Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/21/23

У Х В А Л А

18 жовтня 2023 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , представника потерпілого ОСОБА_24 - адвоката ОСОБА_25 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Первомайським міськрайонним судом Харківської області розглядається зазначене вище кримінальне провадження.

18 жовтня 2023 року обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про відмову від захисника ОСОБА_20 та залучення йому іншого захисника судом для здійснення захисту за призначенням, оскільки за відсутністю коштів він не може його залучити самостійно.

В обґрунтування заяви обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що його відмова ґрунтується на тому, що він та захисник ОСОБА_20 мають різні позиції за справою.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 свою заяву підтримав із наведених у ній підстав та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_20 також просила задовольнити заяву обвинуваченого ОСОБА_8 , підтвердивши викладені у ній обставини.

Прокурор вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Захисники ОСОБА_21 та ОСОБА_23 просили заяву задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_24 - адвокат ОСОБА_25 поклався на розсуд суду, однак зазначив, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питання що вирішується, суд доходить наступних висновків.

Конституційні приписи, а саме ст. 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Статтею 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Відповідно до ст. 48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника.

Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених ст. 49 та ст. 53 цього Кодексу.

Пунктами 1 3 ч. 1 ст. 49 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Разом із цим суд зазначає, що безоплатна вторинна правнича допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 13 цього Закону передбачено, що безоплатна вторинна правнича допомога, окрім іншого, включає такий вид правничих послуг як захист.

При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст. 49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою слідчого судді чи суду.

Отже, на думку суду, право на відмову або заміну захисника не є абсолютним правом обвинуваченого, якщо захисник залучений прокурором, слідчим суддею, судом, а не самим обвинуваченим.

В судовому засіданні, що відбулося 20 квітня 2023 року, обвинувачений ОСОБА_8 заявив про відмову від захисника ОСОБА_26 , яка здійснювала його захист на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру.

У судовому засіданні 25 квітня 2023 року ОСОБА_8 заявив клопотання про забезпечення його права на захист шляхом залучення захисника судом для здійснення його захисту за призначенням, оскільки він не мав можливості залучити захисника самостійно, у тому числі за відсутністю коштів.

Участь захисника у даному кримінальному провадженні є обов`язковою, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Ухвалою від 25 квітня 2023 року суд залучив обвинуваченому ОСОБА_8 захисника для здійснення захисту за призначенням.

У зв`язку із цим доручив Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях призначити захисника для здійснення захисту ОСОБА_8 .

Таким чином, вимоги ст. ст. 48, 49, 52 КПК України виконані, для захисту обвинуваченого ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні призначена захисник ОСОБА_20 , що підтверджується дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях № 027-270002925 від 28 квітня 2023 року.

При цьому, вказане доручення видане адвокату ОСОБА_20 для надання безоплатної вторинної правничої допомоги у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст. ст. 46, 47 КПК України, протягом строку дії цього доручення, а саме до закриття кримінального провадження, закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень, використання всіх національних засобів правового захисту, і ніяких обмежень процесуальних прав захисника не містить.

Крім того, зазначений факт вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 самостійно захисника не залучив і під час розгляду заяви про відмову від захисника заявив, що не може залучити захисника самостійно і просить залучити іншого захисника через Центр з надання безоплатної правничої допомоги, оскільки не має коштів.

Правовий аналіз зазначених норм закону, а також те, що обвинуваченому ОСОБА_8 захисник був призначений в порядку ст. 49 КПК України, вказує на безпідставність заяви про відмову від захисника.

Так, захисник обвинуваченому призначений Центром з надання безоплатної правничої допомоги, а не залучений самим обвинуваченим, участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, проте обвинувачений, відмовляючись від захисника не залучає іншого захисника самостійно, а просить суд призначити йому іншого захисника, тобто фактично ставить питання про заміну захисника.

Вказані факти та обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що заява ОСОБА_8 не ґрунтується на вимогах процесуального закону, а направлена на штучне затягування процесу, а тому задоволенню не підлягає.

Відмовляючи обвинуваченому у задоволенні заяви про відмову від захисника за призначенням - ОСОБА_20 , суд керується інтересами правосуддя з метою уникнення перерв або перенесення засідань, що сповна виправдовує участь у справі призначеного захисника, всупереч бажанню обвинуваченого, одночасно нагадує ОСОБА_8 про його право самостійно обрати захисника та залучити його до участі у кримінальному провадженні на будь-якій стадії судового процесу.

Вирішуючи дане клопотання суд керується положеннями КПК України.

Так, відповідно до вимог ст. 54 КПК України обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. При цьому, відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Таким чином, діючий кримінальний процесуальний кодекс передбачає право особи замінити захисника іншим захисником, керуючись власним вибором. В даному провадженні обвинуваченому через систему безоплатної правничої допомоги вже призначено захисника, яка і здійснює його захист. Однак обвинувачений вказує на необхідність її заміни іншим захисником за призначенням з мотивів обрання захисником та ним різних позицій захисту.

У цьому контексті слід зазначити, що право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником.

На даний час обвинувачений ОСОБА_8 не обирав собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правничої допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25 лютого 2014 року № 386/5.

Частино 2 ст. 24 Закону України «Про безплатну правничу допомогу» визначено підстави та порядок заміни захисника у разі його призначення за рахунок державного бюджету.

Обвинувачений не навів жодної з обставин, які можуть слугувати підставою для заміни захисника відповідно до цих положень закону. Його посилання на різні із захисником позиції захисту не свідчать про те, що захисник неналежним чином виконує свої професійні обов`язки.

Так само на даному етапі судового розгляду не встановлено, що захисник неналежним чином виконує свої професійні функції і надає неефективну правову допомогу. Пояснення обвинуваченого та захисника про різні позиції захисту є такими, що не заслуговують на увагу, бо захиснику відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» забороняється займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта.

На час розгляду вказаного клопотання в судовому засіданні не встановлено даних, що захисник не підтримує позицію свого підзахисного, чи надає неефективну правничу допомогу або діє всупереч волі клієнта.

Повідомлення про різні лінії захисту не тотожне неефективному захисту, що вимагає від суду вживати заходів для заміни захисника, який надає неефективний захист.

Такий висновок узгоджується з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. "с" ч. 3 ст. 6), а також практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні у справі «Артико проти Італії» від 13 травня 1980 р. визнав, що у ст. 6 Конвенції йдеться про правову допомогу, а не про призначення захисника. Само призначення ще не є забезпеченням ефективною правовою допомогою, призначений адвокат може через різні обставини (об`єктивні чи суб`єктивні) не виконати належним чином свої професійні обов`язки. Органи влади, «якщо вони проінформовані про це, повинні або замінити захисника, або примусити його виконувати свої професійні обов`язки».

Тому суд вважає, що заміна або відмова від захисника за призначенням у справі, де має місце обов`язкова його участь, за відсутності обставин, які свідчать про неефективну правову допомогу або про дії захисника всупереч волі підзахисного, не може бути прийнята.

Також необхідно зауважити, що, чинним законодавством не передбачена можливість заміни захисників за призначенням на розсуд будь-кого, у тому числі суду, і самого захисника, призначення або заміна конкретного захисника в силу вимог п. п. 3, 9 ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про безплатну правничу допомогу» віднесено виключно до компетенції Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Окрім того, ЄСПЛ постановив, що особи, які отримують безоплатну правову допомогу, не завжди можуть вибирати, адвоката, а працюють із тими кого призначають.

По справі Крусан проти Німеччини ЄСПЛ постановив, що побажання заявника не слід ігнорувати, але якщо вибір адвоката з урахуванням інтересів правосуддя - насамкінець належить державі: «незважаючи на важливість відносин довіри між адвокатом і клієнтом, це право не може вважатися абсолютним. Воно неодмінно підлягає певним обмеженням, коли йдеться про безоплатну правову допомогу. При призначенні адвоката національні суди, безумовно, повинні враховувати побажання обвинуваченого. Утім, вони можуть приймати рішення без урахування таких побажань, коли існують відповідні й достатні підстави вважати, що це є необхідним в інтересах правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 48, 49, 52, 54 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про відмову від захисника - адвоката ОСОБА_20 та залучення йому іншого захисника - відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що він має право укласти угоду із іншим захисником самостійно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3