ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8852/23
провадження № 1-кс/753/1842/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

"01" червня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 23.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Рокитне Рокитнянського району Київської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2023 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000133 від 23.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що Дарницької окружної прокуратури міста Києва надійшли матеріали ГУ СБ України у місті Києві та Київській області щодо обставин вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами. Так, групою осіб з числа мешканців м. Києва із залученням зв`язків на території Європейського Союзу, організували незаконну схему легалізації громадян російської федерації та республіки білорусь та біженців з країн Близького Сходу шляхом видачі останнім підроблених документів українського зразка та зразка країн ЄС, здійснюючи при цьому несанкціоноване втручання в роботу інформаційних систем органів державної влади, вносячи завідомо неправдиві відомості. При цьому особам, які звернулись пропонується виготовлення нібито реальних офіційних документів (водійські посвідчення, посвідки на проживання, тощо).

Так, досудовим слідством встановлено, що на території міста Києва та Київської області здійснює протиправну діяльність невстановлена досудовим розслідуванням група осіб, яка організувала злочинну схему, направлену на збут підроблених документів, зокрема посвідчень водія польського зразка, резидентам країн близького сходу, російської федерації, республіки білорусі та інших країн, з метою отримання грошових коштів від вказаної протиправної діяльності.

Крім того, вказаними особами, створено ряд кол-центрів, які використовуючи соціальну мережу «Facebook», здійснюють розсилання таргетованої реклами від імені сторінки « ОСОБА_8 » та ряду інших підконтрольних сторінок у мережі «Facebook», направлену на підшукування осіб, які погодяться на виготовлення посвідчення водія польського зразка за грошову винагороду. Згідно зі схемою отримання неправомірної вигоди, особа, яка перейшла за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » має заповнити онлайн форму, у якій повинна вказати Прізвище, ім`я та по-батькові, а також контактний телефон.

У подальшому, вказаною злочинною групою, шляхом використання ряду підконтрольних кол-центрів, а також заздалегідь найнятих та спеціально навчених операторів кол-центру, здійснюється телефонний дзвінок особам, які заповнили веб-форму, під час якого надається пропозиція виготовити офіційні документи, а саме посвідчення водія польського зразка за грошову винагороду.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження зібрано достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у збуті підробленого документу, а саме посвідчення водія польського зразка, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, яке вручено ОСОБА_4 , відповідно до вимог КПК України, 23.05.2023 року.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне власне збагачення шляхом вчинення корисливих злочинів, а саме збуту підроблених документів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 працевлаштувався на посаду оператора кол-центрудо організації, яка здійснює реалізацію завідомо підроблених посвідчень водія польського зразавід імені «ОСОБА_8» та ряду інших підконтрольних їм сторінок у мережі «Facebook».

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 у мережі «Facebook» ОСОБА_9 побачила рекламне оголошення від « ОСОБА_8 » з пропозицією допомоги у виготовленні посвідчення водія європейського зразка, після чого заповнила форму на сайті «Facebook» на сторінці « ОСОБА_8 ».

Так, 16.01.2023 о 16 год. 46 хв. на мобільний телефон ОСОБА_9 , вказаний у веб-формі на сторінці соціальної мережі «Facebook», надійшло голосове повідомлення від телефонного номеру НОМЕР_1 , у якому особа представилась менеджером « ОСОБА_8 » на ім`я ОСОБА_10 , яким виявився ОСОБА_4 .

У подальшому, 17.01.2023 о 16 год. 59 хв. ОСОБА_9 здійснила телефонний дзвінок за номером телефону НОМЕР_1 , де у розмові, раніше невідома ОСОБА_9 особа, знову назвалась ОСОБА_10 .

Під час розмови ОСОБА_4 запропонував надання послуги з виготовлення ідентифікаційного коду та тимчасової реєстрації на території Республіки Польща з метою подальшої реєстрації ОСОБА_9 у автошколі, яку остання відвідувати не буде, однак зможе отримати посвідччення водія Республіки Польща.

Крім того, під час розмови ОСОБА_4 повідомив, що за результатами надання послуг «ОСОБА_8» остання протягом 4-6 тижнів ніби-то пройде навчання автошколі, здасть іспити та отримає посвідчення водія Республіки Польща, за що ОСОБА_9 має сплатити 1300 євро, що еквівалентно 56 200 гривень відповідно до курсу гривні до євро на дату здійснення переказу грошових коштів.

У подальшому, 20.01.2023 ОСОБА_4 під час розмови з ОСОБА_9 повідомив, ще раз повідомив, що посвідчення водія, яке вона отримає за результатами надання послуг «ОСОБА_8» є справжнім та таким, що офіційно внесене до єдиної бази Європейського Союзу.

23.01.2023 ОСОБА_9 здійснила передоплату на рахунок, вказаний ОСОБА_4 у повідомленні у розмірі 400 євро, що еквівалентно 17 500 гривень на дату здійснення переказу грошових коштів.

У подальшому 21.02.2023 ОСОБА_4 надіслав на особистий номер ОСОБА_9 фотографію виготовленого посвідчення водія Республіки Польща, виготовленого на ім`я ОСОБА_9 та попросив здійснити оплату решти грошових коштів у розмірі 900 євро, що еквівалентно 35 700 гривень на дату здійснення грошового переказу, які 24.02.2023 ОСОБА_9 сплатила, таким чином виплативши на рахунок, вказаний ОСОБА_4 усю суму грошових коштів, про яку він повідомив під час розмови з ОСОБА_9 .

25.03.2023 ОСОБА_9 було отримано поштове відправлення, у якому знаходився конверт з посвідченням водія Республіки Польща НОМЕР_3 від 21.02.2023, видане на ім`я ОСОБА_11

При цьому ОСОБА_4 достеменно було відомо, що посвідчення водія Республіки Польща, яке було видане на ім`я ОСОБА_9 є підробленим, оскільки під час здійснення працевлаштування до «ОСОБА_8» працівників, зокрема операторів інструктують з приводу характеру їх роботи, а також щодо факту продажу підроблених водійських посвідчень, а також необхідності наголошувати, що виготовлене за допомогою «ОСОБА_8» водійське посвідчення є справжнім.

При цьому, ОСОБА_4 мав чітко усвідомлювати, що ОСОБА_9 не могла отримати за будь-яких обставин посвідчення водія Республіки Польща, знаходячись на території Республіки Чехія, при цьому не відвідуючи навчання та не здавши відповідні екзамени.

Отже, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, достовірно знаючи, що пропонуючи надання послуги з допомоги у отриманні посвідчення водія Республіки Польща ОСОБА_9 , 23.01.2023 та 24.02.2023 реалізовував завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення водія Республіки Польща № НОМЕР_2 від 21.02.2023, видане на ім`я ОСОБА_11 за ціною 1300 євро, що еквівалентно 56 200 гривень.

Відповідно до висновку експерта №5-2028/28 від 13.04.2023, виданого Головним експертно-криміналістичним центром Державної прикордонної служби України на підставі проведеної судової технічної експертизи документа встановлено, що посвідчення водія Республіки Польща № НОМЕР_2 від 21.02.2023, видане на ім`я ОСОБА_11 за своїми характеристиками не відповідає аналогічним документам, що видаються уповноваженими органами Республіки Польща.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у збуті завідомо підробленого офіційного документа, а саме: посвідчення водія Республіки Польща № НОМЕР_2 від 21.02.2023, видане на ім`я ОСОБА_11 , який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, з метою його подальшого використання з метою отримання грошових коштів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

23.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Дана підозра у відношенні ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваної та її соціального статусу застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на 60 днів.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення вказаного клопотання та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Зазначив, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Посилається на те, що зазначені обставини слідчим та прокурором недоведені, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, як це передбачено ч. 2 ст. 194 КПК України, про що надав свої письмові заперечення.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалах зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме: змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 28.03.2023; змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 24.02.2023; змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 23.01.2023.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Таким чином слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Слідчий суддя приймає до уваги той факт, що підозра ОСОБА_4 була вручена 23.05.2023, після чого він не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України і був відпущений додому. 01.06.2023 підозрюваний ОСОБА_4 , маючи можливість почати переховуватись від органу досудового розслідування та суду, самостійно з`явився у судове засідання про обрання йому міри запобіжного заходу, що свідчить про його співпрацю з органом досудового розслідування щодо швидкого завершення розслідування, а також відсутність намірів втрати довіри держави. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 раніше не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності. Таким чином, слідчий суддя вважає, що ризик переховування ОСОБА_4 є маловірогідним, а доводи сторони обвинувачення на обґрунтування вказаного ризику належним чином не вмотивовані.

Ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає необґрунтованим, оскільки ні в поданому клопотанні, ні під час його розгляду стороною обвинувачення не було надано вагомих аргументів та доводів, підтверджених належними доказами існування вказаного ризику.

Водночас ризик незаконного впливу на свідків, які надали покази стосовно скоєного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, а також ще не були допитані у ньому, слідчий суддя вважає цілком вірогідним та обґрунтованим.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так на доведення неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання клопотання містить аргумент про те, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб та даний запобіжний захід не може запобігти спілкуванню ОСОБА_4 з можливими співучасниками вчиненого злочину, на думку суду, жодним чином не може свідчити про належну обґрунтованість незастосування цього запобіжного заходу, оскільки таке спілкування можливе і під час перебування на домашньому арешті. Зазначена слідчим у клопотанні можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду слідчим суддею відхиляється, оскільки такий ризик не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду клопотання.

За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із чим вважає, що на даному етапі потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (арешт), про який ідеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці. Однак застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008), оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 23.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого/прокурора про зміну мобільного номеру телефону;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суд у даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд у даному кримінальному провадженні про зміну свого місця проживання, роботи.

Ухвала в частині покладених обов`язків діє 60 днів, тобто до 01.08.2023, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 05.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1