Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/968/24
У Х В А Л А

19.02.2024 м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ОСОБА_4 , представника власника майна відносно якого розглядається клопотання адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів клопотання заступника СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000115 від 10.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2024 року на напрямку НОМЕР_1 прикордонного знаку ВПС "Вилок" на території смт. Вилок Берегівського району, працівниками прикордонної служби було затримано ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , який намагався перетнути державний кордон України з Угорщиною поза межами пункту пропуску, за сприянням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканець АДРЕСА_2 .

Відомості про кримінальне правопорушення, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000115 від 10 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

10 лютого 2024 року, слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області старшим лейтенантом ОСОБА_8 , в присутності понятих, було проведено огляд місця події на території ВПС «Вилок» за адресою смт. Вилок, вул. Купальна,2, Берегівського району, де було вилучено автомобіль марки «DAEWOO» моделі «Lanos» р.н. НОМЕР_2 . На вказаному транспортному засобі ОСОБА_9 привіз ОСОБА_10 в смт. Вилок, Берегівського району, звідки останній повинен був перетнути державний кордон України з Угорщиною поза пунктами пропуску за сприяння ОСОБА_11 .

У відповідності до норм ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені в ході огляду місця події речі є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна.

Підставою для накладення арешту є те, що вилучені речі відповідно до ст.98 КПК України визнані речовими доказами згідно постанови слідчого, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна.

Під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «DAEWOO» моделі «Lanos» р.н. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим заявник клопотання звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 та заступник начальника СВ ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримали з мотивів, наведених у клопотанні.

Представника власника майна відносно якого розглядається клопотання адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що власник майна не являється учасником кримінального провадження, у зв`язку з чим вона просить суд при вирішенні даного клопотання передати автомобіль на відповідальне зберігання його власнику громадянці ОСОБА_12 .

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України - при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України, - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.170 КПК). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; (п.1 ч.2 ст.170 КПК). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тимчасово вилучене майно є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що майно, зазначене у клопотанні про арешт майна є речовим доказом та з метою запобігання зникненню, втраті чи частковому знищенню речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз на вказане майно необхідно накласти арешт.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 - задоволити.

Накласти арешт на автомобіль марки «DAEWOO» моделі «Lanos» р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , з метою збереження речових доказів, проведення слідчих дій з вказаним предметом та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1