УХВАЛА

Справа № 495/4742/23

Номер провадження 1-кс/495/982/2023

05 липня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання скаржника ОСОБА_2 щодо проведення у режимі відеоконференції судового засідання з розгляду його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000079 від 15.03.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000079 від 15.03.2023 року.

Скаржник ОСОБА_2 подав клопотання про проведення судового засідання з розгляду його скарги у режимі відеоконференції з Київським районним судом м. Одеси.

Перевіривши подане клопотання слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (ст. 138 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/); 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми (ч. 1 ст. 336 КПК).

Із відповідного переліку вбачається, що введення законодавцем до кримінального процесуального закону положень п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК, які передбачають можливість проведення судових засідань у режимі відеоконференції, було обумовлено, з одного боку, необхідністю у ситуаціях, коли участь певних осіб у судовому розгляді є обов`язковою, скоротити строки кримінального провадження, а з іншого боку, потребою створити умови, які дозволяли б забезпечувати людям, незалежно від їх майнового стану, місця проживання, стану здоров`я чи перебування в умовах дії складних життєвих обставин, можливість скористатися правом на безпосередню участь у розгляді їх справи судом, установленим законом.

Отже, зазвичай необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції, коли йдеться про підстави, передбачені ч. 1 ст. 336 КПК, має бути обумовлена потребою скоротити строки судового провадження у ситуації, коли без участі того, хто просить про відеоконференцію, проведення судового розгляду є неможливим, так як може не дозволити суду правильно встановити обставини, об`єктивне з`ясування яких за відсутності такої особи в засіданні неможливе, та/або призвести до порушення права людини, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, коли розгляд справи за участі певної особи є обов`язковим.

Водночас ураховуючи, що в ч. 1 ст. 336 КПК законодавець використав слово "може", то така норма кримінального процесуального закону закріплює не обов`язок, а право суду прийняти рішення стосовно проведення судового засідання чи засідань у режимі відеоконференції.

Разом із тим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК).

Вищевказане у поєднанні із положеннями ч. 1 ст. 336 КПК вказує на те, що клопотання стосовно проведення судового засідання у режимі відеоконференції має містити наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, а також до нього зазвичай повинні бути долучені докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч. 1 ст. 336 КПК.

Тобто сама по собі наявність клопотання сторін судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення.

Таким чином, рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийнято виключно за умови доведеності наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК підстав.

Застосовуючи наведений підхід у ході розгляду клопотання скаржника ОСОБА_2 , слідчий суддя дійшов до висновку, що особою, яка ініціювала проведення судового засідання з її участю в режимі відеоконференції, не було доведено наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК підстав та не долучено жодних доказів, які б підтверджували її місце перебування, а також існування об`єктивних непереборних обставин, які б перешкоджали її прибуттю до суду для участі в розгляді його скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 21, 110, 336, 369 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий судя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання скаржника ОСОБА_2 щодо проведення у режимі відеоконференції судового засідання з розгляду його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000079 від 15.03.2023 року, яка призначена на 07.07.2023 року на 08:40 годину - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1