Справа № 136/551/23
провадження №1-кп/136/33/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 12.01.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2022 о 19:00 год., ОСОБА_3 перебував спільно із своїм знайомим ОСОБА_5 у одній із альтанок у зоні відпочинку, що у м. Липовець поблизу р.Соб, де спільно розпивали алкогольні напої.

У подальшому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 помітив на землі, поруч із альтанкою без нагляду залишений мобільний телефон, у зв`язку з чим у нього виник злочинний умисел на заволодіння вказаною річчю, яка належала ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи з корисливих спонукань, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що власник мобільного телефону може за ним повернутись, достовірно знаючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого продовжено з 26.03.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, з 25.05.2022 на 90 діб на підставі Указу Президента України № 341/2022 від 22.05.2022, з 23.08.2022 на 90 діб на підставі Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, маючи реальну можливість ідентифікувати власника мобільного телефону та повернути вказану річ, так як ОСОБА_6 на той час вже вчиняв дії для його відшукання, не здійснюючи ніяких дій, спрямованих на це, таємно заволодів мобільним телефоном торгової марки «Хіаоmі» серії «Redmi 9А 2/32 Gb Granite Gray» моделі «M2006C3LG» імеі1: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 у корпусі сірого кольору, вартість якого згідно становить 1 335,95 грн., після чого з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є, крадіжка вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про можливість з`ясувати всі обставини кримінального провадження без участі потерпілого та його представника, відповідно до ст.325 КПК України.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є, крадіжка вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, не одружений, офіційно не працевлаштований, на життя заробляє тимчасовими заробітками; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; в силу ст.89 КК України не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості, справедливості та індивідуалізації покарання, при цьому враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутності тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, тому суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді позбавлення волі на певний строк.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк сприятиме формуванню у ОСОБА_3 звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст. 100, 124 КПК України.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження було вжито заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно за ухвалою слідчого судді від 13.01.2023, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України , суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк за даним вироком рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази: мобільний телефон марки «Хіаоmі» серії «Redmi 9А 2/32 Gb Granite Gray» моделі «M2006C3LG» імеі 1: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 у корпусі сірого кольору, - повернути власнику, скасувавши арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 13.01.2023.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 коп.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Світлана ШПОРТУН