Справа № 645/5915/23
Провадження № 1-кп/645/340/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 р. Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

За участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ,

Захисника ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за №0001183 від 28.08.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України,

встановив:

25 жовтня 2023 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 28.08.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001183 від 28.08.2023 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 5 грудня 2023 рокусправу призначено до судового розгляду

Прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечувала проти клопотання прокурора.

У судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Як зазначено уст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості приховатися від слідства і суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування (ст. 177 КПК України).

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лисичанськ, Луганської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 20.12.2017 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 12.03.2020 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 75, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.09.2022 по відбуттю строку покарання, 08.08.2023 Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, рішення по справі не прийнято.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведені, ризики передбачені п.п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України недоведеним, виходячи з наступного.

Суд приходить до висновку, що ризик переховування від органів поліції та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ,суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами, так як санкція ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Стосовно ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, суд вбачає ймовірність можливості обвинуваченого незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, оскільки обвинуваченому під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, що обвинувачений зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Також суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 4 ч.1 ст.177 КПК України є реальним зважаючи на наступне. При з`ясуванні обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній не працює, отже, іншого джерела заробітку в обвинуваченого немає, не має стійких соціальних зв`язків та виявляє підвищену соціальну небезпеку, не одружений. Зазначені обставини вказують на те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, докази судом на даний час в повному обсязі не досліджені, і на думку суду, в судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про зменьшення раніше встановлених ризиків.

Натомість в судовому засіданні прокурором, на час розгляду клопотання, не доведено належним чином існування ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зважаючи на вказані обставини, враховуючи, що на теперішній час кримінальне провадження не розглянуто та знаходиться на початковій стадії судового розгляду, суд вважає, що існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим, суд вважає доведеним продовження існування ризиків, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.

Доводи, наведені стороною захисту на обґрунтування свого клопотання, судом не приймаються до уваги, оскільки не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним процесуальних рішень у справі.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Враховуючи існування вище зазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а також враховуючи, що повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення вчиненого проти особистості, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Також суд враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованих злочинах, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даних осіб.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин, передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: пред`явлене обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, в разі визнання винуватим у скоєнні тяжкого злочину, вік обвинуваченого, відсутність роботи, наявність встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленим ризикам.

За змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. В суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Ухвалою суду від 23.10.2023 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому було визначено розмір застави, таким чином суд вважає за необхідне разом з продовженням строків тримання під вартою продовжити обвинуваченом заставу.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слід визначити, що на обвинуваченого у разі внесення застави покладаються наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Харків, в якому вони перебувають, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Суд, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, його віку, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177КПК України, вважає за необхідне залишити ОСОБА_5 без змін визначений судом розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680,00 грн., та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 315 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, громадянина України, який має професійну технічну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - по 10 лютого 2024 року включно, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680,00 гон., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові;

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено законом покарання до 10 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Строк дії ухвали встановити по 10 лютого 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий суддя -