Справа № 541/252/24
№ провадження 1-кп/541/98/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 15.02.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, стрілець батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, має на утриманні малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призначений на посаду стрілець батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом. Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України. У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16,49,125 та 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної

цілісності України та інше. Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника). У відповідності до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно- рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. Таким чином, мобілізація, яка оголошена Указом Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

У відповідності до абз. 8 ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України. Демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу. За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, на даний час не завершився.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення норм громадського порядку та моральності вирішив стати на злочинний шлях.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, в невстановлені слідством день, час та місце, придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечний засіб канабіс. У подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, 18.10.2023, близько 12 год. 06 хв., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи у АДРЕСА_2 , шляхом продажу за грошові кошти в сумі 1000 гривень, незаконно збув « ОСОБА_5 », анкетні дані якої змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, яку у подальшому було вилучено та направлено для проведення відповідної експертизи до Полтавського НДЕКЦ МВС України. Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-23/16233-НЗПРАП від 26.10.2023, надана для дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору містить, тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою, в перерахунку на суху речовину 0,237 г.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, запропонував « ОСОБА_5 », анкетні дані якої змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», придбати у нього особливо небезпечну психотропну речовину «альфа РVР» за грошові кошти в сумі 1000 гривень.

31.10.2023, близько 14 год. 56 хв., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Шляховій, в м. Миргород Полтавської області, неподалік залізничних колій, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 1000 гривень, незаконно збув « ОСОБА_5 », анкетні дані якої змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», згорток з фольгового паперу, в якому мається прозорий полімерний пакетик на пазовій застібці із порошкоподібною речовиною білого кольору, яку в подальшому було вилучено та направлено для проведення відповідної експертизи до Полтавського НДЕКЦ МВС України. Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-23/16772-НЗПРАП від 03.11.2023, надана для дослідження речовина білого кольору, містить PVP, PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, масою 0,46976 г. Вказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, ОСОБА_4 , раніше незаконно придбав у невстановлені слідством час та місці та незаконно зберігав з метою збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що він дійсно перший раз 18.10.2023р. близько 12 год. по вул. Старосвітській, 47, в м. Миргород, продав жінці коноплю масою 0,237г за 1000 грн. Після того вдруге 31.10.2023р. близько 15 год. по вул. Шляховій в м. Миргород, біля залізничних колій, продав також жінці РVР масою 0,46976 г за 1000 грн. Вказаний в обвинувальному акті розмір цих заборонених речовин він також не оспорює, все зазначено вірно. Крім того обвинувачений зазначив, що у скоєному щиро кається, просив суд не призначати суворого покарання, більше такого не повторить.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що

обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, а також незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений, на утриманні має малолітню дитину, військовослужбовець та перебував у зоні бойових дій, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 2022 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів, синдром залежності», розкаявся у скоєному, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі з конфіскацією всього належного йому майна.

На переконання суду, остаточне покарання саме у такому розмірі буде домірним скоєному, відповідатиме визначеній ст. 50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого, принципу індивідуалізації покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України не встановлено.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний стосовно ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 31 жовтня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертиз, в сумі 7331 (сім тисяч триста тридцять одна) грн. 12 коп.

Арешт, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2023р. на майно: банкноту номіналом 200 (двісті) гривень, серійний номер ГЖ3211053; банкноту номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, серійний номер ЗС3262392; шприц з приєднаною голкою всередині якого знаходиться речовина рожевого кольору; голку до шприца із захисним ковпаком; перепустку видану на ім`я ОСОБА_4 ; банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_2 ; банківську картку «А-банк» № НОМЕР_3 ; пластиковий тримач для сім-картки «лайфселл» № НОМЕР_4 ; пластиковий тримач для сім-картки «лайфселл» № НОМЕР_5 ; пластиковий тримач для сім-картки «лайфселл» № НОМЕР_6 скасувати.

Речові докази:

- канабіс, масою, в перерахунку на суху речовину 0,237 г., поміщений до спеціального поліетиленового сейф-пакету №5414861 та PVP, масою 0,46976 г., поміщені до спеціального поліетиленового сейф-пакету №5414765, які передані для зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області; шприц з приєднаною голкою всередині якого знаходиться речовина рожевого кольору; голку до шприца із захисним ковпаком; скляну віалу з екстрактом та залишками особливо небезпечної психотропної речовини PVP, масою 0,00642 г., порожній полімерний медичний шприц з ін`єкційною голкою в полімерному захисному ковпачку, ін`єкційну голку в полімерному захисному ковпачку, разом із первинною упаковкою, поміщені до спеціального поліетиленового сейф-пакету №3737492, які передані для подальшого зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області знищити;

- банкноту номіналом 200 (двісті) гривень, серійний номер ГЖ3211053; банкноту номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, серійний номер ЗС3262392, які передані для тимчасового зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області повернути підрозділу поліції, якому вони були видані з рахунків ГУНП в Полтавській області для проведення оперативної закупки;

- перепустку видану на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_2 , банківську картку «А-банк» № НОМЕР_3 , пластиковий тримач для сім-картки «лайфселл» № НОМЕР_4 , пластиковий тримач для сім-картки «лайфселл» № НОМЕР_5 , пластиковий тримач

для сім-картки «лайфселл» № НОМЕР_6 повернути власнику за належністю або уповноваженій ним особі.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

СуддяОСОБА_1