ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/1323/20

1-кп/609/2/2023

06 вересня 2023 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Шумськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 17 жовтня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не депутата, з середньою-спеціальною освітою, пенсіонера, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2020 року із Шумського відділу Кременецької місцевої прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000152 від 17 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_3 , за ст. 126-1 КК України.

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області № 609/1323/20 від 05.05.2021р., оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 . Судове провадження зупинено до розшуку обвинуваченого.

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області № 609/1323/20 від 15.08.2023р. судове провадження відновлено та призначено до розгляду.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 вчинив злочин, пов`язаний із насильством у сім`ї.

ОСОБА_3 проживає у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю дружиною ОСОБА_5 .

15 вересня 2020 року близько 21.00 год. у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства, щодо своєї дружини ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність та не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно, систематично, у період часу з 15 вересня 2020 року по 22 вересня 2020 року вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, 15 вересня 2020 року близько 21.00 год. ОСОБА_3 перебуваючи на території власного господарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, та усної погрози фізичною розправою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

16 вересня 2020 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи на території власного господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї, а саме, умисні дії психологічні характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, та усних погроз фізичною розправою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, 18 вересня 2020 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи на території власного господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , під час якого висловлювався в її сторону нецензурними словами, а також усно погрожував фізичною розправою, внаслідок чого заподіяв шкоду психологічному здоров`ю потерпілої та погіршення якості її життя.

Також, 22 вересня 2020 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи на території власного господарства, яке розташоване за адрес АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, та усних погроз фізичною розправою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 16 жовтня 2020 року близько 17.30 год., перебуваючи на території власного господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 умисно, словесно ображав нецензурними словами свою дружину ОСОБА_5 , заподіявши шкоду психологічному здоров`ю та спричинив погіршення якості її життя, чим вчинив домашнє насильство у сім`ї.

У результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 , грубо порушено норми, щодо запобігання та протидії домашньому насильству, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин і заподіяно шкоду особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_5 , наданим їй Конституцією України.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, погодився із усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, тобто як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, посередню характеристику з місця проживання, стан його здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статті обвинувачення у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки за вищенаведеного його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 286, 288 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, які знаходиться при матеріалах кримінального провадження, а саме: відеозаписи із мобільного телефону, які 04 листопада 2020 року були надані потерпілою ОСОБА_5 , що розміщені на DVD-R диску «Digital» 8-х 4.7GB/120 min., на яких зафіксована подія, що мала місце 16 жовтня 2020 року, близько 17.30 год., під час якої ОСОБА_3 , за місцем спільного проживання вчинив відносно дружини ОСОБА_5 , психологічне насильство в сім`ї, що призвело до її психологічних страждань - залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1