Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7044/23
Номер провадження 1-кп/711/567/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ :

До Придніпровського районного суду міста Черкаси із Черкаської обласної прокуратури надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєсту досудових розслідувань за № 0000359 від 25.09.2023року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

03 жовтня 2023 року ухвалою судді Придніпровського районного суду міста Черкаси вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду, підстав для повернення обвинувального акту не вбачає, підстави для закриття також відсутні. Також прокурор надав суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 діб, яке мотивоване тим, що обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжуючи строк застосування обраного запобіжного заходу, слідчі судді встановили наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, підтверджується у світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого, його сімейного стану, відсутності офіційного працевлаштування та засобів до існування, тобто ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 307 КК України), яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, необхідно враховувати встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом. ОСОБА_6 перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати із свідками у даному кримінальному провадженні, в тому числі з особами, які були залучені при проведенні слідчих дій, незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, необхідно врахувати, що ОСОБА_6 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальні правопорушення 16.05.2023 та 01.06.2023, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин, що вказує на те, що така його діяльність носила тривалий та цілеспрямований характер та підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою зможе забезпечити виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, визначити обвинувченому ОСОБА_6 заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати кримінальному провадженню і вважає, ще розмір застави в сумі 161 040 грн., передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України та ухвалами слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси у повній мірі зможе забезпечити виконання, покладених на нього обов`язків.

Інших обставин, які сприяють застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено.

Встановлені в ухвалі слідчого судді ризики не зменшилися та продовжують існувати, а тому з метою їх запобігання, забезпечення належної процесуальне поведінки обвинуваченого необхідно продовжити строк запобіжного заходу на 60 днів.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду. Щодо стосується клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб, просив відмовити. Просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт зі встановленням певних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував щодо можливості призначення справи до судового розгляду. Що стосується клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив відмовити. Змінити з тримання під вартою на домашній арешт зі встановленням певних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 не заперечувала щодо можливості призначення справи до судового розгляду. Що стосується клопотання прокурора відносно ОСОБА_6 - покладалась на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_7 не заперечувала щодо можливості призначення справи до судового розгляду. Що стосується клопотання прокурора відносно ОСОБА_6 - покладалась на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час ризики наведені ст.177 КПК України продовжують існувати, а тому з додержанням правил, передбачених розділом ІІ КПК України, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 діб, тобто до 17.12.2023 року.

Крім того, заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо можливості призначення справи до судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначити провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до судового розгляду.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, захисники та обвинувачені.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 194, 314 316, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000359 від 25.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, на 20 листопада 2023 року на 16 год. 30 хв. в залі судових засідань в Придніпровського районного суду м. Черкаси.

В судове засідання викликати: прокурора, захисників, обвинувачених.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 17 грудня 2023 року включно. Розмір застави та покладені обов`язки в разі її внесення визначені ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.06.2023 року, та в подальшому продовжені залишити без змін.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.10.2023 року о 14 год.

Головуючий: ОСОБА_1