У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023 Справа №607/9150/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000550 від 01.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тернополя, громадянина України, не одруженого, працюючого ТОВ «Колубмус», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, відносно якого 11.04.2022 та 14.11.2022 направлено до Тернопільського міськрайонного суду обвинувальні акти за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 60 (шістдесят) діб з альтернативою внесення застави 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквівалентів складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчими слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000550 за ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2023, близько 10 години 17 хвилин у ОСОБА_4 , винник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у період введеного воєнного стану на території України, 20.02.2023 близько 10 години 17 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що в м.Тернопіль по вул. Кн. Острозького, буд. 18, де здійснює підприємницьку діяльність ТзОВ ТВК «Львівхолод», переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи дії повторно, взяв з торгових стелажів вказаного магазину належні ТзОВ ТВК «Львівхолод», шоколад молочний «Lacmi» з цілим мигдалем торгівельної марки «Roshen», масою нетто 90 г. вартістю 44,73 гривні за одну одиницю у кількості сім одиниць загальною вартістю 313,11 гривень, заховавши зазначені речі у кишеню безрукавки чорного кольору, попрямував до виходу з приміщення вказаного магазину.

Надалі, 20 лютого 2023 року о 10 годині 18 хвилин, ОСОБА_4 , не маючи наміру оплачувати вартість наявних в кишені куртки товарів, пройшовши повз касову зону, вийшов з приміщення магазину «Рукавичка», що в м. Тернопіль по вул. Кн. Острозького, буд. 18, чим спричинив ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду в розмірі 313,11 гривень.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2023, близько 12 години 51 хвилини у ОСОБА_4 , винник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у період введеного воєнного стану на території України, 22.02.2023 близько 12 години 51 хвилини, перебуваючи у приміщенні магазину «Сім 23», що в м.Тернопіль по проспекту Степана Бандери, буд. 4, де здійснює підприємницьку діяльність ТОВ «Клевер Сторс», переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, взяв з торгових стелажів вказаного магазину належні ТОВ «Клевер Сторс», шоколад молочний пористий торгівельної марки «Milka» Bubbly, виробник група компаній «Mondelez International», масою нетто 100 г. вартістю 51,83 гривні за одиницю у кількості шість одиниць загальною вартістю 310,98 гривень, шоколад молочний «Lacmi» торгівельної марки «Roshen» з шоколадною начинкою та вафлею, масою нетто 90 г. вартістю 34,46 гривень за одну одиницю у кількості чотирьох одиниць загальною вартістю 137,84 гривень, заховавши зазначені речі в ліву кишеню куртки, попрямував до виходу з приміщення вказаного магазину.

Надалі, 22 лютого 2023 року о 12 годині 52 хвилини, ОСОБА_4 , не маючи наміру оплачувати вартість наявних в кишені куртки товарів, пройшовши повз касову зону, вийшов з приміщення магазину «Сім 23», що в м.Тернопіль по проспекту Степана Бандери, буд. 4, чим спричинив ТОВ «Клевер Сторс» матеріальну шкоду в розмірі 448,82 гривень.

Крім цього, 25.02.2023, близько 17 години 18 хвилин у ОСОБА_4 , винник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у період введеного воєнного стану на території України, 25.02.2023 близько 17 години 18 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Сім 23», що в м.Тернопіль по проспекту Степана Бандери, буд. 4, де здійснює підприємницьку діяльність ТОВ «Клевер Сторс», переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, взяв з торгових стелажів вказаного магазину належні ТОВ «Клевер Сторс», шоколад «Roshen» з підсоленим подрібненим мигдалем, масою нетто 85 г. вартістю 33 (тридцять три) гривні 31 (тридцять одна) копійка за одну одиницю у кількості трьох одиниць загальною вартістю 99 (дев`яносто дев`ять) гривень 93 (дев`яносто три) копійки, шоколад молочний пористий Bubbly торгівельної марки «Milka», (виробник «Mondelez»), масою нетто 100 г. вартістю 53,53 гривень за одиницю у кількості чотири одиниць загальною вартістю 214,12 гривень, шоколад екстра чорний торгівельної марки «Roshen» з цілим лісовим горіхом вагою 90 г. вартістю 40,61 гривень за одну одиницю у кількості чотирьох одиниць загальною вартістю 162,44 гривні, сир чедеризований «Моцарела» торгівельної марки «Поліська сироварня» вагою 0,270 кг. у кількості однієї одиниці вартістю 45,23 гривень, сир плавлений ковбасного копчення «Гурман» торгівельної марки «Наш молочник» вагою 0,416 кг. у кількості однієї одиниці вартістю 117,28 гривень, заховавши зазначені речі в ліву кишеню куртки червоного кольору, попрямував до виходу з приміщення вказаного магазину.

Надалі, 25 лютого 2023 року о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , не маючи наміру оплачувати вартість наявних в лівій кишені куртки червоного кольору товарів, пройшовши повз касову зону, вийшов з приміщення магазину «Сім 23», що в АДРЕСА_3 , чим спричинив ТОВ «Клевер Сторс» матеріальну шкоду в розмірі 682,56 гривень.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2023, близько 13 години 48 хвилин у ОСОБА_4 , винник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у період введеного воєнного стану на території України, 23.03.2023 року близько 13 години 48 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_4 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_8 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи дії повторно взяв з торгових стелажів вказаного магазину належні Фоп ОСОБА_8 , універсальний крем для догляду за шкірою торгівельної марки «Nivea», об`ємом 150 мл. вартістю 111,22 гривень за одну одиницю у кількості двох одиниць загальною вартістю 222,44 гривень, універсальний крем для догляду за шкірою торгівельної марки «Nivea», об`ємом 30 мл. вартістю 46,73 гривень за одну одиницю у кількості двох одиниць загальною вартістю 93,46 гривень, універсальний крем для догляду за шкірою торгівельної марки «Nivea», об`ємом 75 мл. вартістю 85,53 гривень за одну одиницю у кількості двох одиниць загальною вартістю 171,06 гривень, заховавши зазначені речі у кишені куртки чорного кольору, попрямував до виходу з приміщення вказаного магазину.

Надалі, 23 березня 2023 року о 13 годині 49 хвилин, ОСОБА_4 , не маючи наміру оплачувати вартість наявних в кишенях куртки товарів, пройшовши повз касову зону, вийшов з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_4 , чим спричинив ФОП ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 486,96 гривень.

Отже, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

31 березня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

27.04.2023 року повідомлено про нову підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

22.05.2023 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого завершується до 30.05.2023 року.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчинених в умовах воєнного стану, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність зазначених ризиків.

Слідчий вважає, що є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, вчинення іншого злочину, а тому, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з викладених у ньому підстав та просить його задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 з приводу задоволення клопотання заперечив та просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та просив зменшити розмір визначеної судом застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9 зазначила суду, що вона проживає однією сім`єю без укладення шлюбу із ОСОБА_4 , виховує спільно одну малолітню дитину, перебуває на шостому місяці вагітності, не працює.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000550 за ч.4 ст.185 КК України.

31 березня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

27 квітня 2023 року повідомлено про нову підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

22 травня 2023 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30.05.2023 року, з можливістю внесення застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме інформація, яка міститься у : витягу з ЄРДР №0000550 від 01.03.2023 року; протоколі допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 02.03.2023; висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи від 10.03.2023; протоколі огляду відеозаписів від 02.03.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 14.03.2023; протоколі добровільної видачі предметів від 30.03.2023; протоколі огляду речей (одягу) від 30.03.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 25.04.2023; протоколі допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 02.03.2023; висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи від 09.03.2023; протоколі огляду відеозаписів від 02.03.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 14.03.2023; протоколі добровільної видачі предметів від 30.03.2023; протоколі огляду речей (одягу) від 30.03.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 25.04.2023; протоколі допиту представника потерпілого ОСОБА_14 від 09.03.2023; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із представником потерпілого ОСОБА_14 від 09.03.2023; висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи від 17.03.2023; протоколі огляду відеозаписів від 09.03.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 09.03.2023; протоколі добровільної видачі предметів від 30.03.2023; протоколі огляду речей (одягу) від 30.03.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 25.04.2023; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.04.2023; висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи від 12.04.2023; протоколі огляду відеозаписів від 10.04.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 18.04.2023; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_15 від 18.04.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 25.04.2023.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Поряд із вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що продовжують існувати ризики, визначені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2023 року, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Так, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , які у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, та за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення є систематичність вчинення підозрюваним крадіжок. Зокрема, у рамках кримінального провадження №0001963 від 13.12.2022 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/4006/23 від 03.03.2023 року) ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесенням застави у сумі 53 680 гривень. 20.03.2023 року ОСОБА_4 було внесено заставу та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Однак, одне із кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він підозрюється у даному кримінальному провадженні, вчинене ОСОБА_4 уже після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внесення ним застави.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, прийшов до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Також, слідчий суддя бере до уваги, що в ході досудового розслідування 22.05.2023 у відповідності до вимог ст.290 КПК України, у кримінальному провадженні №0000550 від 01.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, старшим слідчим СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за дорученням в порядку ч.1-3 ст.290 КПК України прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 завершено досудове розслідування та сторонам кримінального провадження надано доступ до вказаних матеріалів досудового розслідування з метою їх ознайомлення.

Враховуючи вищевикладене та ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Так, з 22.05.2023 по даний час сторона захисту в порядку ч.1-3 ст.290 КПК України, ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

На підставі наведеного, провести вказану процесуальну дію у строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, а тому є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, зменшення раніше визначеного розміру застави або застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, про що клопоче сторона захисту, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу підозрюваного, а також враховуючи тяжкість інкримінованих йому злочинів та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. При цьому застосований запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню та слід продовжити на 30 днів строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , водночас в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , слід відмовити, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу чи зменшення раніше визначеного розміру застави у кримінальному провадженні не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та зменшення розміру визначеної застави, відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000550 від 01.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят)гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2023 року до 23 червня 2023 року включно.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 23 червня 2023 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1