Справа № 526/759/23
Провадження № 1-кп/526/294/2023

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000056 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч, Полтавської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не одружений, не працює, згідно вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.11.2022, за яким був засуджений за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт тривалістю 200 годин, покарання відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

у ніч із 12 на 13 січня 2023 року, близько опівночі, в квартирі АДРЕСА_3 за місцем постійного проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих стосунків вирішив застосувати відносно неї фізичне насильство та спричинити тілесні ушкодження, небезпечні для життя.

Виявляючи до ОСОБА_5 відверту жорстокість, ОСОБА_4 підійшов до неї, коли вона лежала на дивані та стягнув її за допомогою фізичної сили на підлогу.

Діючи з прямим умислом, на ґрунті неприязних відносин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стоячому положенні, цілеспрямовано наніс близько 10 ударів ногами у взутті по тулубу ОСОБА_5 в область грудної клітки, коли та знаходилася в лежачому положенні на підлозі.

Від нанесених ОСОБА_4 ударів, згідно висновку експерта № 28 від 16.02.2023, ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які можливо розділити на дві групи:

-перша група: закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 5-го, 6-го, 7-го, 8- го, 9-го, 11-го та 12-го ребер зліва, 8-го, 9-го, 10-го та 11-го ребер справа, лівобічного пневмогемотораксу, правобічного гемотораксу, підшкірної емфіземи, гематоми тулуба, яка утворилася від багаторазової дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути ноги у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк 13.01.2023 року, і, лише в своїй сукупності, кваліфікується як ТЯЖКІ тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх заподіяння (згідно п.п. 2.2.1а, 2.1.2, 2.1.Зо «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року);

-друга група: закритий перелом кісток носа, гематоми голови та верхніх кінцівок, які утворилися від багаторазової дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці руки, стиснуті в кулаки, ноги у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк 13.01.2023 року, і, як в своїй сукупності, так і кожне окремо, кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» від 17.01.1995 року).

Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і кваліфікує його дії як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив суду, що він проживав разом з ОСОБА_5 , ввечері повернувся додому, на її замовлення приніс коньяк та чекушку горілки, однак остання не відкривала двері. Тоді він витяг шибку, заліз через вікно до помешкання та виявив, що ОСОБА_5 лежить на дивані і курить сигарети, що його обурило. Він стягнув її з дивану і став наносити удари ногами у взутті по руках і ногах, але попадав і по спині. Потім почув, як вона стала харчать і зрозумів, що перебив ребра. Потерпіла від виклику швидкої допомоги відмовилась, він давав їй знеболююче, а 17 січня не виявив її у будинку та згодом дізнався, що її госпіталізували до лікарні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала суду, що вона ніколи не проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , вони товаришували близько 2 років, ніяких його речей у її будинку немає. В ніч з 12 на 13 січня він стукав у двері, однак вона не хотіла його бачити і тому не пустила до помешкання. Тоді він заліз через вікно, стягнув її з дивану та наніс їй удар пляшкою по голові, почалась кровотеча, далі продовжив наносити удари ногами по спині, тулубу, ногах. Далі, зрозумівши, що він їй переламав ребра, припинив бити ногами, але продовжив наносити удари руками по голові та тілу. За медичною допомогою спочатку не зверталась, а 17 січня пішла пішки в м. Гадяч до батька, звідки її госпіталізували до лікарні.

ОСОБА_6 показав суду, що до 2 травня цього року він був піклувальником ОСОБА_5 , так її дієздатність була обмежена. 17 січня 2023 року ввечері вона прийшла до нього і повідомила, що її побив ОСОБА_4 , однак від медичної допомоги відмовилась. Так як її стан погіршувався, викликав швидку допомогу, яка доставила дочку до лікарні, де вона тривалий час лікувалася у хірургічному відділенні.

Крім наведених показів, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення.

Відомості про дану подію внесені до ЄРДР 19 січня 2023 року під №0000056.

Даними протоколу огляду від 20.01.2023 року встановлено місце спричинення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в квартирі АДРЕСА_3 .

Відповідно висновку експерта № 28 від 16.02.2023, ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які можливо розділити на дві групи:

-перша група: закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 5-го, 6-го, 7-го, 8- го, 9-го, 11-го та 12-го ребер зліва, 8-го, 9-го, 10-го та 11-го ребер справа, лівобічного пневмогемотораксу, правобічного гемотораксу, підшкірної емфіземи, гематоми тулуба, яка утворилася від багаторазової дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути ноги у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк 13.01.2023 року, і, лише в своїй сукупності, кваліфікується як ТЯЖКІ тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх заподіяння (згідно п.п. 2.2.1а, 2.1.2, 2.1.Зо «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року);

-друга група: закритий перелом кісток носа, гематоми голови та верхніх кінцівок, які утворилися від багаторазової дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці руки, стиснуті в кулаки, ноги у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк 13.01.2023 року, і, як в своїй сукупності, так і кожне окремо, кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово- медичної служби України» від 17.01.1995 року).

Виключається можливість утворення комплексу виявлених тілесних ушкоджень внаслідок одноразового «...падіння з висоти власного зросту або внаслідок поштовху чи кидка сторонньою особою при контакті з твердою горизонтальною поверхнею ґрунту чи асфальтного покриття з нерівностями…. "

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23 січня 2023 року з потерпілою ОСОБА_5 уточнено з допомогою статиста місце та механізм спричинення їй тілесних ушкоджень та кількість нанесених ударів. Відеозапис даної слідчої дії переглянутий в судовому засіданні.

З висновку експерта № 43 від 16 лютого 2023 року вбачається, що покази потерпілої ОСОБА_5 надані нею в ході проведення слідчого експерименту відповідають об`єктивним судово медичним даним, отриманим при судово медичній експертизі № 28 від 16.02.2023 щодо кількості, локалізації, часу та механізму утворення виявлених тілесних ушкоджень.

24 січня 2023 року з обвинуваченим ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент, в ході якого обвинувачений добровільно дав пояснення про місце, час, обставини та мотиви вчинення злочину та з допомогою манекену зафіксовано спосіб, кількість та механізм спричинених тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта №44 від 17 лютого 2023 року покази підозрюваного ОСОБА_4 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту відповідають об`єктивним судово медичним даним, отриманим при судово медичній експертизі № 28 від 16.02.2023 щодо кількості, локалізації, часу та механізму утворення виявлених тілесних ушкоджень.

Наведені вище висновки експертиз у справі вмотивовані, базуються на матеріалах провадження, складені у відповідності до вимог ст. 101, 102 КПК України, повністю узгоджуються з іншими доказами, а тому піддавати їх сумніву немає підстав.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 231, 237, 240 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тож вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки всі вони відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 85,87, 99 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.

Будь яких належних та допустимих доказів на спростування обвинувачення та вини ОСОБА_4 не надано.

Суд, на підставі ст.94 КПК України, аналізуючи наведені вище докази, надані прокурором у провадженні, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та в сукупності - достатності і взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Будь яких сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого за вказаною статтею, які неможливо усунути, у суду не виникло.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи з інвалідністю.

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, оскільки в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 категорично заперечила факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , жодних доказів з даного приводу досудовим слідством не зібрано і суду не надано.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 - 67 КК України, а також позиції та роз`яснення Верховного Суду України.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно роз`яснень п.п.1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого та особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі неодноразово за спричинення тілесних ушкоджень як потерпілій, так і іншим особам, інші умисні злочини, за місцем проживання характеризувався посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога. Суд також враховує, що застосовані інші більш м`які покарання не дали належного виховного ефекту, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі по нижній межі санкції статті, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень для досягнення мети покарання, зазначеної у ст. 50 КК України.

Суд також враховує, що до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який закінчується 23 травня 2023 року. За наведених обставин, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та можливості виконання вироку суду, суд вважає, що йому слід змінити міру запобіжного заходу на тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

- ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід змінити з домашнього арешту на утримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взявши під варту з зали суду.

Строк відбування покарання відраховувати з дня прибуття та постановки на облік до установи з виконання покарань, зарахувавши в строк відбування покарання строк затримання та конвоювання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів через Гадяцький районний суд з дня його проголошення, ОСОБА_4 з дня отримання копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1