Дата документу 06.02.2024Справа № 554/7487/15-к
Провадження № 1-кс/554/494/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000113 від 20.03.2015 року,

встановив:

до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві ОСОБА_5 від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000113 від 20.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Постанову слідчого заявник вважає незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000113 від 20.03.2015 року.

У судовому засіданні заявник подану скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та вказував, що слідчий з дотриманням вимог КПК України, прийшов до правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000113 від 20.03.2015 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування - це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Їх перелік наведений у ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, відповідно до п. 2, ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

У судовому засіданні та згідно постанови слідчого встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві перебували матеріали досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0000113 від 20.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_3 , за фактом незаконних дій працівників УМВС України в Полтавській області.

Постановою слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві ОСОБА_5 від 30.06.2021 року кримінальне провадження № 0000113 від 20.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий надав юридичну оцінку заяві ОСОБА_3 про можливе кримінальне правопорушення, наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини кримінального провадження, в тому числі з дотриманням ст. 40 КПК України вирішив питання доцільності вжиття необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо збирання документів та інформації в межах предмету розслідування, про що зазначив за змістом прийнятого ним рішення.

Зважаючи на зазначене, беручи до уваги положення ч. 4 ст. 17 КПК України слідчий оцінює докази з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, викладені в скарзі та постанові слідчого про закриття кримінального провадження в їх сукупності, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження вважає, що при здійснення досудового розслідування слідчим були вчинені усі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам кримінального правопорушення.

При винесенні оскаржуваної постанови, слідчий вірно прийшов до висновку щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 30.06.2021 року є обґрунтованою, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 11 цього кодексу. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, виконуючи вимоги законодавства, слідчим зібрано усі письмові докази, які мають відношення до порушеного питання, та надано відповідну правову оцінку цим доказам; допитано всіх учасників події, та надано правову оцінку їх показанням та діям.

Доводи заявника щодо незаконності оскаржуваної постанови не спростовують наведених висновків слідчого, а тому відхиляються за безпідставністю.

З урахуванням викладеного та того, що в ході проведення досудового розслідування виконано ряд необхідних процесуальних та слідчих дій, за результатами яких слідчим встановлено відсутність події складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий суддя вважає, що слідчий, з дотриманням вимог КПК України, прийшов до правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Законних підстав для скасування постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження з підстав, наведених в скарзі немає, оскільки сумнівів у її законності у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000113 від 20.03.2015 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1