Справа № 191/49/24
Провадження № 1-кс/191/73/24
У Х В А Л А

іменем України

08 лютого 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання слідчого Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянину України, одруженому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей- 2013 та 2017 років народження, фізичної особи-підприємця, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000345 від 13.04.2023 відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_8 прибув у судове засідання самостійно.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Відповідно до вимог ст. 3 Закону військовий обов`язок включає, окрім іншого, проходження військової служби. Статтею 6 Закону передбачено, що видом військової служби, окрім іншого, є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений. Останній раз строк дії воєнного стану на території України продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

При цьому, порядок і вичерпний перелік підстав, за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (далі - Правила).

Відповідно до вимог п. 12 Правил, окрім іншого, у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Таким чином, із 05:30 24.02.2022 право на виїзд з України, а також перетин державного кордону, громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено.

Поряд з цим, пунктом 2-6 Правил передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України Президентом України 24.02.2022 постановлено Указ №65/2022 про оголошення та проведення загальної мобілізації протягом 90 днів з дня набрання чинності Указу, зокрема, на території Дніпропетровської області.

17.05.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Указом Президента України № 342/2022 строк загальної мобілізації продовжено на 90 днів. Крім того, Указами Президента України №574/2022 від 12.08.2022, №758/2022 від 07.11.2022, №59/2023 від 06.02.2023, №255/2023 від 01.05.2023, №452/2023 від 26.07.2023, №735/2023 від 06.11.2023 строк загальної мобілізації продовжено та він тривав на момент вчинення злочину.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , вчинили кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 16.09.2022 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_10 через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_10 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 16.09.2022, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_10 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_10 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 16.09.2022 ОСОБА_9 підшукав багатодітну матір ОСОБА_11 , яка має на утриманні шістьох дітей, двоє з яких, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являються малолітніми. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 16.09.2022 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_10 малолітніх ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_10 , який, будучи батьком малолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 13.04.2017) та, за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітніми ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому, отримавши відповідні свідоцтва про народження НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в яких останній був зазначений батьком, 27.09.2022 о 08:08 годині на пункті перетину Мостиська, перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а саме у сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України, порадами, вказівками та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 19.08.2022, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_15 через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_15 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_15 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 19.08.2022, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_15 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_15 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 19.08.2022 ОСОБА_9 підшукав багатодітну матір ОСОБА_16 , яка має на утриманні трьох дітей, двоє з яких, а саме: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 являються малолітніми. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_16 та ОСОБА_15 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 19.08.2022 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_15 малолітніх ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, ОСОБА_15 , який, будучи батьком малолітнього ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 20.01.2010) та, за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітніми ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , при цьому, отримавши відповідні свідоцтва про народження НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , в яких останній був зазначений батьком, 03.09.2023 о 18:39 годині на пункті перетину Краківець, перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 24.08.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_19 , через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_19 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_19 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 24.08.2023, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_19 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_19 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 24.08.2023 ОСОБА_9 підшукав багатодітну матір ОСОБА_20 , яка має на утриманні шістьох дітей, двоє з яких, а саме: ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 являються малолітніми. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_20 та ОСОБА_19 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 24.08.2023 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_19 малолітніх ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Таким чином, ОСОБА_19 , який, будучи батьком неповнолітньої ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (свідоцтво про народження НОМЕР_7 від 21.08.2023) та за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітніми ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , при цьому, отримавши відповідні свідоцтва про народження НОМЕР_8 , І- НОМЕР_9 , в яких останній був зазначений батьком, 10.09.2023 о 20:21 годині на пункті перетину Чоп (Тиса), перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 31.08.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_24 , через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_24 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_24 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 31.08.2023, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_24 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_24 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 31.08.2023 ОСОБА_9 підшукав багатодітну матір ОСОБА_25 , яка має на утриманні шістьох дітей, один з яких ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який являється малолітнім. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_25 та ОСОБА_24 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 31.08.2023 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_24 малолітнього ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Таким чином, ОСОБА_24 , який, будучи батьком малолітніх ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (свідоцтво про народження НОМЕР_10 від 17.02.2012) та ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (свідоцтво про народження НОМЕР_11 від 13.02.2020), та за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітнім ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , при цьому, отримавши відповідне свідоцтво про народження НОМЕР_12 , в якому останній був зазначений батьком, 11.09.2023 о 14:44 годині на пункті перетину Краківець, перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 24.08.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_28 , через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_28 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_28 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 24.08.2023, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_28 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_28 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 24.08.2023 ОСОБА_9 підшукав багатодітну матір ОСОБА_20 , яка має на утриманні шістьох дітей, двоє з яких, а саме: ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_15 являються малолітніми. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_20 та ОСОБА_28 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 24.08.2023 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_28 малолітніх ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Таким чином, ОСОБА_28 , який, будучи батьком малолітньої ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_16 (свідоцтво про народження НОМЕР_13 від 25.07.2023) та за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітніми ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , при цьому, отримавши відповідні свідоцтва про народження НОМЕР_14 , І- НОМЕР_15 , в яких останній був зазначений батьком, 13.09.2023 о 23:26 годині на пункті перетину Чоп (Тиса), перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 26.08.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_31 , через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_31 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_31 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 26.08.2023, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_31 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_31 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 26.08.2023 ОСОБА_9 підшукав багатодітну матір ОСОБА_25 , яка має на утриманні шістьох дітей, один з яких ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , який являється малолітнім. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_25 та ОСОБА_31 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 26.08.2023 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_31 малолітнього ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Таким чином, ОСОБА_31 , який будучи батьком малолітніх ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_18 (свідоцтво про народження НОМЕР_16 від 03.02.2023) та ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_19 (свідоцтво про народження НОМЕР_17 від 13.05.2019), та за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітнім ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , при цьому, отримавши відповідне свідоцтво про народження НОМЕР_18 , в якому останній був зазначений батьком, 19.09.2023 о 22:47 годині на пункті перетину Ужгород, перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 14.09.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_35 , через державний кордон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_35 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_36 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 14.09.2023, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_36 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_37 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 14.09.2023 ОСОБА_9 підшукав багатодітну матір ОСОБА_38 , яка має на утриманні чотирьох дітей, двоє з яких, а саме: ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_20 та ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_21 являються малолітніми. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_38 та ОСОБА_35 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 14.09.2023 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_35 малолітніх ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_20 та ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_21 .

Таким чином, ОСОБА_36 , який, будучи батьком малолітнього ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_22 (свідоцтво про народження НОМЕР_19 від 10.12.2015) та за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітніми ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_20 та ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , при цьому, отримавши відповідні свідоцтва про народження НОМЕР_20 , І- НОМЕР_21 , в яких останній був зазначений батьком, 23.09.2023 о 21:30 годині на пункті перетину Чоп (Тиса), перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 16.09.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_41 , через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_41 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_42 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 16.09.2023, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_42 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_43 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 16.09.2023 ОСОБА_9 підшукав багатодітну матір ОСОБА_20 , яка має на утриманні шістьох дітей, двоє з яких, а саме: ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_23 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_24 являються малолітніми. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_20 та ОСОБА_41 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Павлоградського ВДРАЦС у Павлоградському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 26.08.2023 та 16.09.2023 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_41 малолітніх ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_23 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_24 .

Таким чином, ОСОБА_42 , який, будучи батьком малолітнього ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_20 (свідоцтво про народження НОМЕР_22 від 18.08.2023) та за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітніми ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_23 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , при цьому, отримавши відповідні свідоцтва про народження НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , в яких останній був зазначений батьком, 05.10.2023 о 15:23 годині на пункті перетину Мостиська, перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 07.10.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_48 , через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_48 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_48 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 07.10.2023, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_48 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_48 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 07.10.2023 ОСОБА_9 підшукав багатодітну матір ОСОБА_25 , яка має на утриманні шістьох дітей, один з яких ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , який являється малолітнім. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_25 та ОСОБА_48 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 07.10.2023 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_48 малолітнього ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_25 .

Таким чином, ОСОБА_48 , який, будучи батьком малолітніх ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_26 (свідоцтво про народження НОМЕР_25 від 10.09.2013) та ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_27 (свідоцтво про народження НОМЕР_26 від 13.02.2020), та за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітнім ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , при цьому, отримавши відповідне свідоцтво про народження НОМЕР_27 , в якому останній був зазначений батьком, 17.10.2023 о 18:02 годині на пункті перетину Чоп (Тиса), перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 31.08.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_50 , через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_50 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_50 мав набути батьківства на трьох дітей віком до 18 років, без дійсних подальших батьківських відносин з відповідними правами та обов`язками, фактично не беручи їх на утримання та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 31.08.2023, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_9 , дії якого полягали в підшуканні жінок, які мають на утриманні неповнолітніх дітей, на яких ОСОБА_50 зміг би оформити батьківство та сприяння фактичному оформленню фіктивних документів, що надали б право ОСОБА_50 на безперешкодний перетин державного кордону України.

Після чого, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 31.08.2023 ОСОБА_9 підшукав багатодітну ОСОБА_38 , яка має на утриманні чотирьох дітей, один з яких ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , який являється малолітнім. В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_38 та ОСОБА_50 відповідні документи необхідні на оформлення фіктивного батьківства, надали вказані документи до Васильківського ВДРАЦС у Синельниківському районі, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в результаті чого 31.08.2023 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження було внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_50 малолітнього ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_22 .

Таким чином, ОСОБА_50 , який, будучи батьком малолітніх ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_28 (свідоцтво про народження НОМЕР_28 від 16.01.2020) та ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_29 (свідоцтво про народження НОМЕР_29 від 26.01.2016) та за сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , встановивши батьківство над малолітнім ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , при цьому, отримавши відповідне свідоцтво про народження НОМЕР_30 , в якому останній був зазначений батьком, 30.12.2023 о 19:43 годині на пункті перетину Могилів-Подільський, перетнув державний кордон України як багатодітний батько.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

24.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.

Слідчий просить застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував та пояснив, що вину він визнає, вважає підозру необґрунтованою, оскільки ніяких дій, пов`язаних з незаконним переплавленням осіб через державний кордон України він не вчиняв, а лише надавав юридичні та консультаційні послуги особам, які вважали себе батьком дитини.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував, посилаючись на необґрунтованість підозри та невідповідність обставин, викладених в клопотанні про обрання запобіжного заходу та в підозрі ОСОБА_8 , об`єктивній стороні злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, оскільки сам факт переправлення особи через кордон не передбачає намір або бажання цих осіб перетинати кордон України або наявності хоча б їх добровільної згоди. Натомість, відповідно до викладених в клопотанні обставин, вказані особи перетинали кордон України добровільно, були вільні у своєму виборі і його реалізації, а тому ОСОБА_8 ніяким чином не міг впливати на їх рішення. Також вважав необґрунтованими ризики, які заявлені слідчим у клопотання, так як ОСОБА_8 ніяким чином не переховувався від органу досудового розслідування, самостійно прибув для розгляду клопотання, має міцні соціальні зв`язки його сім`я складається з батьків, дружини та двох неповнолітніх дітей, яких він сам утримує та забезпечує. Крім того, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, через перенесене хірургічне втручання потребує на даний час та в подальшому перебування під наглядом лікаря. Просив у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, вважає, що достатнім запобіжним заходом може бути особисте зобов`язання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував , вважав підозру ОСОБА_8 за ч.2 ст.332 КК України необґрунтованою, а ризики, які зазначені у клопотанні, безпідставними.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази та заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, захисників, дійшов такого висновку.

13.04.2023, 23.06.2023, 23.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.332 КК України.

24.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, в тому числі протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуків, показаннями свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що тримання під вартою є найбільш суворим і винятковим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, коли інші запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, раніше підозрюваний не судимий, працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, про підозру повідомлений.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, однак вважає, що на даному етапі органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

У відповідності до п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії» наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не доведено.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя доходить висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та про які зазначено у клопотанні, оскільки вважає, що підозрюваний може переховуватись від суду та слідства, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, а також продовжити свою протиправну діяльність, про що свідчать велика кількість епізодів інкримінуємих йому злочинів, тривалість часу, протягом якого вчинялися кримінальні правопорушення, а також те, що підозрюваному відомі адреси та номери телефонів свідків, які вже встановлені та які ще можуть бути встановлені в подальшому органом досудового розслідування.

Доводи сторони захисту стосовно того, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, тривалий час працює фізичною особою підприємцем, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент скоєння інкримінованого підозрюваному злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, такий як домашній арешт чи особисте зобов`язання, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, а також запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Частиною 4 ст. 182 КПК передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в повній мірі забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на строк шістдесят днів, тобто до 07 квітня 2024 року.

Для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 визначити заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 605 600 грн. 00 коп.

У разі внесення підозрюваним визначеного розміру застави покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора або судді за кожним викликом;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Підозрюваний звільняється з-під варти у разі внесення застави, визначеної в ухвалі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1