Справа №474/1087/23
Провадження №1кп/479/38/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2024 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена в ЄРДР №0000134 від 10 липня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не військовозобов`язаний, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2015 та 2023 року народження,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

09 липня 2023 року близько 23.00 год., під час несення служби в складі добового наряду СРПП Відділення поліції №2 Первомайського РВП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі за текстом - ВП №2), інспектор СРПП ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , та інспектор СРПП ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 здійснювали патрулювання вулиці Героїв Врадіївщини в смт.Врадіївка Первомайського району Миколаївської області, та звернули увагу на скупчення людей біля магазину "Мінімаркет ЛЮКС" по вул.Героїв Врадіївщини,113 в смт.Врадіївка Первомайського району Миколаївської області, де виявили автомобіль "ВАЗ2106", реєстраційний номер - НОМЕР_1 , синього кольору (в подальшому ВАЗ 2106), який перебував на бордюрі, що від`єднує частину проїжджої дороги від газону та ОСОБА_3 штовхав вказаний автомобіль, намагаючись його викотити. З метою перевірки ситуації, інспектор СРПП ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , який перебував за кермом, зупинив службовий автомобіль марки "Mitsubishi outlander", реєстраційний номер - НОМЕР_2 , увімкнувши проблискові маячки, та разом з інспектором СРПП ВП №2 ОСОБА_6 підійшли до автомобіля ВАЗ 2106, за кермом якого перебувала ОСОБА_8 .. Інспектор СРПП ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор СРПП ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , які згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" є працівниками правоохоронного органу, знаходилися у однострої поліцейських із знаками розрізнення. Під час з`ясування обставин вказаної ситуації, інспектором СРПП ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , присутній біля вказаного автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_3 , який перебував із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, почав безпідставно виражатись на адресу працівників поліції образливими нецензурними словами, поводити себе не відповідно ситуації, агресивно. З метою припинення протиправної поведінки та проведення профілактичної бесіди з ОСОБА_3 , інспектор СРПП ОСОБА_6 наблизився до останнього на відстань не більше одного метра та почав попереджати останнього про необхідність припинення протиправних дій. Однак, в цей час у ОСОБА_3 , який реагував неадекватно на законні вимоги поліцейського, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу. Реалізуючи задумане, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що перед ним знаходиться співробітник правоохоронного органу - Національної поліції України, який виконує свої службові обов`язки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків, умисно наніс інспектору СРПП ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область лобу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді синця обличчя, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, в цей самий день 09 липня 2023 року близько 23.10 год. ОСОБА_3 , будучи затриманим за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 та ч.1 ст.178 КУпАП, перебував в приміщенні коридору ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул.Героїв Врадіївщини,122 в смтВрадіївка Первомайського району Миколаївської області, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень працівникові поліції ОСОБА_6 , підійшов до останнього та, ігноруючи вимоги про дотримання безпечної дистанції, наніс удар босою ногою в область грудної клітки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді синця грудної клітки, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказував на відсутність претензій до обвинуваченого.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілого, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2015 та 2023 року народження, не військовозобов`язаний, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра, раніше не судимий.

Скоєний обвинуваченим ОСОБА_3 злочин, відповідно до положень ст.12 КК України є нетяжким.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, досудову доповідь органу пробації, також приймає до уваги думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.345 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених положеннями ст.76 КК України, позицію потерпілого, який не заявляв претензій до обвинуваченого.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального злочину, особу обвинуваченого, а також те що, відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання без ізоляції його від суспільства, у в межах санкції ч.2 ст.345 КК України, і вважає можливим з урахуванням положень ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених положеннями ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувався, запобіжний захід відносно нього втратив чинність.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк - 1(один) рік.

Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: