Дата документу 17.05.2023Справа № 554/7937/22
Провадження № 1-кп/554/419/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» травня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відео конференції клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплинка, Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у зв?язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , у зв?язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СД відділу поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Встановлено, що 26.03.2006 року, у період часу 05.00 до 06.00, невстановлена особа, шляхом вільного доступу з торгового кіоску «Кулиничі», таємно викрала мобільний телефон «Сіменс СХ 75», чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_7 . За вказаним фактом порушено кримінальну справу №59060155 від 04.04.2006 року. За наслідками досудового слідства, 13.04.2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пред?явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України. Постановою слідчого від 22.05.2006 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук на підставі ст. 206 п. 1 КПК України (у ред. 1960 року), досудове слідство зупинено. У зв?язку із набранням чинності КПК України, відомості по зупиненій кримінальній справі №59060155, 27.12.2012 внесено до ЄРДР за №00000617 за ч. 1 ст. 185 КК України. 14.02.2013 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. У зв?язку із набранням чинності змін до КПК України з 01.07.2020 мало місце поліпшення становища ОСОБА_4 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, у зв?язку з чим підлягають застосуванню положення ч.1 ст.5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі. Таким чином, підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 185 КК України, яке є кримінальним проступком, а тому, згідно ч.2 ст.49 КК України, минув строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, що є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв?язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з?явився, від нього надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності, він погоджується із звільненням підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та просить розглянути вказане клопотання без його участі.

Підозрюваний ОСОБА_4 просить задовольнити клопотання прокурора та звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно нього.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 також просить задовольнити клопотання, оскільки є всі підстави для звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Суд, дослідивши подане клопотання, вислухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого та захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності (ч.ч.1-3 ст. 286 КПК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наданих суду, 26.03.2006 року, у період часу 05.00 до 06.00, невстановлена особа, шляхом вільного доступу з торгового кіоску «Кулиничі», таємно викрала мобільний телефон «Сіменс СХ 75», чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_8 .

За вказаним факто порушено кримінальну справу №59060155 від 04.04.2006 року.

За наслідками досудового слідства вищевказаної кримінальної справи, 13.04.2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пред?явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого від 22.05.2006 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук на підставі ст. 206 п. 1 КПК України (у ред. 1960 року), досудове слідство зупинено.

18.06.2006 заведено ОРС «Розшук» №5916035.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Враховуючи санкцію ч.1 ст. 185 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), з урахуванням вимог ч.3 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) вказаний злочин, залежно від ступеня тяжкості, належав до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 12 КПК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

У зв?язку вказаними змінами до КПК України, відомості по зупиненій кримінальній справі №59060155, 27.12.2012 внесено до ЄРДР за №00000617 за ч. 1 ст. 185 КК України.

14.02.2013 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.5 КК України, мало місце поліпшення становища ОСОБА_4 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ч.1 ст. 185, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, в звя?зку із чим підлягають застосуванню положення ч.1 ст.5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, а отже кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, з 01.07.2020 року є проступком.

З вимог ч.ч. 1,2 ст. 44 КК України вбачається, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п?ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності є обов?язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

З аналізу вимог ст. ст. 12, 49, а також санкції ч.1 ст. 185 КК України, можна дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути звільнений від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Разом з тим, судом встановлено, що 22.05.2006 досудове слідство відносно ОСОБА_4 було зупинено та оголошено його розшук. 18.06.2006 заведено ОРС «Розшук» №5916035.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК перебіг давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з?явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п?ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п?ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності, у зв?язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов?язує зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від досудового розслідування.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК розуміються будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез?явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв?язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з?явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з?ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов?язана з?являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов?язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов?язку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується факт умисного ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від досудового розслідування.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22), у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Таким чином, в даному випадку має місце закінчення загального строку, встановленого частиною другою статті 49 КК України (п?ять років з моменту вчинення проступку), що є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки вказаний строк сплив раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив підозрюваномусуть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, підозрюваному роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

ОСОБА_4 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Тож, враховуючи подане клопотання, думку прокурора, згоду підозрюваного на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, думку потерпілого, висловленої в заяві, направленої на адресу суду, думку захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Стосовно заявленого потерпілим цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи постановлення ухвали про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову у разі закриття кримінального провадження суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Тому, у зв?язку із закриттям кримінального провадження, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди та моральної шкоди на суму 160 грн. слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред?явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частина 1 статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Стаття 124 КПК України встановлює порядок розподілу процесуальних витрат.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Аналогічна правова позиція міститься і в постановах ВС, в тому числі від 01.03.2021 року у справі №266/3090/18 (провадження №51-3281кмп19).

Згідно матеріалів кримінального провадження маються витрати на проведення експертиз.

Проте, оскільки чинний КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів (ч. 2 ст.124 КПК України), а в даному випадку кримінальне провадження закривається, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, понесені стороною обвинувачення витрати на залучення експертів слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 4, 5, 12, 44 49 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , у зв?язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченогоч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України - закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального проступку - залишити без розгляду.

Витрати на проведення експертиз віднести на рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-гарантійний талон на мобільний телефон «Сіменс СХ 75», товарний чек на мобільний телефон «Сіменс СХ 75» від 22.12.2005 та коробку з-під мобільного телефону «Сіменс СХ 75», які, згідно постанови про визнання речовими доказами від 10.04.2006 року та зберігальної розписки, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - повернути законному власнику ОСОБА_7 .

-мобільний телефон «Сіменс СХ 75», який, згідно постанови про визнання речовими доказами від 13.04.2006 року та зберігальної розписки, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - повернути законному власнику ОСОБА_7 .

Копію ухвали направити відділу поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області для вирішення питання про припинення розшуку ОСОБА_4 , у зв?язку із звільненням його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, а також учасникам кримінального провадження, до відома.

Матеріали кримінального провадження №0000617 відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України - повернути прокурору, за минуванням надобності.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1