Справа № 185/7969/23
Провадження № 1-кс/185/1414/23
26 червня 2023 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 20 червня 2023 року до Павлоградського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 , м.т. (дочки) НОМЕР_4 , за фактом того, що в період часу з листопада 2022 року по кінець квітня 2023 року невідома особа, у період воєнного стану знаходячись на окупованій території, викрала автомобіль марки «ВАЗ 2109» сірого кольору, державний номерний знак - НОМЕР_1 , 1993 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , який знаходився в гаражі, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію власником автомобіля марки ВАЗ 2109, державний номерний знак - НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номерний знак - НОМЕР_1 , 1993 року випуску, номер кузова VIN- НОМЕР_2 , легковий (хетчбек), об`ємом двигуна - Р.1 1288.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , типу D.3, легковий (хетчбек), номер кузова VIN- НОМЕР_2 , 1993 року випуску, об`ємом двигуна Р.1 1288.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1