УХВАЛА

Іменем України

Справа № 542/1252/22

Провадження № 1-в/542/34/23

27 липня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Новосанжарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 ,

засудженоЇ ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари подання провідного інспектора Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Акулинівка Борисівського району Бєлгородської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадяники України, одруженої, освіта середня, не працюючої, -

в с т а н о в и в :

Провідний інспектор Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням, в якому просила скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженої ОСОБА_7 та направити її для відбування призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24.10.2022 покарання з підстав неодноразового порушення останньою обов`язків, покладених вказаним вироком суду.

В обгрунтування клопотання посилалася на те, що засуджена ОСОБА_7 06.06.2023 не з`явилася на реєстрацію, про причини неявки не повідомила, а також була притягнута до адміністративної відповідальності 15.05.2023 за ст. 183 КУпАП, 12.06.2023 за ст. 183 КУпАП, 19.06.2023 за ст. 183 КУпАП.

В судовому засіданні представник Полтавського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області подання підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Пояснення надала аналогічні, викладеним у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання, вважав, що відсутні підстави для його задоволення, оскільки ОСОБА_7 за час іспитового строку нового кримінального правопорушення не вчинила, із матеріалів подання не вбачається наявність підстав для висновку про те, що виправлення засудженої без ізоляції від суспільства є неможливим.

Засуджена ОСОБА_7 пояснила, що дійсно допустила одну неявку на реєстрацію, оскільки їздила навідати чоловіка, який проходить військову службу в зоні бойових дій, у зв`язку з цим перебувала у стресовому стані, в результаті чого забула повідомити працівників органу пробації про неможливість з`явитися на реєстрацію.

Стосовно винесених відносно неї постанов пояснила, що дійсно викликала працівників поліції за наявності для того підстав. Проте, працівники поліції винесли відносно неї постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Щодо винесення ще двох постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, з цього приводу пояснити нічого не може, копії цих постанов їй не вручались, зміст цих постанов їй не відомий. Просила відмовити у задоволенні подання. Зазначила, що в подальшому не буде допускати неявок на реєстрацію.

Заслухавши пояснення представника органу пробації, засудженої, думку прокурора, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженої, суд дійшов таких висновків.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24.10.2022 затверджено угоду про визнання винуватості від 26 вересня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2022 за № 0000181, укладену між обвинуваченою ОСОБА_8 та прокурором ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначено ОСОБА_8 узгоджену міру покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Згідно з приписами п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що засуджена ОСОБА_8 була поставлена на облік до Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області та постановою від 08.12.2022 їй призначено дні явки на реєстрацію- 1, 3 вівторок кожного місяця.

Встановлено, що клопотання Полтавського РС № 6 філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області обґрунтовано тим, що засуджена ОСОБА_8 допустила одну неявку до органу пробації без поважних причин та була притягнута до адміністративної відповідальності.

Надаючи оцінку підставам поданого до суду клопотання та доказам на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.

Так, у своєму клопотанні орган пробації посилався на повідомлення відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 25/19/1339-23 від 06.06.2023 відповідно до якого гр. ОСОБА_10 притягалася до адміністративної відповідальності, а саме: 15.05.2023 за ст. 183 КУпАП, 12.06.2023 за ст. 183 КУпАП, 19.06.2023 за ст. 183 КУпАП.

При цьому, до матеріалів особової справи долучені роздруківки постанов про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності від 19.05.2023, 12.06.2023 19.06.2023, відповідно до яких на ОСОБА_7 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Водночас, надана роздруківка постанови від 19.05.2023 про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, не містить доказів ознайомлення з її змістом особи, щодо якої її винесено, доказів отримання цієї постанови ОСОБА_7 чи надсилання рекомендованим листом на її адресу.

А постанова від 19.06.2023 не містить дати її отриманя та зазначення особи, яка її отримала.

Крім того, зазначені у поданні органу пробації постанови не містять відмітки про набрання ними законної сили.

Разом з тим, засуджена ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що їй невідомо про факти винесення щодо неї цих постанов.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи клопотання щодо систематичного притягнення засудженої ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності є недоведеними належними та допустимими доказами та суд не бере їх до уваги.

Надаючи оцінку доводам представника органу пробації щодо неявки засудженої ОСОБА_7 на реєстрацію 06.06.2023, суд дійшов таких висновків.

Так, в судовому засіданні засуджена пояснила, що 06.06.2023 вона не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у зв`язку із тим, що, в цей час їздила в іншу область, щоб навідати чоловіка, який проходить військову службу. Також вказала, що у зв`язку з перебуванням чоловіка на війні вона постійно перебуває у стресовому стані, через що забула повідомити працівників органу пробації про неможливість з`явитися на реєстрацію.

Разом з тим, в судовому засіданні та з матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_7 інших неявок на реєстрацію не допустила, вчасно з`являлася на реєстарцію до органу пробації відповідно до встановлених днів явок - 1 та 3 вівторок кожного місяця та відповідно до листка реєстрації з`явилася: 20.12.2022, 03.01.2023, 17.12.2023, 07.02.2023, 21.02.2023, 07.03.2023, 21.03.2023, 04.04.2023, 18.04.2023, 02.05.2023, 16.05.223, 04.07.2023, 18.07.2023 (а.с. 24 особової справи).

Водночас, відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_7 також відвідувала за направленням органу пробації відповідні профілактичні заходи (а.с. 37, 44, 48, 56, особової справи).

Між тим, суд, при розгляді подання надає оцінку особі засудженої та її поведінці під час виконання вироку на підставі поданих доказів та пояснень, наданних в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених судом обставин, пояснень засудженої ОСОБА_7 , суд не вбачає достатніми підстави для скасування іспитового строку, що зазначені у поданні органу пробації.

Згідно з частинами 1-4 статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки поведінка засудженої не свідчить про злісне небажання останньої ставати на шлях виправлення, інших належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

Судом встановлено, і таке підтверджується матеріалами особової справи, що засуджена протягом іспитового строку не вчинила нового кримінального правопорушення. Засуджена ОСОБА_7 лише одного разу допустила порушення обов`язку щодо явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, маючи на це об`єктивні причини.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б беззаперечно свідчили про неможливість виправлення засудженої без ізоляції від суспільства, та необідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення її в місця позбавлення волі.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи № 52/2022 відносно ОСОБА_7 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженої стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх і переконливих підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування покарання, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засуджену ОСОБА_7 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Полтавського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженої.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання провідного інспектора Новосанжарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженої ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали проголошено 10 год 00 хв 01 серпня 2023 року.