Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7629/23
Номер провадження 1-кс/711/2096/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000089 від 01.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гайсин Вінницької області, громадянки України, з повною вищою освітою, яка не є особою з інвалідністю, одруженої, непрацюючої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ВР ЗЗКС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000089 від 01.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 01.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Установлено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановленої особи придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який в подальшому зберігала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збуту до 27.08.2023.

Так, 27.08.2023 о 14 годині 31 хвилина, ОСОБА_9 (особа зі зміненими анкетними даними, яка надала працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій), йдучи від будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , до домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зателефонував на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , якими користувалася ОСОБА_8 , та в розмовах з нею, використовуючи умовні терміни, домовився про купівлю наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон.

У подальшому, 27.08.2023 о 14 годині 33 хвилини, ОСОБА_8 , перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зустрілася із ОСОБА_9 та отримала від останнього через отвір у металевих воротах грошові кошти в сумі 600 гривень, після чого без передбаченого законом дозволу повторно збула ОСОБА_9 , а саме передала з рук в руки, паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,117 г.

Також, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановленої особи придбала психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, які в подальшому зберігала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збуту до 13.09.2023.

13.09.2023, о 14 годині 51 хвилина, ОСОБА_8 , перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу, повторно, за грошові кошти в сумі 800 гривень, збула ОСОБА_9 (особі зі зміненими анкетними даними, яка надала працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій), а саме передала з рук в руки, полімерний пакет, перемотаний ізоляційною стрічкою, з паперовим згортком в якому міститься кристалічна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,134 г, та полімерний пакет із застібкою з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою (в перерахунку на амфетамін-основу) 0, 081 г.

Також, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановленої особи придбали психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, які в подальшому зберігали за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збуту до 19.10.2023.

19.10.2023, в період з 07 години 04 хвилини до 16 години 09 хвилин, під час проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 працівниками поліції виявлено та вилучено полімерний пакет із застібкою з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка ймовірно є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, яку ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 незаконно придбали і зберігали за місцем свого проживання з метою збуту.

19.10.2023 о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_13 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.10.2023 ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показами свідка, результатами проведених у кримінальному провадженні негласними слідчими (розшуковими) діями, висновками судових експертиз, протоколами обшуку, іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ініціатор клопотання вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відсутність у підозрюваної ОСОБА_10 в сукупності міцних соціальних зв`язків, зокрема, місця роботи, постійного джерела доходів, відсутність тяжких хвороб існує обґрунтований ризик, що вона з метою ухилення від можливого майбутнього покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До того ж, на цей час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим підозрювана ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них. Також підозрювана ОСОБА_8 зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , який був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно неї, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на експертів у цьому ж кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи те, що на цей час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до кримінальних правопорушень, у яких підозрюваній ОСОБА_14 повідомлено про підозру, перебуваючи на волі вона матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин злочину та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, необхідно врахувати, що ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинила кримінальні правопорушення 27.08.2023, 13.09.2023 та 19.10.2023 пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин, також на даний час на розгляді в Уманському міськрайонному суді Черкаської перебувають обвинувальні акти відносно ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, що вказує на те, що така її злочинна діяльність носить тривалий, систематичний та цілеспрямований характер та підозрювана може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, сторона обвинувачення приходить до висновку, що жоден із м`якіших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_15 покладених на неї обов`язків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), факти які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висування обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування («Мюррей проти Сполученого королівства»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівста»).

У справі «Ілійкова про Болгарії» від 26.07.2001 № 33977/96 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив зокрема те, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

На підставі вищевикладеного, сторона обвинувачення вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_10 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, з урахуванням корисливих мотивів вчинення злочину, здійснених ОСОБА_15 збутів наркотичних засобів і психотропних речовин за грошові кошти, зважаючи на значні обсяги продажу ОСОБА_15 таких засобів і речовин, що підтверджується великою кількістю осіб, які відвідували її домоволодіння за період проведення досудового розслідування, враховуючи, що ОСОБА_8 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а також зважаючи на її забезпечений матеріальний стан, що підтверджується наявністю у її власності автомобіля марки Mazda CX-7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, сторона обвинувачення вважає за доцільне визначити підозрюваній ОСОБА_14 заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останньої бажання перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні і вважає, що розмір застави, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, у межах двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в повній мірі зможе забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Таким чином, як вказує слідчий, запобігти вищезазначеним ризикам не можливо за допомогою більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується здобутими досудовим розслідуванням доказами, зокрема, протоколами НСРД, в яких зафіксовано збут підозрюваною ОСОБА_9 наркотичних засобів 27.08.2023, 13.09.2023 та 19.10.2023. Також прокурор зазначила, що підставою для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою є існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема просила суд врахувати те, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків та, усвідомлюючи тяжкість покарання, яка їй загрожує в разі визнання її винною у вчинені вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватись від слідства та суду. Також, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_9 , який був залучений при проведенні слідчих дій та якого підозрювана може впізнати та чинити на нього тиск з метою зміни показів та уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, може впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, а саме на ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з якими вона систематично та тісно спілкувалася з приводу зберігання та збуту психотропних речовин та наркотичних засобів, що підтверджується матеріалами досудового розслідування. Крім того, наразі не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , а тому, перебуваючи на волі, вона матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину. Прокурор просила враховувати той факт, що підозрювана офіційно не працевлаштована, офіційних джерел доходу немає, інкриміновані їй в провину кримінальні правопорушення мали систематичний характер, що підтверджується протоколами за результатами проведення НСРД. Крім того, відносно останньої скеровано до Уманського міськрайонного суду Черкаської області п`ять обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України. Зазначене може свідчити про те, що діяльність, пов`язана з незаконним обігом психотропної речовини та наркотичних засобів, є джерелом її доходу, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може продовжити таку злочинну діяльність, вчиняючи нові корисливі злочини у цій сфері, або ж продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється. Сторона обвинувачення вважає, що саме тримання під вартою зможе запобігти вказаним ризикам. При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, просила призначити заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на її думку, саме такий розмір забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді; не відлучатися з м. Умань Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації; утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із свідком ОСОБА_9 , іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_12 у присутності слідчого чи прокурора. Обґрунтовуючи розмір застави, прокурор посилалась на наявність у підозрюваної рухомого майна, а саме автомобіля марки Mazda CX-7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, та значні обсяги збутих наркотичних засобів та психотропних речовин, що вбачається з протоколів проведених негласних слідчих (розшукових) дій.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково зазначив, що в ході проведення НСРД зафіксовано факти збуту підозрюваною наркотичних засобів та психотропних речовин. Зазначені у клопотанні ризики є обґрунтованими та доведеними.

Підозрювана ОСОБА_12 заперечувала проти заявленого клопотання, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість підозри, заперечуючи свою причетність до інкримінованих їй в провину злочинів. Вона вважає, що обшук за місцем її проживання було проведено з грубими порушеннями. Все, що було виявлено їй підкинув працівник поліції ОСОБА_19 . Також вказала, що вона має матір ОСОБА_20 , 1938 р.н., яка є особою з інвалідністю третьої групи, а також брата ОСОБА_21 , який є особою з інвалідністю другої групи, за якими здійснює догляд. Просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість підозри та недоведеність належними доказами наявності ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення. Зазначив, що у сторони захисту є зауваження щодо процедури проведення зазначеного обшуку, оскільки там перебували працівники поліції, які не мали на це права. Обшук спочатку здійснювався в дальній кімнаті, а потім в інших кімнатах було виявлено наркотичні засоби та психотропні речовини. Органом досудового розслідування не надано відомостей, що вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання його підзахисної речі належать саме їй. Зауважував, що ОСОБА_5 не притягувалась до кримінальної відповідальності, а наявність на розгляді в суді обвинувальних актів щодо останньої ще не свідчить, що її буде визнано винною та притягнуто до кримінальної відповідальності. Прокурором не надано обґрунтованих доказів, які б слугували підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В той же час, якщо суд прийде до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то просив визначити розмір застави у в межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки прокурором не доведено, що визначення застави саме в такому розмірі не забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків та зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам. При визначенні розміру застави, також просив врахувати, що будинок, в якому проживає ОСОБА_5 не є її власністю, а належний останній автомобіль марки Mazda CX-7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вилучено органом досудового розслідування. Також просив суд, врахувати те, що прокурор просить заборонити ОСОБА_5 спілкуватись з чоловіком ОСОБА_11 та пасинком ОСОБА_12 , що є неприйнятним.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, доводи сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 01.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

19.10.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 20.10.2023 останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини та наркотичного засобу, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом добровільної видачі придбаних предметів у особи, залученої до протоколом добровільної видачі придбаних предметів у особи, залученої до проведення негласної слідчої (розшукової) дії, та спеціального технічного засобу від 27.08.2023, висновком експерта від 05.09.2023 №СЕ-19/124-23/10115-НЗПРАП, протоколом добровільної видачі придбаних предметів у особи, залученої до проведення негласної слідчої (розшукової) дії, та спеціального технічного засобу від 13.09.2023, висновком експерта від 04.10.2023 №СЕ-19/124-23/11068-НЗПРАП, висновком експерта від 06.10.2023 №СЕ-19/124-23/11070-НЗПРАП, протоколом допиту свідка від 13.10.2023, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 28.08.2023, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 07.08.2023, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.07.2023, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 07.08.2023, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 17.08.2023, протоколами обшуку від 19.10.2023, висновком експерта від 20.10.2023 №КСЕ-19/124-23/12333, іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень не є очевидно необґрунтованим.

При цьому, слідчий суддя вважає, що твердження захисника ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_5 про необґрунтованість оголошеної підозри останній є передчасними та потребують їх детальної перевірки в ході подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкриміновані ОСОБА_5 в провину злочини, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, отже у разі засудження останньої за ч. 2 ст. 307 КК України до неї не може бути застосовано звільнення від відбування покарання. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім зазначеного, на думку слідчого судді, на існування вказаного вище ризику також свідчить те, що підозрювана обвинувачується у вчиненні інших, в тому числі аналогічних, тяжких, умисних, корисливих злочинів, які перебувають на стадії судового розгляду, що в свою чергу свідчить про те, що підозрювана не здатна дотримуватись правослухняної поведінки.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 одружена, має постійне місце проживання, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, зокрема на ОСОБА_9 слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків, зокрема на ОСОБА_9 .

Також слідчий суддя вважає, що існує ризик впливу підозрюваною на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 є її близькими родичами, а з іншими вона особисто знайома та має з ними постійний зв`язок, що вбачається з протоколів за результатами НСРД. Отже, наведене свідчить про те, що підозрювана може впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показань та уникнення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи, що на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя, погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі, остання матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, оскільки стосовно ОСОБА_5 в Уманському міськрайонному суді Черкаської області на розгляді перебуває п`ять кримінальних проваджень, в яких остання обвинувачується у вчиненні, в тому числі умисних, тяжких, корисливих злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 185 КК України, та знову підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, не працює та не вживає заходів для пошуку працевлаштування чи постановлення на облік в центр зайнятості як особа, що шукає роботу, а відтак не має постійного джерела доходу, що в сукупності може спонукати її до продовження вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, чи вчинення іншого кримінального правопорушення та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної і необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу.

В той же час при встановленні можливості вчинення підозрюваною незаконного впливу на осіб, які можуть набути статусу свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя звертає увагу, що в порушення вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, клопотання не містить відомостей про таких осіб, на яких за версією органу досудового розслідування, може впливати незаконними способами підозрюваний, у разі набуття ними статусу свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено існування можливості незаконного впливу на експертів у цьому кримінальному провадженні. При цьому суд зазначає, що у контексті кримінального провадження ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А відтак доводи прокурора щодо можливості впливу підозрюваним на експертів носять абстрактний характер і є лише його припущенням.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, спосіб та обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваної (вік, стан здоров`я, а також те, що підозрювана не працевлаштований та не вживає заходів для пошуку працевлаштування чи постановлення на облік в центр зайнятості як особа, що шукає роботу), немає постійного джерела доходу, не є особою з інвалідністю, на даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за рахунок яких отримувала дохід від збуту наркотичного засобу, що призводило до неконтрольованого обігу наркотичних засобів.

При цьому, слідчий суддя враховуючи суспільну небезпеку, інкримінованих органом досудового розслідування злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, вважає, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваної таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваної, особливості події кримінальних правопорушень (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання, не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , оскільки її поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваної, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, про який клопотав захисник підозрюваної, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваною, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, а також, на даний час, перебуває у статусі обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, кримінальні провадження стосовно останньої перебувають на розгляді в Уманському міськрайонному суді Черкаської області, що свідчить про достатність підстав вважати, що остання може вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваної, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Також, стороною захисту не надано доказів на підтвердження доводів ОСОБА_5 про здійснення останньою догляду за матір`ю та братом, які, з її слів, є особами з інвалідністю.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, абзацом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2023 рік" на 1 січня поточного року, тобто 2684 грн.

На думку слідчого судді, запропонований стороною обвинувачення розмір застави 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є занадто завищеним та непомірним для підозрюваної, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що такий розмір застави є співмірним та пропорційним розміру доходів та майновому стану підозрюваної.

В той же час, як вбачається з вимоги про судимість, відносно ОСОБА_5 в період з 2019 по 2022 роки до Уманського міськрайонного суду Черкаської області було скеровано п`ять обвинувальних актів за обвинуваченням останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, з обранням підозрюваній запобіжного заходу з визначенням застави. Проте, ОСОБА_5 знову підозрюється у вчиненні умисних, корисливих, тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що визначення застави у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, зокрема, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у вчиненні вона яких підозрюється.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки Mazda CX-7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, зареєстровано на ОСОБА_5 .

У зв`язку з вище викладеним, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваної, а також встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402600 грн. 00 коп., яку підозрювана має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнена з-під варти та на неї можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваної на хід досудового розслідування, застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останньою покладених на неї обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрювану ОСОБА_5 було затримано 19.10.2023, про що свідчить відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.10.2023. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу строком 60 днів, тобто до 17.12.2023 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000089 від 01.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України задоволити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 17.12.2023 включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 19.10.2023.

Визначити підозрюваній ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 402600 (чотириста дві тисячі шістсот) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_23 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваній, що вона або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000089, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2023.

Після внесення застави підозрювана звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цієї підозрюваної під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваною або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді,

- не відлучатися з м. Умань Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із свідком ОСОБА_9 , іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрювану строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 17 грудня 2023 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, її захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною, яка тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1