Cправа №505/2806/23
Провадження №1-кс/505/1137/2023
УХВАЛА

Іменем України

19.07.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Подільськ Одеської області клопотання слідчого відділення №-2 слідчого відділу Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бондурівка, Немирівського району, Вінницької області, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 15.03.2022 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт;

- 02.02.2023 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваного у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000697, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням №-2 слідчого відділу Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №-0000697, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 17.07.2023 біля 00год 00хв, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України 24.02.2023 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 5 години 30 хвилин 24.02.2022 року, та в подальшому неодноразово продовженим Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 15.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 та №254/2023 від 01.05.2023 ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжок, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля двоповерхового, багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , помітив поруч із другим під`їздом, вищевказаного будинку, автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2101»,1970 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого в нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом.

У подальшому з метою реалізації свого злочинного наміру, в цей же день та час, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, діючи умисно з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, всупереч волі власника транспортного засобу, підійшов до вказаного автомобіля, користуючись тим, що вікно з боку водія частково відчинене, за допомогою фізичної сили відчинив водійські дверцята, ключем, який перебував у замку запалення розблокував кермо автомобіля та виштовхав його із двору вищезазначеного багатоквартирного будинку на АДРЕСА_2 , де сів за кермо вказаного автомобіля, та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, завів двигун та поїхав, таким чином незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101», 1970 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

Після чого, з місця події зник, розпорядившись вказаним автомобілем на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

17.07.2023 о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В подальшому,18.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий:

- 15.03.2022 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт;

- 02.02.2023 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:

1.Протоколом огляду безпосереднього місця події яким зафіксовано факт відсутності транспортного засобу на місці його зберігання, а саме відкритій не огородженій ділянці місцевості.

2.Протоколом огляд місця де було виявлено автомобіль «ВАЗ-2101», сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , на автомобілі виявлено на вилучено сліди папілярних узорів, здійснено змиви з керма та ручки дверей.

3.Допитом потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив про те, що у його власності знаходиться автомобіль «ВАЗ 2101», сірого кольору, р/н НОМЕР_2 , 1970 року випуску. Який він придбав 04.01.2020, та із документів має тільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 07.07.2023 потерпілий прокинувшись вранці близько 06год 30хв вийшов на балкон та помітив відсутність свого транспортного засобу Потерпілий одразу пішов до відділу поліції та повідомив про даний факт.

4.Витребуваними у відповідності до ст.93 КПК України матеріалами ЄО №1425 від 17.07.2023, а саме копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №-7347233 від 17.07.2023 відповідно до якої ОСОБА_5 17.07.2023 о 02:05 годині в м. Кодима по вул.Соборній кермував автомобілем «ВАЗ-2101», сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 без відповідних документів, відеозаписом із нагрудної камери відеофіксації відповідно до якого зафіксовано факт перебування ОСОБА_5 у автомобілі марки «ВАЗ-2101», сірого кольору р/н НОМЕР_1 та його спроби завести двигун.

5.Протоколом огляду відеозапису нагрудної камери відео фіксації поліцейського та додатками до нього.

6.Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину та іншими доказами у їх сукупності.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваній за інкримінований злочин, а також наявність ризиків які не зменшились з моменту застосування запобіжного заходу:

- передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна, або без такої. Крім того ОСОБА_5 02.02.2023 Немирівським районним судом Вінницької області засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки, тобто підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку. Також ОСОБА_5 може переховуватись за кордоном, перетнувши незаконно кордон з не визнаною ПМР, з якою у України відсутні будь - які міжнародні договори. Якісь міцні соціальні зв`язки, які б утримували останнього від переховування - відсутні;

- передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що на даний час ще не встановлені та не допитані усі свідки події, а ОСОБА_5 може незаконно впливати на них з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

- передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні, не з`являтись для проведення слідчих та процесуальних дій так як його фактичне місце проживання знаходиться в с. Бондурівка, Немирівського району, Вінницької області, що негативно вплине на досудове розслідування.

- передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або подібне, що підтверджується тим, що 02.02.2023 Немирівським районним судом Вінницької області він засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Тобто на даний час ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним

ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у скоєнні вказаного кримінального правопорушення;

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що останній вчинив тяжке кримінальне правопорушення та він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років із конфіскацією майна, або без такої.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не надходило відповідних звернень із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_5 у вигляді застави, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, пов`язана з тим, що у підозрюваного відсутній постійний заробіток.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно

ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що у останнього немає власного житла, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, він може залишити фактичне місце його проживання розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , чи змінити його, що може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування у зв`язку з неможливістю своєчасної явки підозрюваної до органу досудового розслідування та суду.

Згідно з п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх судових засідань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали посилаючись на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків та неможливості застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, тому просили дане клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо заявленого слідчим клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти заявленого слідчим клопотання, натомість просив застосувати його підзахисному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділення №-2 слідчого відділу Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №-0000697, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

17.07.2023 о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

18.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Вищезазначені встановлені обставини, дають достатні підстави стверджувати про неможливість у разі не обрання запобіжного заходу чи обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, забезпечити належним чином виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобіганню вищезазначених ризиків.

Враховуючи викладене, слідчий вважає, що неможливо запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою.

Вважаю, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При цьому, обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом враховується те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна, або без такої, а також те, що ОСОБА_5 вже притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, в якому підозрюється в період іспитового строку, існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, а тому підстави вважати, що він може, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я. При цьому, суд оцінює і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, в якості альтернативи тримання під вартою суд встановлює підозрюваному заставу у межах, встановлених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 40 (сорока) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 04.07.2023 - 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень (40 х 2684 = 107 360).

За таких підстав, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15.09.2023.

Керуючись ст.ст.176-178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №-2 слідчого відділу Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 13 години 40 хвилин 17.07.2023.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 15.09.2023.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 40 (сорока) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 04.07.2023 - 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень (40 х 2684 = 107 360) яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача ДКСУ, м.Київ код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435 - застава за підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі №505/2806/23 пр.№1-кс/505/1137/2023, кримінальне провадження №-0000697.

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де остання буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваної з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, а саме: Вінницька область, Немирівський район, с. Бондурівка;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, строком на 60 днів з дня внесення застави в межах строку досудового розслідування.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1