ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2306/23 Справа № 227/1228/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоукраїнка, Добропільського району, Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого останній раз 27.03.2020 Центральним районним судом міста Миколаїв, Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.4 сг.70 КК України шляхом часткового складання покарання по вказаному вироку, по вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2019 і вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.06.2019 кінцевим призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 (три) роки. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто судові витрати.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду,08.08.2022 в денний час доби, точний час досудовим слідством не встановлено, під час дії воєнного стану на території України ОСОБА_7 , пішов у гості до своєї знайомої ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , якої в той час дома не виявилось.

В цей день, точний час слідством не встановлений ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, через незамкнені двері, пройшов до вищевказаної квартири, де скориставшись тим, що ОСОБА_8 , відсутня за місцем свого мешкання, на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, повторно в умовах воєнного стану викрав майно, яке належить останній, а саме: пилку ланцюгову електричної торгівельної марки «Foresta» моделі «FS2840D» вартістю 1556,10 грн.

Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у вищевказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_7 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене частиною 4 статтею 185 КК України

На вказане рішення подана апеляційна скарга прокурором, який не оспорюючи обставини справи, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання. Зазначає, що судом не вірно призначене покарання та воно є занадто м`яким. Прокурор просить призначити за 4 ст. 185 КК України покарання у виді 6 (шести) років 6 (місяців) позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та фактичні обставини справи ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Санкцією ж ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання з іспитовим строком, яке, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, є явно несправедливим через м`якість.

При цьому, суд першої інстанції взагалі не врахував винятковий індивідуальний ступінь тяжкості й суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину, а саме те, що він скоїв злочин в умовах воєнного стану.

Так, коли військові дії агресора змушують людей полишати свої домівки та майно, такі обставини використовуються зловмисниками з метою фактично безперешкодного заволодіння цим майном шляхом проникнення до квартир, житлових будинків, офісів. Суспільна небезпечність таких дій істотно підвищується в умовах воєнного стану. Мародерство є неприпустимим у цивілізованій країні явищем, а ефективна боротьба з його проявами становить одне із нагальних завдань для держави.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що майно повернуто потерпілій, лише після викриття злочинних дій ОСОБА_7 працівниками поліції, а не особисто ним.

Наведені вище обставини також свідчать про те, що злочинна діяльність ОСОБА_7 який не працює та суспільно корисною працею не займається, не була раптовою помилкою, а вказує на цілеспрямоване й наполегливе бажання обвинуваченого вести злочинний спосіб життя.

На підставі викладеного вище, колегія суддів вважає, що застосування положень ст. 75 КК України щодо ОСОБА_7 є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не сприяє меті покарання - виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, скоєння правопорушення в умовах воєнного стану, особу обвинуваченого, який за аналогічні злочини судимий. Обставиною що пом`якшують покарання колегія суддів визнає щире каяття, а обтяжуюча обставина - рецидив злочину.

Також, колегія суддів, зазначає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність обставини що пом`якшує покарання - активна громадська допомога людям, які її потребують. Оскільки суд першої інстанції не в повній мірі розкрив в чому саме вона полягає.

Враховуючи наведені вище дані та обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначене з реальним його відбуттям, а строк відбування покарання може бути призначений за мінімальними межами санкції частини 4 статті 185 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції допустив порушення, передбачені ст. 414 КПК України, що є підставою для скасування оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку в цій частині, на підставі ст. 420 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404-407, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набуває чинності негайно та може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді