Справа № 756/5050/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4506/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05:30 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено: 1) з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022; 2) з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022; 3) з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022; 4) з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022; 5) з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022; 6) з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023.

Водночас, судом установлено, що 17.02.2023 приблизно о 12:00 ОСОБА_8 перебував у торгівельній залі супермаркету «СІЛЬПО» у місті Києві (просп. Оболонський, 19), де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (), в умовах воєнного стану.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, того ж дня в той же час і в тому ж місці ОСОБА_8 , діючи таємно, умисно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу з метою власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із торгівельних полиць товар, належний ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», а саме: - сет ролів «МОРЕ ЛОСОСЯ В» (арт. 888927), вагою 985 г, у кількості 1 шт., вартістю 699,00 грн. (без урахування ПДВ) та напій енергетичний «REVO ВИШНЯ» (арт. 470926), ємністю 0,5 л, у кількості 1 шт., вартістю 42,99 грн. (без урахування ПДВ), на загальну суму 741,99 грн. (без урахування ПДВ), сховавши вказаний товар до рюкзака чорного кольору, що був при ньому та, не розрахувавшись за вищевказаний товар і перетнувши лінії кас супермаркету «СІЛЬПО», попрямував до виходу з нього.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_8 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, останній свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони магазину.

Внаслідок вчинення злочину, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_8 міг спричинити майнову шкоду ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» () на загальну суму 741,99 грн (без урахування ПДВ).

Не погоджуючись з вироком суду, захисник в апеляційній скарзі просить змінити його в частині призначеного покарання. Визнати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням тривалістю 1 рік.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що слід звернути увагу, що представник потерпілого подав до суду першої інстанції заяву, в якій, серед іншого, зазначив, що у потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» жодні претензії матеріального та морального характеру відсутні. Крім того, ТОВ «Сільпо-Фуд» фактично не зазнало будь-яких збитків, оскільки викрадений товар був повернутий на відповідальне зберігання.

Також, захисник просить врахувати мотиви діяння його підзахисного.

Так, обвинувачений пояснив, що викрав саме продукти та напій, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем у його сім`ї. Таке бажання було обумовлене тим, що підзахисний банально хотів їсти і не міг собі дозволити розплатитися за товар.

Крім того, слід враховувати активне сприяння розкриттю злочину з боку підзахисного, оскільки він з самого початку затримання добровільно видав викрадений товар співробітникам поліції, визнав свою вину та в подальшому надав всю необхідну інформацію органу досудового розслідування.

Окрім іншого, ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, що також свідчить про можливість призначення йому покарання з іспитовим строком.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про його участь в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслав.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який частково підтримав вимоги апеляційної скарги та вважав за можливе застосувати щодо обвинуваченого ст.69 КК України, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Проте, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не в повному обсязі.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 занадто суворого покарання судом першої інстанції заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно положень ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання, яке покарання має бути призначене обвинуваченому та визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, суд першої інстанції, виходячи з положень статті 12 КК України щодо класифікації кримінальних правопорушень, відповідно до якої інкриміноване останньому кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України хоча і не виходить за межі, встановлені відповідною частиною цієї статті Кримінального кодексу України, але за своїм розміром, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченого кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення та особи обвинуваченого, є явно несправедливим внаслідок суворості, що на переконання колегії суддів суду апеляційної інстанції є підставою для зміни вироку.

Згідно ч. 3 ст. 65 КК України підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Отже, зважаючи на особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, на спеціальних обліках лікарів не перебуває, працює неофіційно різноробочим, відсутність претензій з боку потерпілого, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що наявність вищенаведених пом`якшуючих покарання обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 злочину та дають підстави для застосування положень ст. 69 КК України.

У зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає зміні та пом`якшення покарання за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

Отже таке покарання, як захід державного примусу, на переконання колегії суддів відповідатиме принципу індивідуалізації покарання та положенням ст. 50, 65 КК України, а також буде справедливим по відношенню до ОСОБА_8 та сприятиме його перевихованню та не вчиненню нових правопорушень у майбутньому.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - змінити.

Призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженими - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: