Ухвала

25 травня 2023 року

м. Київ

справа № 475/983/19

провадження № 51- 3200ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від

20 вересня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 березня

2023 року,

встановив:

засуджений, не погоджуючись із постановленими стосовно нього рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції у частині призначеного покарання змінити та звільнити його від відбування покарання.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Як визначено ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався, оскільки, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону як на підставу для перегляду у касаційному порядку вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів обґрунтувань, які відповідно до положень статей 370, 412, 413, 419 КПК України могли би бути підставами для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Водночас, наведені засудженим у касаційній скарзі доводи стосуються неправильної оцінки доказів, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неповноти досудового розслідування й судового розгляду, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, є суперечливою позиція засудженого, оскільки касаційна скарга містить певні доводи щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що, на його думку, є підставою для скасування судових рішень, при цьому у касаційній скарзі одночасно висловлює вимогу про зміну вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції в частині призначеного покарання та звільнення його від відбування покарання.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 березня 2023 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3