Дата документу 05.06.2023
Справа № 334/964/23
Провадження № 1-кп/334/402/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,

уродженця м. Самарканд, Узбекистан, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)15.03.2003 Красногвардійським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2)04.02.2009 Джанкойським міським суду АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки;

3)08.04.2009 Красногвардійським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнився 26.09.2011

4)16.03.2011 Красногвардійським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;

5)22.05.2012 Красногвардійським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 191 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки;

6)02.07.2012 Красногвардійським районним судом АР Крим за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. Звільнився 23.01.2017;

7)04.05.2018 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки;

8)05.09.2018 Корабельним районним судом м. Миколаєва, за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточно відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки місяців, починаючи з 12.12.2017. Звільнився 05.11.2021 із Софіївської ВК Запорізької області умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 15 дні,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2022 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зі свого мобільного телефону здійснив телефонний дзвінок на номер мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 , якій представився родичем, та повідомив що йому негайно потрібні грошові кошти для лікування, попрохав перевести на банківську карту грошові кошти в розмірі 8000 гривень, на що потерпіла будучи впевненою що розмовляє з родичем, погодилася та перевела зі своєї банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 через мобільний додаток «Приват24» власні грошові кошти в сумі 8000 гривень на банківську карту «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 , номер якої в телефонному режимі надав ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, знову зателефонував на мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , та повідомив про те що у зв`язку з тим, що його банківська карта «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 заблокована, вказану суму грошових коштів в розмірі 8000 гривень він не отримав, та в телефонному режимі знову попрохав останню перевести на його іншу банківську карту грошові кошти в розмірі 12000 гривень для лікування, повідомивши при цьому в телефонному режимі номер другої банківської карти «Універсал-Банк» № НОМЕР_3 , на що остання повідомила що вказаної суми грошових коштів у неї не має, а є у її доньки ОСОБА_8 , якій вона повідомила про необхідність переказу грошових коштів на лікування.

В подальшому, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , будучи впевненою що грошові кошти підуть на лікування її колишнього чоловіка, зі своєї банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_4 через мобільний додаток «Приват24» перерахувала грошові кошти на банківську карту «Універсал-Банк» № НОМЕР_3 , номер якої раніше в телефонному режимі надав ОСОБА_4 трьома платежами у розмірі 3000 гривень, 5000 гривень та 4000 гривень, на загальну суму 12000 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився грошовими коштами, отриманими внаслідок своїх злочинних дій, на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8000 гривень та потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 12000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Надав пояснення аналогічні викладеним у обвинувальному акті.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку нарколога не перебуває.

При призначенні міри покарання обтяжуючих обставин не встановлено.

Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудним скоєно умисний корисливий злочин, той факт, що він є судимим, офіційно непрацевлаштований, враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, у вигляді обмеження волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 , без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

На вирок може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошенням.

Суддя ОСОБА_1