1Справа № 335/4642/23 1-кс/335/1900/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні просить скасувати арешт, накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 02.06.2023 року в частині арешту грошових коштів, які знаходяться (обліковуються) на банківській картці розрахункового рахунку в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження.

Під час досудового розслідування, 02.06.2023 року по справі № 335/4642/23 провадження 1-кс/335/1402/2023 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя накладено арешт на карткові банківські рахунки фізичних осіб, в тому числі і на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

В подальшому, в ході встановлення ОСОБА_4 обставини накладання арешту на його рахунок стало відомо, що вказаний арешт пов`язаний з готівкою операцією на біржі «Binance», по вищевказаному ордеру було продано 1000 умовних одиниць (віртуальних доларів США) за грошові кошти у сумі 38.42 грн. за одну одиницю. Вказана операція купівлі-продажу відбулася між ним та користувачем з nickname «finik881». Особа, яка зареєстрована на біржі «Binance» під nickname «finik881» підтвердила ці обставини та зазначила, що також стала жертвою шахрайства.

Тобто, аналізуючи обставини операції на біржі, заявник вважає, що з ним відбувся розрахунок, як з продавцем, грошовими коштами, якими шахрайським шляхом заволоділа інша, невідома особа.

10.06.2023 року адвокат ОСОБА_3 звернувся з заявою до ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області в інтересах ОСОБА_4 , в якій виклав вказані факти, додав докази таких подій - фотографії з адміністрацією біржі та, відповідно, з користувачем з nickname «finik881».

17.07.2023 року слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області допитав ОСОБА_4 в якості свідка про обставини продажу 1000 віртуальних доларів США за грошові кошти 38.42 грн. за одну одиницю на біржі «Binance». ОСОБА_4 крім усього повідомив, що на картковому рахунку на який накладено арешт № НОМЕР_1 , окрім грошових коштів, що перераховані йому в якості сплати за продаж валюти на біржі «Binance», перебувають грошові кошти, які виплачуються останньому від Міністерства Оборони України за службу в ЗСУ. В підтвердження ОСОБА_4 надав слідчому для огляду мобільний застосунок «Приват24», з авторизованим входом до електронного приватного кабінету по вищевказаному рахунку.

Таким чином, ОСОБА_4 підтвердив факт законного отримання грошових коштів на свій банківській рахунок, що зареєстрований у АТ КБ «Приватбанк» під № НОМЕР_1 .

Адвокат вважає, що обставини, які були підставою для накладення арешту саме на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» під № НОМЕР_1 перестали існувати, а тому такий арешт підлягає скасуванню.

Станом на сьогодні, жодних обставин, які б свідчили про протиправне отримання коштів ОСОБА_4 не існує, а тому на думку ОСОБА_3 можливо, без шкоди для кримінального провадження, скасувати арешт банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим він звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність ОСОБА_4 . На задоволенні клопотання наполягає.

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання про скасування арешту майна без його участі, та в задоволенні клопотання відмовити, у зв`язку з необхідністю подальшого встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням та додатками до нього, вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000587 від 16.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2023 року у справі № 335/4642/23 провадження 1-кс/335/1402/2023, накладено арешт на грошові кошти які знаходяться (обліковуються) на банківських картках відповідних рахунків в АТ КБ «Приватбанк» та розрахункові рахунки, в тому числі і на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить заявнику у справі ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів.

Розгляд питання щодо накладення арешту, було здійснено без повідомлення заявника ОСОБА_4 .

В ході розгляду клопотання встановлено, що на час розгляду клопотання досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023 року здійснюється за фактом заволодіння невстановленими особами грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 шахрайським шляхом.

В ході досудового розслідування було встановлено, що грошові кошти, які належні ОСОБА_6 у розмірі 3628000,00 грн. були перераховані на банківських рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк», який належить ФОП ОСОБА_7 . В подальшому, з банківської картки належної ФОП ОСОБА_7 переведено грошові кошти на банківські картки інших встановлених осіб, на загальну суму 380 00,39 гривень, в тому числі на картку яка належить ОСОБА_8 № НОМЕР_2 які в подальшому були розроблені і переведені на інші емітовані картки АТ КБ «Приватбанк» в тому числі і на картку № НОМЕР_1 , що належить заявнику у справі ОСОБА_4 .

Арешт на вищезазначене майно було накладено з метою збереження майна потерпілої, в межах спричиненої потерпілій шкоди, що відповідає положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, тобто за наявності на час розгляду клопотання про арешт підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, у кримінальному провадженні № 0000587 здійснюється досудове розслідування за фактом заволодіння невстановленими особами грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 шахрайським шляхом, в ході якого встановлено, що грошові кошти були перераховані з банківських рахунків потерпілої на інші банківські картки відповідних розрахункових рахунків, в тому числі № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_4 .

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що ухвалюючи рішення про накладення арешту на грошові кошти заявника, слідчий суддя виходив з обставин кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування, які свідчать про те, що на встановлений розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , а також інших встановлених слідством осіб, було перераховано грошові кошти гр. ОСОБА_8 з картки № НОМЕР_2 на загальну суму 380 200,39 гривень, в межах якої слідчий просив накласти арешт.

Поряд з цим, в ході розгляду клопотання наданими заявником матеріалами достовірно підтверджено, що на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 надійшли грошові кошти від гр. ОСОБА_8 у сумі 38420,00 грн., що підтверджується матеріалами клопотання. З наданих заявником матеріалів не встановлено даних про надходження інших сум грошових коштів від ОСОБА_8 або інших осіб, встановлених органом досудового розслідування, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.

В ході розгляду клопотання слідчим не спростовано доводів заявника, слідчому судді не надано жодних доказів того, що вказані грошові кошти по картковому рахунку № НОМЕР_1 відкритого у АТ КБ «Приватбанк», на які накладено арешт за виключенням суми 38420,00 грн., які були визнані речовими доказами, мають значення для проведення досудового розслідування.

Допустимих та достатніх в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів, які б могли свідчити про відповідність грошових коштів за виключенням суми 38420,00 грн., на банківському рахунку заявника відповідали критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, органом досудового розслідування для вивчення та дослідження слідчому судді не представлено.

Як вбачається з клопотання та аналіз наведених обставин свідчить, що накладення арешту на грошові кошти які знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 відкритого у АТ КБ «Приватбанк», на які накладено арешт за виключенням суми 38420,00 грн., які були перераховані ОСОБА_8 згідно скриншоту переказу від 16.05.2023 року, знаходяться і інші власні кошти ОСОБА_4 , які не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994 року), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст. 1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків.

Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

На момент розгляду клопотання у слідчого судді відсутні також відомості про те, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження № 0000587 від 16.05.2023 року, чи проведено будь-які слідчі дії у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведені обставини, накладення арешту на всі без винятку кошти, які знаходяться на банківському рахунку ОСОБА_4 є надмірним та обтяжливим для заявника.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Разом з тим, наданими слідчому судді матеріалами не доведено, що грошові кошти за виключенням суми 38420,00 грн., які були визнані речовими доказами, набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 3 ст. 174 КПК України, та виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а відтак приходить до висновку, що власником грошових коштів на підставі наданих в обґрунтування клопотання документів доведено відсутність підстав для арешту грошових коштів, які знаходяться (обліковуються) на банківській картці відповідного розрахункового рахунку в АТ КБ «Приватбанк», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я - ОСОБА_4 , за виключенням грошових коштів у межах суми 38420,00 грн.

Враховуючи викладене, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд не вбачає доцільності у продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме грошових коштів належних ОСОБА_4 які знаходяться (обліковуються) на банківській картці відповідного розрахункового рахунку в АТ КБ «Приватбанк», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , за виключенням грошових коштів у межах суми 38420,00 грн., оскільки мета зазначена в ухвалі про накладення арешту на майно, не знайшла свого підтвердження.

Отже, в іншій частині, клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки з досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається, що на даний час досудове розслідування у кримінальному проваджені, в межах якого було накладено арешт на зазначені грошові кошти, триває, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення поданого клопотання, що відповідатиме визначеному у п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України, принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, та не перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 02.06.2023 року у справі № 335/4642/23 провадження 1-кс/335/1402/2023 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на грошові кошти, які знаходяться (обліковуються) на банківській картці відповідного розрахункового рахунку в АТ КБ «Приватбанк», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я - ОСОБА_4 , за виключенням грошових коштів у межах суми 38420,00 грн.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою для безумовного виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1