Провадження № 1-кс/127/5946/23
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керстово, Кінгісеппського району Ленінградської області Російської Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 25.05.2023 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000469 від 23.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2017, на шлях виправлення не став та повторно, вчинив новий, умисний, корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 , 23 травня 2023 року близько 07 години 40 хвилин, перебуваючи на території «Центрального ринку», що розташований за адресою: проспект Коцюбинського, будинок 13 у м. Вінниця, біля торгового місця № 1379, на столі помітив мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi Note 8Т», блакитного кольору, у чохлі фіолетового кольору, що належав ОСОБА_7 , після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного майна.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 користуючись нагодою та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто його не зможе викрити, підбурюваний жагою до легкої наживи, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, взяв рукою зі столу торгового місця мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi Note 8Т», блакитного кольору, орієнтовною вартістю 5000 гривень з сім-картами мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , орієнтовною вартістю 100 гривень, та «Водафон» № НОМЕР_2 , орієнтовною вартістю 100 гривень, який знаходився у чохлі фіолетового кольору, орієнтовною вартістю 150 гривень, що належав на праві власності ОСОБА_7 та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, в ході чого його дії були помічені працівником сусіднього торгового місця ОСОБА_8 та на викрик повернути викрадене останній, не відреагував, та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, проте, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, оскільки, був затриманий ОСОБА_8 .

23 травня 2023 року о 09 год. 40 хв. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

23 травня 2023 року ОСОБА_4 , уродженцю м. Керстово Кінгісеппського району Ленінградської області Російської Федерації, українцю, громадянину України, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 03.06.1985 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст.17, ч.2 ст.215-3, ч.2 ст.140, ч.2 ст.206, ст.42 КК України (ред. 1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна; 11.02.1988 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 141 КК України (ред. 1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки; 17.04.1992 Ленінським районним судом м. Вінниці, за ч.2 ст.141 КК України (ред. 1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна; 06.06.1997 Вінницьким міським судом за ч.2 ст.140, ч.1 ст. 117, ст. ст.42, 26 КК України (ред.1960 р.) до позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна; 26.12.2008 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст.152 КК України (ред. 2001 р.) до позбавлення волі на строк 7 років; 12.08.2014 Вінницьким міським судом за ч.1 ст. 185 КК України до арешту строком 6 місяців; 23.01.2015 Вінницьким міським судом за ч.2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 71,72, приєднано 6 місяців по вироку Вінницького міського суду від 12.08.2014 року, та всього 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 01.06.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 02.02.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 роки позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців; 12.09.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 393 КК України на строк 3 роки 5 місяців позбавлення волі - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно, вчинено в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 від 23.03.2023;

- Протоком огляду місця події за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 13 території «Центрального ринку» біля контейнера №1379 від 23.05.2023;

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.05.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 23.05.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.05.2023;

- Протокол впізнання особи за участю потерпілої ОСОБА_7 від 23.05.2023;

- Протокол впізнання особи за участю свідка ОСОБА_8 від 23.05.2023;

- Протокол впізнання особи за участю свідка ОСОБА_9 від 23.05.2023;

- Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України - ОСОБА_4 від 23.05.2023;

- Іншими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

Крім того, ОСОБА_4 є особою раніше неодноразово судимою, вчинив злочини під час не погашеної судимості. У зв`язку з цим, існує ризик, що перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела прибутку.

Крім того, існує ризик незаконного впливу на потерпілого, оскільки, згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 є ризики визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищезазначене, в обґрунтування обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 виникає необхідність запобіганню перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого; перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому зазначені ризики є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, які існують, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

При цьому враховується, що жоден з інших запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на свідків, тощо.

У зв`язку із викладеним, враховуючи особу підозрюваного, відсутність місця роботи, його антисоціальне становище, запобігти ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в письмових запереченнях та в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000469, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000469 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2017, на шлях виправлення не став та повторно, вчинив новий, умисний, корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 , 23 травня 2023 року близько 07 години 40 хвилин, перебуваючи на території «Центрального ринку», що розташований за адресою: проспект Коцюбинського, будинок 13 у м. Вінниця, біля торгового місця № 1379, на столі помітив мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi Note 8Т», блакитного кольору, у чохлі фіолетового кольору, що належав ОСОБА_7 , після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного майна.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 користуючись нагодою та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто його не зможе викрити, підбурюваний жагою до легкої наживи, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, взяв рукою зі столу торгового місця мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi Note 8Т», блакитного кольору, орієнтовною вартістю 5000 гривень з сім-картами мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , орієнтовною вартістю 100 гривень, та «Водафон» № НОМЕР_2 , орієнтовною вартістю 100 гривень, який знаходився у чохлі фіолетового кольору, орієнтовною вартістю 150 гривень, що належав на праві власності ОСОБА_7 та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, в ході чого його дії були помічені працівником сусіднього торгового місця ОСОБА_8 та на викрик повернути викрадене останній, не відреагував, та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, проте, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, оскільки, був затриманий ОСОБА_8 .

23 травня 2023 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

23 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, тобто закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно, вчинено в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000469 від 23.05.2023; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.05.2023; протоколу огляду місця події від 23.05.2023; протоколу допиту потерпілого від 23.05.2023; протоколів допитів свідків; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.05.2023; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; повідомлення про підозру від 23.05.2023; інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, неодружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 09:40 год. 21 липня 2023 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 21 липня 2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя