СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/407/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_3 про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001923 від 29.07.2022 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_6

обвинувачені - ОСОБА_5 , ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_7 ,

потерпілий - ОСОБА_3

представник потерпілого - ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

20.01.2023 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001923 від 29.07.2022 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Потерпілим - ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов та клопотання про забезпечення цивільного позову, шляхом накладення арешту на майно, а саме на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Прокурор при вирішенні заявленого клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 думку якого підтримали обвинувачені, заперечив проти задоволення вказаного клопотання та зазначив, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2022 вже накладався арешт на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник потерпілого ОСОБА_8 , думку якої підтримав потерпілий ОСОБА_3 наполягала на задоволенні заяви з тих підстав, що відомості про арешт згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2022 не внесені до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів.

Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України може бути накладено арешт на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову (ч.3). Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (ч.8).

Статтею 171 передбачено, що з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися прокурор, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Щодо заявленого клопотання потерпілим про забезпечення заявленого цивільного позову, слід зазначити, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача/відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2022 було накладено арешт на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_4 .

Із змісту поданої заяви про забезпечення позову встановлено, що позивачем необґрунтовано належними та достатніми доказами необхідність забезпечення позову, оскільки арешт на квартиру накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2022 не скасовано.

Крім того, ОСОБА_4 будучи власницею частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дитину, з якою проживає за вказаною адресою і де вони зареєстровані разом з іншими родичами.

Додатково слід зазначити, що обвинувачені вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях не визнають, як і не визнають цивільних позовів. За результатами розгляду справи відносно обвинувачених може бути постановлено як обвинувальний так і виправдувальний вирок, а триавале подвійне перебування єдиного житла обвинуваченої з малолітньою дитиною в арешті, може порушити їх права. На час розгляду клопотання сдом не встановлено перешкод прокурора в кримінальному провадженні направити ухвалу про арешт частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до виконання.

На підставі викладеного суд вважає, що заява потерпілого ОСОБА_3 , про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 170, 350, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви потерпілого ОСОБА_3 , про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1