СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9570/23
пр. № 1-кп/759/1198/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в місті Києві судове засідання у кримінальному провадженні за № 0001933 від 19.05.2023, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, який здобув середню освіту, офіційно не працює, неодружений, місце реєстрації відсутнє, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 22.07.2010 за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі;

- вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 04.10.2021 за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у повторному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану, яке він вчинив за наступних обставин:

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президентом України було введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Указів Президента України, строк дії воєнного продовжено.

Так, 18.05.2023, ОСОБА_3 , приблизно о 16 год. 30 хв, перебуваючи біля озера «Віра», розташованому в Святошинському районі м. Києва, побачив незнайому йому раніше ОСОБА_6 , з якою вирішив познайомитись. В подальшому, ОСОБА_3 , в ході спілкування з ОСОБА_6 , побачив у останньої цінне майно, а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy A04s», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , вартістю 4879,20 гривень, який він захотів викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна в період воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, того ж дня, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_3 продовжуючи знаходитись на березі озера «Віра» в Святошинському районі м. Києва, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_6 втратила пильність та поклала свій телефон поруч з собою на бетонних сходах, таємно, повторно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy A04s», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , вартістю 4879,20 грн, належний ОСОБА_6 .

Продовжуючи далі свої протиправні дії, ОСОБА_3 , сховав вищевказаний мобільний телефон та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на вищезазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у повторному таємному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету їх вчинення та показав, що 18.05.2023 приблизно о 16 год. 30 хв, перебуваючи біля озера «Віра», розташованому в Святошинському районі міста Києва, побачив незнайому йому раніше ОСОБА_6 , яка ловила рибу та з якою він вирішив познайомитись. Познайомившись та поспілкувавшись з потерпілою, надалі поки вона не бачила взяв її телефон «Samsung Galaxy A04s» сірого кольору з бетонних сходів та пішов додому.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно не працює, не має місця реєстрації, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04s», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 та паперову коробку до мобільного телефону - залишити у належного володільця.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1