Житомирський апеляційний суд
Справа №294/173/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000427 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 травня 2023 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайленки Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- ч. 2 ст. 121 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України на 4 (чотири) роки обмеження волі.

Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_6 ухвалено обраховувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:

одяг трупа ОСОБА_11 (куртку зеленого кольору, спортивну куртку синього, червоного і білого кольору, футболку зеленого кольору, джинсові штани чорного кольору, плавки чорного кольору, хустку салатового кольору з нашаруванням речовини бурого кольору), які відповідно до постанови слідчого від 03.11.17 передані на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Чуднівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - ухвалено знищити;

одяг ОСОБА_6 (куртку камуфляжного кольору, кофту зеленого кольору, брюки чорного кольору, чоботи резинові зеленого кольору), які відповідно до постанови слідчого від 03.11.17 передані на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Чуднівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - ухвалено повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 18.10.17 на хустку салатового кольору з нашаруванням речовини бурого кольору - скасовано.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 18.10.17 на куртку камуфляжного кольору, кофту зеленого кольору, брюки чорного кольору, чоботи резинові зеленого кольору - скасовано.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 18.10.17 на куртку зеленого кольору, спортивну куртку синього, червоного і білого кольору, футболку зеленого кольору, джинсові штани чорного кольору, плавки чорного кольору - ухвалено скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - ухвалено не застосовувати.

Зараховано ОСОБА_6 у строк покарання у виді обмеження волі строк затримання з 16.10.17 до 19.10.17 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 18.05.17) з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні обмеження волі.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 15 жовтня 2017 року близько 15 год. 30 хв. у с. Михайленки Чуднівського району Житомирської області між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їхнього проживання по АДРЕСА_1 виникла суперечка на ґрунті того, що остання в черговий раз прийшла додому у стані алкогольного сп`яніння. В ході суперечки у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні кухні житлового будинку за вказаною вище адресою, ОСОБА_6 у цей же час наніс не менше 20 (двадцяти) ударів руками в життєво-важливі органи: голову, тулуб та інші ділянки тіла потерпілої, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: синця нижньої губи праворуч, синця чола праворуч, синця чола ліворуч, забійної рани лобно-тім`яної ділянки, садна кута нижньої щелепи ліворуч, синця лівої вушної раковини, синця правого плеча, садна 5-го пальця правої кисті, синця, садна правого ліктьового суглобу, синця правої сідниці, синця лівого передпліччя, синця лівого плеча, синця, садна лівого стегна, синця лівої гомілки, крововиливу в черевну порожнину в об`ємі вилитої крові до 1800 мл, крововиливу у м`які тканини шиї та щитоподібної залози, повного косо-поперечного розриву черевного відділу аорти, крововиливу в ділянці цибулини дванадцятипалої кишки, наскрізного розриву брижі тонкого кишківника, крововиливу в м`які тканини голови в правій тім`яній, лівій потиличній, правій скроневій, правій лобній, лівій тім`яно-потиличній, правій потиличній, лівій потиличній ділянках, після отримання яких протягом не більше 30-40 хвилин настала смерть ОСОБА_11 .

Тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в черевну порожнину в об`ємі вилитої крові до 1800 мл., повного косо-поперечного розриву черевного відділу аорти, наскрізного розриву брижі тонкого кишківника, крововиливу в ділянці цибулини дванадцятипалої кишки є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Тілесні ушкодження у вигляді: синця нижньої губи праворуч, синця чола праворуч, синця чола ліворуч, забійної рани лівої лобної ділянки, садна кута нижньої щелепи ліворуч, синця лівої вушної раковини, синця правого плеча, садна п`ятого пальця правої кисті, синця, садна правого ліктьового суглобу, синця правої сідниці, синця лівого передпліччя, синця лівого плеча, синця, садна лівого стегна, синця лівої гомілки, крововиливу в м`які тканини шиї та щитоподібної залози, крововиливу в м`які тканини голови в правій тім`яній, лівій потиличній, правій скроневій, правій лобній, лівій тім`яно-потиличній, правій потиличній, лівій потиличній ділянках, є легкими тілесними ушкодженнями.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 121 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорює доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, фактичних обставин справи, а просить призначити більш м`яке покарання.

Як вбачається зі змісту скарги захисник вважає, що з урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, його характеризуючих даних, поведінки після вчинення злочину, позиції потерпілої ОСОБА_8 , яка просила не позбавляти волі батька, суд 1-ї інстанції дійшов до помилкового висновку про неможливість застосування при призначення покарання положень ст.75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Просить змінити вирок на звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Вважає, що щире каяття, прохання потерпілої та іншої доньки не позбавляти волі обвинуваченого, прохання мешканців села не позбавляти волі обвинуваченого не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно, не можуть бути підставою для застосування ст. 69 КК України і призначення покарання у вигляді обмеження волі на 4 роки, що з огляду на п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України у 3,5 рази м`якше, ніж покарання передбачене санкцією статті.

Зазначає, що суд не врахував, що ОСОБА_6 під час судового розгляду, який тривав з 2018 року, свою вину в судовому засіданні не визнавав, змінив позицію лише у 2023 році після допиту судово-медичного експерта.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, захисника та потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача та заперечив проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтами не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційних скаргах також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

З кримінального провадження вбачається, що суд призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України в повній мірі не дотримався вказаних вимог закону.

Суд призначаючи покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ст. 69 КК України зазначив, що враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття, надання медичної допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення злочину, прохання потерпілої та іншої доньки не позбавляти волі обвинуваченого, прохання мешканців села не позбавляти волі обвинуваченого, інтереси дітей, які у юному віці залишаються без обох батьків, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції про можливість призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України колегія суддів погодитись не може.

Так, за змістом статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом можливе за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково, на думку апеляційного суду, встановив таку пом`якшуючу обставину, як щире каяття.

Як слідує з закону, щире каяття це не формальна вказівка, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає визнання вини, належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений в судовому засіданні фактично визнав свою вину частково, спочатку вказав, що один раз вдарив ОСОБА_11 , а в послідуючому зазначив, що наніс декілька ударів, бив не сильно і не багато.

Однак, як вбачається з висновку судово-медичної експертизи та показань експерта, потерпілій було спричинено одномоментно не менше двадцяти ударів.

Аналогічні пояснення ОСОБА_6 надав і апеляційному суду, вказавши, що потерпіла інші тілесні ушкодження отримала за інших обставин та до цих обставин він не причетний.

Така, позиція обвинуваченого на переконання колегії суддів вказує про відсутність у нього щирого каяття, оскільки вину він визнає частково, дійсно щиру, належну критичну оцінку своїй протиправній поведінці, яка призвела до смерті жінки та її осуду не надає, а у продовж усього судового провадження намагається применшити свою вину.

На думку апеляційного суду не є обставинами, що пом`якшують покарання і інші обставини, які суд вказав у своїх висновках, а зокрема характеризуючі дані на особу та думку потерпілої щодо міри покарання.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер протиправних дій обвинуваченого, який вчинив тяжкий умисний злочин, умисно заподіяв потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили тяжкі наслідки смерть жінки, тому покарання має бути співмірним вчиненим ним діям.

З врахуванням зазначених обставин, висновки суду першої інстанції про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст.69 КК України є необґрунтованими та такими, що суперечать загальним засадам покарання та його меті.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, неправильного застосування судом положень ст.69 КК України.

Доводи захисника про суворість призначеного ОСОБА_6 покарання, враховуючи міркування апеляційного суду щодо неправильного застосування положень ст. 69 КК України, не дають підстав для застосування положень ст.75 КК України, а позитивні характеризуючі дані про особу обвинуваченого, думка потерпілої, поведінка після вчинення злочину повинні бути враховані при обранні терміну покарання, в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

Апеляційний суд вважає, що лише реальне покарання у виді позбавлення волі визначене санкцією ч.2 ст.121 КК України буде достатнім та зможе забезпечити виправлення обвинуваченого та попередити вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України призначити покарання - 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: