Справа № 128/3585/20
Провадження №11-кп/801/1125/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 ,подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 26.09.2023 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 в кримінальному провадженні № 0000131 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000131 від 26.09.2023 по обвинуваченню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України.

Оскаржуваною ухвалою клопотання прокурора ОСОБА_6 задоволено та продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 24 листопада 2023 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувачений ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься згідно КК України до класифікації особливо тяжких злочинів та категорії кримінальних правопорушень проти громадського порядку та моральності. Обвинувачений ОСОБА_13 є громадянином іншої держави - Австрії; на час затримання не був працевлаштований на території України; не мав постійного законного джерела доходу; є особою, тричі судимою на території Австрії за вчинення умисних злочинів: один з яких за підроблення документів та двічі за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, відбув покарання реально (зі слів самого обвинуваченого); даних про те, що покарання за вказані злочини він відбув, у суду немає. В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває інший обвинувальний акт у вчиненні ним нових епізодів кримінальних правопорушень за ч.5 ст. 301 КК України та ч.3 ст. 149 КК України.

Крім того, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, будучи на волі, обвинувачений ОСОБА_13 може переховуватися від суду, вчинити інший злочин.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить суд скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Свої вимоги мотивує тим, що відсутні докази того, що ОСОБА_14 має намір перешкоджати судовому розгляду, переховуватись від суду або чинити тиск на свідків. Посилається на виключення ч. 5 ст. 301 з Кримінального кодексу України. Зазначає, що ОСОБА_14 тривалий час перебуває під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу останнього та наполягали на її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового засідання; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню - не підлягає.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується, якщо слідчий, прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

Обставини, які враховуються під час продовження строку тримання під вартою, викладені в ст.199 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_13 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України, тобто, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_13 не має наміру переховуватись від суду, вчиняти інші злочини та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином колегія суддів до уваги не бере, оскільки ці твердження нічим не підтверджено. Крім того, обвинувачений ОСОБА_13 є громадянином іншої держави - Австрії; не працевлаштований на території України; постійне джерело доходів відсутнє; тричі судимий на території Австрії за вчинення умисних злочинів. Окрім того, в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває інший обвинувальний акт у вчиненні обвинуваченим нових епізодів кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 301 КК України та ч. 3 ст. 149 КК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що передбачені ст. 177 КПК України процесуальні ризики у даному кримінальному провадженні продовжують існувати, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, оскільки жодний інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Всі, викладені захисником обвинуваченого, доводи були досліджені судом першої інстанції при продовженні строку дії запобіжного заходу і їм надана належна оцінка. Інших обставин, які вказували б на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.

Щодо доводів сторони захисту, що ризики, наведені прокурором та які зазначені в ухвалі суду, ґрунтуються на припущеннях, є безпідставними, оскільки обставини, які вказують на заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_15 існують, на даний час вони не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання захисника на те, що обвинувачений утримується під вартою тривалий час, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як на підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не є такими, що спростовують висновки суду щодо продовження строку запобіжного заходу, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, заявлені ризики не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_15 під вартою.

Крім того, ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_15 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_15 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 26.09.2023 про продовження обвинуваченому ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4