ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

11.05.2023 в судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при обранні та продовженні строку застосування запобіжного заходу, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків та його належної поведінки.

Захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання, при цьому зазначила, що ризики, які були наявні під час обрання та продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 значно зменшились, судом допитано майже всі свідки та залишився тільки один, судовий розгляд майже завершено, а тому просила змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Востаннє, 21.03.2023 ухвалою Оболонського районного суду міста Києва продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 19.05.2023 включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурор у судовому засіданні довів наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, у сукупності з даними про особу обвинуваченого (неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі (по відбуттю призначеного покарання востаннє) через короткий проміжок часу знову обвинувачується у вчиненні нових злочинів відповідно до пред`явленого обвинувачення), а також враховуючи відомості про сімейний стан, склад сім`ї, стан здоров`я, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які, з огляду на стадію судового провадження, на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановленню об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, тому суд вважає що існують достатні підстави для продовження застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд враховує доводи сторони захисту щодо зміни застосованого запобіжного заходу на більш м`який, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності зміни запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, приймаючи рішення про тримання особи під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права такої особи на свободу та особисту недоторканість, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілого у кримінальному провадженні, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Дані, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору суду не надані.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, в силу вимог статей 182, 183, 199, 331 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і на переконання суду, розмір застави, визначений ухвалою суду від 15.09.2022 №756/14141/21 при продовження строку обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 09.07.2023 включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 15.09.2022 № 756/14141/21, - залишити без зміни.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1