Справа № 461/2018/20
Провадження № 1-кс/461/6142/23
УХВАЛА
01.11.2023 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) необхідно накласти арешт на вище перелічене майно.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
01.11.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023), а саме: заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у особливо великих розмірах, заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно у особливо великих розмірах, а також в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно у великих розмірах.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Інформації з Державного земельного кадастру та відомостей по рухомому майну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на праві власності належить наступне майно:
3.Будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 224,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21903366);
5.Автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ;
6.Автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», р.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_5 ;
7.Автомобіль марки «ГАЗ 21», р.н.з. НОМЕР_6 , номер кузова: НОМЕР_7 ;
8.Мотоцикл марки «JAWA 350», р.н.з. НОМЕР_8 , номер кузова: НОМЕР_9 ;
9.Вантажний автомобіль марки «MAN 8.163», р.н.з. НОМЕР_10 , номер шасі (рами): НОМЕР_11 ;
10.Причіп марки «ТЕС ТС-3», р.н.з. НОМЕР_12 , номер шасі (рами): НОМЕР_13 ;
11.Причіп марки «ОСЬ П-3,5», р.н.з. НОМЕР_14 , номер шасі (рами): НОМЕР_15 .
Санкція ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023) передбачає покарання у виді конфіскації майна, окрім того, потерпілі у вказаному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в порядку ст. 128 КПК України заявили цивільні позови про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме майно і рухоме майно, гроші, які перебувають у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження, зокрема відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Оскільки, ОСОБА_6 в разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, 4 ст.190 КК України, яке відповідно до ч. 6 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, та за яке загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що може останнього стимулювати до втечі, щоб не відшкодовувати завдану шкоду. Крім цього, потерпілі у вказаному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в порядку ст. 128 КПК України заявили цивільні позови про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Арешт на вище вказане майно є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть застосувати конфіскацію майна.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із майном, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), а саме:
3.Будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 224,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21903366);
5.Автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ;
6.Автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», р.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_5 ;
7.Автомобіль марки «ГАЗ 21», р.н.з. НОМЕР_6 , номер кузова: НОМЕР_7 ;
8.Мотоцикл марки «JAWA 350», р.н.з. НОМЕР_8 , номер кузова: НОМЕР_9 ;
9.Вантажний автомобіль марки «MAN 8.163», р.н.з. НОМЕР_10 , номер шасі (рами): НОМЕР_11 ;
10.Причіп марки «ТЕС ТС-3», р.н.з. НОМЕР_12 , номер шасі (рами): НОМЕР_13 ;
11.Причіп марки «ОСЬ П-3,5», р.н.з. НОМЕР_14 , номер шасі (рами): НОМЕР_15 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС ВРЗЗС СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1