УХВАЛА

Справа № 621/3467/23

Провадження 1-кп/621/294/23

11 грудня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_4

законний представник - ОСОБА_5

представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7

захисник адвокат ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальну справу №621/3467/23 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа № 621/3467/23 (провадження ЄРДР №0000318 від 17.07.2023) за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 152 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні відповідно до положень статті 349 КПК України визначено обсяг і порядок дослідження доказів, а саме: допит неповнолітньої потерпілої, допит свідків, дослідження письмових доказів, допит обвинуваченого, дослідження доказів сторони захисту, вирішення питання доповнень до судового розгляду.

Для забезпечення дотримання прав малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про залучення фахівця (психолога, педагога) для участі у допиті потерпілої відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, для чого просив відкладсти судовий розгляд.

Одночасно, в зв`язку з необхідністю відкладення судового засідання, заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 .Вітохіну запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якого спливає 06.01.2024 року, а можливості розглянути справу до цього строку в учасників справи немає. Крім того, в обгрунтування клопотання вказав

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_10 та законний представник ОСОБА_11 у вирішення клопотання прокурора про залучення психолога покладалися на розсуд суду. Щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник - адвокат ОСОБА_13 не заперечували проти залучення психолога для участі в допиті малолітньої потерпілої ОСОБА_14 . Проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечували, вказавши, що ризики, на які посилається прокурор в клопотанні, не підтверджуються належними й допустимими доказами, та спростовуються фактичними обставинами.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне:

Згідно статті 354 КПК України, допит малолітнього свідка і, за розсудом суду, неповнолітнього свідка проводиться в присутності законного представника, педагога чи психолога, а за необхідності лікаря. Свідку, який не досяг шістнадцятирічного віку, головуючий роз`яснює обов`язок про необхідність давати правдиві показання, не попереджуючи про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за завідомо неправдиві показання, і не приводить до присяги. До початку допиту законному представнику, педагогу, психологу або лікарю роз`яснюється їхній обов`язок бути присутніми під час допиту, а також право протестувати проти запитань та ставити запитання. Головуючий має право відвести поставлене питання. У випадках, коли це необхідно для об`єктивного з`ясування обставин та/або захисту прав малолітнього чи неповнолітнього свідка, за ухвалою суду він може бути допитаний поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відеоконференції (дистанційне судове провадження). Допит малолітнього або неповнолітнього потерпілого проводиться з дотриманням правил, передбачених цією статтею.

Таким чином, процесуальний закон не містить положення щодо розсуду суду і імперативно вимогає забезпечення участі під час допиту малолітнього потерпілого присутності законного представника, а також психолога чи педагога, і в разі необхідності - лікаря.

За таких обставин, клопотання прокурора є обгрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим є необхідність у відкладенні судового розгляду та направленні ухвали суду до Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, що знаходиться в межах юрисдикції Зміївського районного суду Харківської області, з вимогою забезпечити участь у судовому засіданні фахівця з відповідною освітою - педагога (психолога) під час допиту малолтіньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою суд зазначає наступне:

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18.07.2023 року обвинуваченому було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів, в подальшому продовжений. Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 06.01.2024

На момент подання клопотання судовий розгляд кримінального провадження не завершено, потерпіла та свідки не допитані, докази по справі не досліджувалися. Завершити судовий розгляд кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу не видається за можливе.

Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке, в разі визнання винуватості, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, ані обвинуваченим, ані захисником не ставилася під сумнів.

Захисник ОСОБА_13 , наполягаючи на зміні запобіжного заходу на менш суворий, посилалася, що єдиною підставою тримання обвинуваченого під вартою є лише тяжкість вчиненого злочину, а інші ризики жодним доказом не підтвердженні, в зв`язку з чим вважала за можливе обрати ОСОБА_9 .Вітохіну запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Однак суд не може погодитися з позицією сторони захисту, оскільки, як неодноразово зазначав Європейський Суд з прав людини, тяжкість вчиненого злочину та суворість майбутнього покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Одночасно суд зважує на те, що місце проживання потерпілої та фактичного проживання обвинуваченого було розташовано поруч , що при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, збільшить ризик тиску на малолітню потерпілу, законного предстаавника чи свідків.

На думку суду, ризики переховування від органів досудового розслідування або суду, знищення чи спотворення будь-якого з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого чи свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Суд також приймає до уваги роз`яснення Верховного Суду, який у своєму Листі № 1/0/2-22 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» вказав, що слідчим суддям (суду) необхідно зважати на обставини воєнного стану, що введений в Україні з 24.02.2022 року в зв`язку з агресією Російської Федерації, та вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів.

За таких обставин, продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини і положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення застави

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Залучити до участі у судовому засідання для допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фахівця (педагога/психолога) Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області.

Зобов`язати керівника Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (Харківська область, Чугуївський район, місто Зміїв, вул.Лиманська, буд.22 ) забезпечити участь фахівця у судовому засіданні, яке відбудеться об 11:00 годині 18 січня 2024 року

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою без визначення застави, в Державній установі "Харківській слідчий ізолятор" на шістдесят днів, тобто до 07 лютого 2024 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з моменту вручення йому копії судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11.12.2023

Суддя ОСОБА_15