Справа № 635/8003/23
Провадження № 1-кп/635/451/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Колегія суддів Харківського районного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю - прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592 від 21 грудня 2017 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заря Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який судимий Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 21.02.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 03.07.2013 умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 6 днів,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115, п.п. 9,12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючи приблизно останні п`ять років у с. СтаровірівкаНововодолазького району Харківської області зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , у жовтні 2017 року познайомився з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, яка мешкала по сусідству, з якою потоваришував.

18 грудня 2017 року, приблизно о 15:00 ОСОБА_10 , перебуваючи в центрі села Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, зустрів особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, яка запропонувала зустрітись ввечері вдома у ОСОБА_6 , на що останній погодився, та вони домовився зустрітись ввечері того ж дня з метою спільного вживання спиртних напоїв. 18.12.2017 приблизно о 16:00 ОСОБА_6 , зустрівшись із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та перебуваючи в компанії своїх співмешканок ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , стали спільно вживали спиртні напої.

18 грудня 2017 року, приблизно о 23:00, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, запропонувала ОСОБА_6 зайти у гості до своєї знайомої, у якої вона раніше проживала, та яка мешкає неподалік, - ОСОБА_12 , з метою нібито придбання у неї металевих батарей опалення для їх подальшого продажу, на що ОСОБА_6 погодився.

18 грудня 2017 року у період часу з 23:00 до 23:40 ОСОБА_6 разом із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, прийшли до будинку АДРЕСА_3 , фактичними користувачами якого були ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підійшовши до будинку, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, постукала у двері, покликавши ОСОБА_12 для розмови з приводу продажу батарей опалення, але остання двері не відчинила та відмовилась впустити його до будинку, повідомивши, щоб він приходив наступного дня. На цій підставі між ОСОБА_12 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, виникла словесна сварка, в ході якої, будучи обуреним діями ОСОБА_12 , сприйнявши її відмову впустити його до будинку як нікчемний привід для своїх протиправних дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, а також перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та як наслідок сприйняття слів ОСОБА_12 як особистої образи, в останнього виник злочинний намір, спрямований на протиправне позбавлення її життя.

Особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , не повідомивши одразу про свій намір ОСОБА_6 , будучі достовірно обізнаною про розташування кімнат, дверей та замикаючих пристроїв у будинку ОСОБА_12 , так як вона раніше проживала у вказаному будинку, реалізуючи задумане, з метою забезпечення приховування своїх протиправних дій, вимкнула електропостачання, знеструмивши будинок.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заподіяння смерті ОСОБА_12 , та не повідомляючи ОСОБА_6 про свій злочинний намір, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , вказана особа наказала йому підійти до вхідних дверей та чекати на неї там.

Після чого особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, через віконний пройом проникла до будинку, відчинила вхідні двері та впустила до приміщення ОСОБА_6 . Зайшовши до будинку та присвічуючи помешкання ліхтариком мобільного телефону, ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, зайшли до кімнати, де на ліжку сиділа ОСОБА_12 . Побачивши двох чоловіків у кімнаті, ОСОБА_12 почала кричати та вимагати негайно залишити будинок, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. Будучи ще більше обуреним образливою поведінкою ОСОБА_12 та продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на позбавлення життя останньої, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, нанесла один удар кулаком в область грудної клітини ОСОБА_12 . Від отриманого удару ОСОБА_12 миттєво впала спиною на підлогу. В подальшому, з метою подолання волі до опору, вказана особа нанесла ще декілька ударів руками та ногами в область голови та тулубу потерпілої, після чого наказала ОСОБА_6 тримати ОСОБА_12 та не давати їй можливості підвестися на ноги та завадити реалізувати свій злочинний намір.

Почувши наказ особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_6 коліном ноги з достатньою силою в області грудної клітки ОСОБА_12 став притискати її до підлоги, тим самим позбавивши її можливості підвестися на ноги та покликати на допомогу або втекти. У той час, коли ОСОБА_6 силою утримував ОСОБА_12 на підлозі, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вийшла в іншу кімнату та через невеликий проміжок часу повернулась із кухонним ножом у руках. ОСОБА_6 , побачивши ніж у руках цієї особи та усвідомлюючи її злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_12 , суб`єктивно усвідомлюючи наміри останньої позбавити життя ОСОБА_12 , продовжував силою утримувати її на підлозі, притискаючи її до підлоги своєю ногою, тим самим надаючи своїми діями вказаній особі сприяння у вчиненні вбивства ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_6 , будучі заздалегідь не повідомленим про злочинний намір особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, в процесі вчинення останнім протиправних дій, спрямованих на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер цих дій та наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_12 , приєднався до скоєння злочину, ставши таким чином його співвиконавцем.

Продовжуючи реалізацію умислу, направленого на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_12 , діючи умисно і вже у групі, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, нанесла три удари кухонним ножом в область грудної клітини ОСОБА_12 , чим заподіяла останній наступні тілесні ушкодження:

-одне непроникаюче колото-різане поранення передньої правої половини грудної клітини з пошкодженням правої молочної залози, яке відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

-два колото-різаних поранення правої бічної поверхні грудної клітки, проникаючі в праву плевральну та черевну порожнини з пошкодженнями міжреберних м`язів, нижньої долі правої легені, правого купола діафрагми і правої частки печінки з крововиливами в праву плевральну та черевну порожнини - які відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Після цього особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, продовжуючи свої протиправні дії, з метою доведення до кінця умислу, направленого на заподіяння смерті ОСОБА_12 , передала ОСОБА_6 ніж та наказала йому також вдарити ножом ОСОБА_12 .

ОСОБА_6 , будучі вже співвиконавцем злочину, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_12 і бажаючи їх настання, діючи умисно, тримаючи ніж у лівій руці, з метою доведення до кінця спільного умислу, направленого на заподіяння смерті ОСОБА_12 , схилившись над потерпілою, наніс їй два удари ножом в область голови та шиї, тобто в область розташування життєво-важливих органів, чим заподіяв останній наступні тілесні ушкодження:

-одна колото-різана рана на правій щоці,

-одна колото-різана рана на правій передній половині шиї з пошкодженням грудино-ключично-соскоподібного м`яза, крововиливи в м`які покрови голови правого скронево-потилочної і лівої скроневої областей, крововиливи на правій вушній раковині, шиї, два садна лівої надбрівній та виличної областей, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Своїми спільними протиправними діями, направленими на заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, спричинили потерпілій: закриті переломи правих 5, 6 ребер, неповний перелом грудини на рівні 3-х ребер, які відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм розладу здоров`я понад 21 день.

Причиною смерті ОСОБА_12 явився геморагічний шок, розвиток якого зумовили множинні проникаючі і непроникаючі колото-різані поранення грудної клітини, шиї та обличчя з ушкодженнями внутрішніх органів, крововиливами в порожнини.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України, - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), вчинене групою осіб.

Крім того, 18.12.2017 у період часу з 23:00 до 23:40, точний час не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 разом із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, після вчинення вбивства ОСОБА_12 , переконавшись, що остання не подає ознак життя, маючи намір залишити місце скоєння злочину, почали виходити на вулицю. Залишаючи кімнату, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, помітила, що у кімнаті у кріслі сидить жінка - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка у весь цей час знаходилась у кімнаті та спостерігала за тим, що відбувається у кімнаті, та яку ОСОБА_6 з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, одразу не помітили.

У цей час у ОСОБА_6 та особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, які, розуміли, що їх протиправні дії по відношенню до ОСОБА_12 викриті іншою особою, зокрема ОСОБА_13 , яка може повідомити про їх протиправні дії правоохоронні органи, з метою приховування своїх злочинних дій щодо протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 і уникнення кримінальної відповідальності, виник спільний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_6 , будучи особою, яка вчинила вбивство, діючи за попередньою змовою, спільно і узгоджено з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, для реалізації спільного умислу, направленого на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, з метою приховування своїх злочинних дій, направлених на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , тримаючи ніж у лівій руці, наніс ОСОБА_13 два удари ножом в область грудної клітини, від яких остання впала на підлогу. Після чого особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, забрала ніж з рук ОСОБА_6 та нанесла ОСОБА_13 не менше одного удару в область грудної клітини.

Своїми спільними протиправними діями ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, спричинили ОСОБА_13 наступні тілесні ушкодження:

-два непроникаючих колюче-різаних поранення грудної клітини з пошкодженнями молочних залоз, один крововилив в лівій підключичній області, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

-два колото-різаних поранення передньої поверхні грудної клітки, проникаючих в грудну порожнину з пошкодженнями перикарду, серця та аорти, крововиливами в плевральні порожнини, порожнину перикарда, які відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень;

-причиною смерті ОСОБА_13 явився геморагічний шок, розвиток якого зумовили два проникаючі колото-різані поранення грудної клітини з ушкодженнями внутрішніх органів, крововиливами в порожнини.

Після цього ОСОБА_6 разом із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникли.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) з метою приховати інше кримінальне правопорушення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

10 серпня 2023 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю його захисника адвоката ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000592 від 21.12.2017 не є організатором і повідомлена ним інформація викриває іншого обвинуваченого та підтверджена доказами.

Потерпілими у кримінальному провадженні ОСОБА_8 і ОСОБА_14 надано письмову згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих діянь і зобов`язується:

- беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочинів в обсязі, викладеному в обвинувальному акті;

- сприяти викриттю у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_15 під час судового розгляду кримінального провадження № 0000592 від 21.12.2017;

- своїми свідченнями повністю викривати злочинну діяльність ОСОБА_15 щодо обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, про які йому відомо, насамперед щодо умисного вбивства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

З урахуванням обставин кримінального провадження, повного та беззастережного визнання винуватості, щирого каяття, а також тих фактів, що ОСОБА_6 раніше судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, відповідно до характеристики характеризується позитивно, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 обов`язкового покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України, у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, за п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання 22.12.2017.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, також надав письмову згоду потерпілих на укладання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив затвердити угоду, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, погодився з фактичними обставинами інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_7 позицію обвинуваченого підтримала та просила затвердити угоду про визнання винуватості, підтвердила добровільність укладення угоди з боку ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_8 підтвердила надання згоди прокурору на укладення угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.

Згідно зі статтею 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Частиною 4 ст. 469 КПК України також визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_14 відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України надали письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості в рамках зазначеного кримінального провадження між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Інкриміновані ОСОБА_6 злочини, передбачені ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, а саме, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також обвинувачений розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_6 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди.

Судом встановлено, що узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання відповідає нормам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, покарання визначено ОСОБА_6 з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_6 , який офіційно не працевлаштований, раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативної характеристики за місцем проживання не має.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 247 від 19 березня 2018 року, ОСОБА_6 на теперішній час страждає на психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні повністю визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав про затвердження угоди про визнання винуватості.

Обраний стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 необхідно обчислювати з дати його фактичного затримання, тобто з 21.12.2017, зарахувавши в строк покарання строк перебування під вартою.

Оскільки у кримінальному провадженні наявні двоє обвинувачених, матеріали щодо одного з яких виділені в окреме провадження, з ОСОБА_6 на підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 1/2 частини від загального розміру процесуальних витрат в сумі 71 884,04 грн., тобто у сумі 35 942,02 грн.

Оскільки судовий розгляд кримінального провадження щодо іншого обвинуваченого триває, долю речових доказів та питання зняття арешту з майна суд не вирішує.

Цивільні позови у справі не заявлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 472-476 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 серпня 2023 року по кримінальному провадженню № 0000592 від 21.12.2017, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України - у виді дванадцяти років позбавлення волі;

- за п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді тринадцяти років позбавлення волі.

Шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі частини 1 статті 70 КК України у виді тринадцяти років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 21 грудня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 21 грудня 2017 року в строк покарання.

Обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у сумі 35 942,02 грн. (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сорок дві грн. 02 коп.)

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3