Справа № 344/484/24
Провадження № 1-кс/344/248/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого CВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0003472 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2023, близько 16 год, ОСОБА_5 знаходився по

АДРЕСА_1 , де побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка в цей час заходила до пункту обміну валют, тримаючи в руці сумку чорного кольору.

В цей час у ОСОБА_5 виник неправомірний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_6 .

З метою викрадення грошових коштів, ОСОБА_5 , дочекавшись поки ОСОБА_7 вийде з пункту обміну валют, пішов слідом за останньою доїї місця проживання, а саме до будинку АДРЕСА_1 .

В подальшому, близько 17 год 00 хв, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний намір, у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023), наздогнавши ОСОБА_6 між будинком

АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_6 та несподівано для останньої, відкрито вирвавши з її руки сумку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 4370 гривень та 100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 09.11.2023 становить 3604,07гривеньта, не зважаючи на вимогу останньої повернути викрадене майно та грошові кошти, побіг у невідомому напрямку.

В подальшому, ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7974,07 гривень.

30 листопада 2023 року ОСОБА_5 в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_3 , неодружений, непрацюючий, з середньою спеціальноюосвітою, раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обгрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколі допиту потерпілої

ОСОБА_6 , протоколах огляду відеозаписів, протоколі огляду місця події, протоколі обшуку, протоколі проведення слідчого експерименту та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину,а тому може виїхати за межі Івано-Франківської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

-п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, офіційно ніде не працевлаштований, тому може вчинити кримінальне правопорушення з метою незаконного збагачення.

Враховуючи вище наведені ризики, репутацію підозрюваного, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не можливе, оскільки вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до категорії тяжких

Застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до

ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу - заставу, застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки він не працює, не має постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо нього покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний не заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

30 листопада 2023 року ОСОБА_5 в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_3 , неодружений, непрацюючий, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обгрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколі допиту потерпілої

ОСОБА_6 , протоколах огляду відеозаписів, протоколі огляду місця події, протоколі обшуку, протоколі проведення слідчого експерименту та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Крім того, в судовому засіданні підозрюваний свою причетність до інкримінованої йому участі у кримінальному правопорушенні визнав, розкаявся у вчиненому.

В той же час, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину,а тому може виїхати за межі Івано-Франківської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

-п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, офіційно ніде не працевлаштований, тому може вчинити кримінальне правопорушення з метою незаконного збагачення.

Однак, слідчий суддя при вирішенні даного клопотання повинен враховувати в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважати лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику.

Разом із тим, слідчий суддя враховує і вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, вирішуючи дане клопотання, враховую також характеризуючі особу підозрюваного дані, умови його життя, вік, стан здоров`я.

Підозрюваний є особою молодого віку, раніше кримінальному переслідуванню не піддавався, свою участь у кримінальному провадженні визнає, докази зловживання ним своїми процесуальними обов`язками на даній стадії кримінального провадження в матеріалах клопотання відсутні, слідча на такі обставини не посилалася.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні прокурором доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що домашній арешт у нічний час зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам та збалансує можливість реалізації підозрюваним його права на навчання та інтереси даного кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому щоденно у період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, оскільки застосування до останнього саме такого запобіжного заходу зможе запобігти вищевказаним ризикам та сприятиме дієвості кримінального провадження на даному етапі.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому щоденно у період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками;

4) здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби по місцю реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 30 січня 2024 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст рішення складено і підписано 11.01.2024 року.