був залишений у дверях, сусіди двері не відчинили. 18 лютого 2021 року на адресу Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції в м. Києві було надіслано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів у відношенні ОСОБА_4 . Згідно відповіді Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 22.02.2021 року, ними не проводилась судово-медична експертиза група ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 21.02.2020 року до дня надання відповіді. 18 березня 2021 року Дніпровське районне управління Головного управління Національної поліції в м. Києві повернуло без виконання матеріали для проведення подальших розшукових заходів, посилаючись на те, що ОСОБА_4 проживає за місцем реєстрації. 26 березня 2021 року уповноваженою особою Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області здійснено телефонний дзвінок на помер НОМЕР_1 з метою з`ясування адреси проживання ОСОБА_4 та виклику його до відділу, задля, роз`яснень порядку та умов відбування покарання, однак, виклик залишився без відповіді, про що складено відповідну довідку. березня 2021 ОСОБА_4 було направлено виклик до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з вимогою з`явитись 06.04.2021 року, однак, останнійдо уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, про причини свої неявки не повідомив. 08 квітня 2021 року надійшла відповідь КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) за № 406/5, з якої вбачається, що до ОСОБА_4 у період часу з 02.10.2020 року до 05.02.2021 року виїздів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги не зареєстровано. 07 квітня 2021 громадянину ОСОБА_4 повторно було направлено виклик до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з вимогою з`явитись 13.04.2021 року, однак, у визначений час останній до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, про причини свої неявки не повідомив. 14 квітня 2021 року Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 були розпочаті першочергові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого не відоме. 06 травня 2021 року надійшла відповідь Київського міського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28 квітня 2021 року за № 1091/21.2-09, згідно якої, за період з 02.10.2020 року у відділі не проводилась державна реєстрація смерті ОСОБА_4 06 травня 2021 року надійшла відповідь КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) за № 1246/5, з якої вбачається, що до ОСОБА_4 , у період часу з 02.10.2020 року до 28.04.2021 року виїздів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги не зареєстровано. 06 травня 2021 року уповноваженою особою Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 . Під час виходу, двері квартири ніхто не відчинив, виклик був залишений в дверях, сусіди двері не відчинили. 28 травня 2021 року на адресу Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції в м. Києві було надіслано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів у відношенні ОСОБА_4 17 червня 2021 року надійшла відповідь Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 11 червня 2021 року, де зазначено, що ними не проводились судово-медична експертиза трупа ОСОБА_4 , у період з 02.10.2020 року до дня надання відповіді. 19 серпня 2021 року подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів у відношенні ОСОБА_4 повернуто до відділу з посиланням на те, що проведеними заходами місцезнаходження останнього було встановлено. У рапорті оперуповноваженого зазначено, що він зв`язався із ОСОБА_4 по телефону НОМЕР_1 , який повідомив, що від органів пробації він не переховується, проживає за місцем реєстрації та пообіцяв з`явитись до відділу. вересня 2021 громадянину ОСОБА_4 було направлено виклик до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з вимогою з`явитись 20.09.2021 року, однак, у визначений час останній до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, про причини свої неявки не повідомив. 27 вересня 2021 року та 02 грудня 2021 року Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 були проведені першочергові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого не відоме. 09 грудня 2021 року надійшла відповідь Київського міського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02 грудня 2021 року за № 3148/21.12-09, згідно якої, за період з 21.02.2020 року у відділі не проводилась державна реєстрація смерті ОСОБА_4 . Згідно відповіді ДУ «Київський слідчий ізолятор» № К5705 від 06 грудня 2021 року, ОСОБА_4 , у період з 21.02.2020 року за обліковими даними картотеки в установі не рахується. 14 грудня 2021 року надійшла відповідь ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» від 13 грудня 2021 року, де зазначено, що ними не проводились судово-медична експертиза група ОСОБА_4 , у період з 01.06.2021 року до дня надання відповіді. 09 грудня 2021 року Ізолятор тимчасового тримання Головного управління Національної поліції у м. Києві повідомив, про те, що ОСОБА_4 з 01.06.2021 року в установі не утримувався. 30 грудня 2021 року надійшла відповідь КНП «Центр екстреної медичної допомоги а медицини катастроф міста Києва» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) за № 3700/Б, з якої вбачається, що до ОСОБА_4 , у період часу з 21.02.2020 року до 17.12.2021 року, виїздів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги не зареєстровано. 17 січня 2022 року надійшла відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, де вказано про те, що ОСОБА_4 зареєстрований у АДРЕСА_1 . Згідно відповіді Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 28 грудня 2021 року, за книгами обліку бюро труп ОСОБА_4 , у період з 21.02.2020 року до теперішнього часу не був зареєстрований. Аналогічна відповідь Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) надійшла 28 січня 2022 року. 25 жовтня 2023 року надіслано занити з метою розшуку ОСОБА_4 . За інформацією Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 листопада 2023 року, ОСОБА_4 , з 05.03.2003 року до часу надання відповіді, зареєстрований у АДРЕСА_1 . 07 листопада 2023 року надійшла відповідь Київського міського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 жовтня 2023 року за № 2963/33.12-58, згідно якої, за період з 21.02.2020 року у відділі не проводилась державна реєстрація смерті ОСОБА_4 21 листопада 2023 року уповноваженою особою Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області здійснено телефонний дзвінок на номер НОМЕР_1 , який вказаний як контактний номер телефону ОСОБА_4 , однак, вказаний номер за даними оператора не обслуговується. З довідки Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у м. Києві № 104-07112023/80210 від 07 листопада 2023 року встановлено, що в період з 21.02.2020 року ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень не скоював.

Верховний Суд, Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2022 року, ухваленій у справі № 754/17643/21 вказав наступне.

У судовій практиці розглядалося питання про можливість застосування на час постановлення судового рішення положень ст. 71 КК України за наявності підстав для звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та зупинення строку давності його виконання, коли особа ухиляється від відбування покарання, якщо за такі дії передбачена кримінальна відповідальність ст. 389 КК (зокрема, ухилення від сплати штрафу, відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт).

Наприклад, Верховний Суд України у постанові від 24 грудня 2015 року (справа № 5-324кс15) вказав на таке.

Статтею 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема у строк 2 роки в разі засудження до покарання, менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках, перебіг давності відновлюється із дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі, строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказана стаття кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа цього виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, що виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим, законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Однак, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання щодо вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід установлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання під час застосування ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим, фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухваленні від відбування покарання.

Колегія суддів погоджується с такими висновками і вважає, що лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк або невідбуття громадських робіт самі по собі не свідчать про ухилення його від відбування таких покарань.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з дня набрання законної сили обвинувального вироку, ухваленого 21.02.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва, нових злочинів не вчиняв, як і відсутнє судове рішення, яке підтверджує факт його ухилення від виконання вироку суду. Строк давності виконання обвинувального вироку сплинув.

У судовому засіданні фахівець ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 подання підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд клопотання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вивчивши матеріали особової справи, вислухавши фахівця ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

21 лютого 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року засудженому ОСОБА_4 змінено покарання у виді штрафу, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року , на покарання у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.

22 грудня 2020 року, 28 грудня 2020 року, 29 березня 2021 року, 07 квітня 2021 року та 14 вересня 2021 року ОСОБА_4 було направлено виклики з вимогою з`явитися до уповноваженого органу з питань пробації, однак, останній так і не з`явився.

Зокрема, неодноразово були проведені першочергові розшукові заходи щодо місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 та його місця проживання, однак, встановити це не вдалося.

18 лютого 2021 року та 28 травня 2021 року до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві були скеровані подання про проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4

18 березня 2021 року та 19 серпня 2021 року Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві були повернуті до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області матеріали відносно ОСОБА_4 із зазначенням про те, що ОСОБА_4 проживає за місцем реєстрації, від органу пробації не переховується, про що останній повідомив за номером телефону НОМЕР_1 .

21 листопада 2023 року уповноваженою особою Дніпровського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області було здійснено телефонний дзвінок за номером телефону НОМЕР_1 , який вказаний як контактний номер телефону ОСОБА_4 , однак, вказаний номер за даними оператора не обслуговується.

Таким чином, місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 не встановлено, з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт останній не ознайомлений.

Як вбачається з вимоги УІАП ГУ НП в м. Києві, зокрема і самого клопотання, ОСОБА_4 , після засудження його вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року до кримінальної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, статтею 80 КК України передбачено, що якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Положення ст. 80 КК України свідчать про те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15, зазначеного у постанові від 24 грудня 2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема, про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Згідно із ст. 152 КВК України, однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Вищевикладене свідчить про те, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

Таким чином, суд вважає, що подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року, яке замінене ухвалою дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя