Провадження № 1-кп/522/1208/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001522 від 19.09.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаїсі, Республіки Грузія, грузина, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

перекладача ОСОБА_14 ,

свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Згідно обвинувального акту, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у невстановлений досудовим розслідуванням періоду часу у невідомої особи, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_8 незаконно придбав шістнадцять бойових патронів калібру 9х18 мм, та 9-ти мм самозарядний нарізний коротко ствольний пістолет «Байкал-442», споряджений магазином з 9 патронами калібру 9х18 мм, які в подальшому без передбаченого законом дозволу почав носити та зберігати.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками носіння, зберігання, придбання, вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

18.09.2020 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_8 знаходився на території ресторану «Арарат», який розташований за адресою: вул. Гагаринське Плато, 5/4, в м. Одесі, із раніше ним придбаними без передбаченого законом дозволу шістнадцятьма бойовими патронами калібру 9х18 мм, та 9-ти мм самозарядним нарізним коротко ствольним пістолетом «Байкал-442», спорядженим магазином з 9 патронами калібру 9х18 мм.

В цей час ОСОБА_17 знаходячись на території ресторану, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_8 з яким знаходився в неприязних стосунках, та будучи ображеним на нього, із хуліганських мотивів, із застосуванням пістолету ФОРТ-9Р калібру 9мм Р.А. № НОМЕР_1 , вітчизняного виробництва, призначеного для стрільби патронами, спорядженого гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, який знаходився при ньому, зі спини з боку приміщення ресторану «Арарат» несподівано підійшов до ОСОБА_8 , який сидів за столом літнього майданчику ресторану, де в цей час за столами та поряд знаходилось багато відвідувачів та обслуговуючого персоналу, та не зважаючи на їх присутність, став у нього здійснювати постріли з пістолету, у зв`язку з чим ОСОБА_8 піднявся та став тікати, а ОСОБА_17 побіг за ним.

ОСОБА_8 в свою чергу дістав заздалегідь заготовлений ним 9-ти мм самозарядний нарізний коротко ствольний пістолет «Байкал-442», споряджений магазином з 9 патронами калібру 9х18 мм та почав здійснювати постріли у ОСОБА_17 , незважаючи на те, що вони перебувають у громадському місці, а саме на літній площадці ресторану «Арарат», де в цей час за столами та поряд знаходилось багато відвідувачів та обслуговуючого персоналу, не зважаючи на їх присутність.

Усвідомлюючи чисельну кількість громадян, які перебували у той час на місці події біля літнього майданчику ресторану, ОСОБА_8 , умисно, продовжував здійснювати постріли із пістолету в ОСОБА_17 , та в бік людей, які перебували на території ресторану, також в сторону приміщень, які розташовані на території ресторану, в яких перебували відвідувачі.

В ході конфлікту, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 наздогнавши ОСОБА_17 поруч з літнім майданчиком ресторану «Арарат», знаходячись поруч з ОСОБА_17 , з метою його умисно вбивства з хуліганських мотивів, та доведення свого злочинного умислу направленого на позбавлення його життя, здійснив з 9-ти мм самозарядного нарізного коротко ствольного пістолету «Байкал-442», ряд пострілів направлених на умисне вбивство останнього, в різні частини тіла потерпілого, спричинивши вогнепальне поранення поперекової ділянки справа проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням поперечно-ободової кишки та печінки; кульове непроникаюче поранення грудної клітки справа; кульове поранення правого передпліччя; вогнепальні поранення в ділянках обох ліктьових суглобів, лівого та правого стегна.

Вогнепальне поранення поперекової ділянки справа проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням поперечно-ободової кишки та печінки; згідно з п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Кульове непроникаюче поранення грудної клітки справа, вогнепальні поранення в ділянках обох ліктьових суглобів та правого стегна, згідно з п.2.2.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Однак довести свій злочинний намір направлений на умисне вбивство ОСОБА_17 із хуліганських мотивів до кінця не зміг, від не незалежних від його волі причин, у зв`язку з тим, що під час скоєння кримінального правопорушення був затриманий працівниками правоохоронних органів на місці скоєння кримінального правопорушення, а ОСОБА_17 з вогнепальними пораненнями було своєчасно доставлено до КНП «МКЛ № 1», де йому була надана невідкладна медична допомога.

На думку органу досудового розслідування, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, не визнав, проти обвинувачення заперечував та обмежився такими поясненнями, що він дійсно в вечері 18.09.2020 року зайшов до ресторану «Арарат» поїсти, конфліктів ні з ким не мав, зброї з собою в нього не було, що він ні з ким з фігурантів, зображених на відео не знайомий. Пістолет він знайшов під машиною на парковці ресторану, там грали малі діти, що йому самому пістолет не був потрібний, хотів віднести його в міліцію, а робітники СБУ, які, як виявилось там були напевно знали про пістолет. Він ні в кого не стріляв, бо в нього поганий зір і в нього ніхто не стріляв. Є відео. Що співробітники некрасиво з ним обійшлись. Також, що претензій до будь кого в нього не має. Що стали кричати і він злякався і побіг.

На підтвердження вини ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованих йому злочинів, стороною обвинувачення, поряд з показами свідків, надані суду наступні докази:

- протокол допиту свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні показав, що 18.09.2020 року о 18 годині, вийдя з машини почули хлопки, повернувшись, побачили як два чоловіка направивши один на одного пістолети, почали стріляти. Він не бачив хто перший почав стріляти, стрільба продовжувалась максимум секунд 30, після чого були затримані;

- протокол допиту свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що 18.09.2020 року, о 18 годині приїхав на зустріч до ресторану «Арарат», перебуваючи на паркові почули хлопки, почали двох хлопців, які стріляють друг у друга, одним з них був обвинувачений. Хто перший почав стріляти не бачили, побігли на місце скоєння злочину, після чого побіг в бік Армянської церкви за Дзнеладзе, де його затримав;

- висновок експерта № 2484 від 02.10.2020 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , до явки потерпілого до відділу експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб, а також надання медичної документації (у разі звернення та лікування потерпілого в лікувальних закладах) судити про наявність будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , їх локалізацію, характер, механізм заподіяння, давність утворення та ступінь тяжкості немає можливості;

- висновок експерта № 2485 від 02.10.2020 року, згідно якого, у зв`язку з ненаданням експерту медичної карти стаціонарного хворого МКЛ № 1 та неявкою ОСОБА_17 на судово-медичний огляд, оцінити наявність, характер, механізм утворення, давність, клінічний перебіг ушкоджень, встановити тривалість розладу здоров`я та відповідно встановити ступінь тяжкості у відповідності до п.4.13.1 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., не представляється можливим;

- висновок судово-психіатричного експерта № 5543 від 01.12.2020 року, згідно якого ОСОБА_8 в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому хворобливому розладу психічної діяльності не перебував, у зв`язку з чим був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновок експерта № 2761 від 09.11.2020 року, згідно якого у ОСОБА_17 були виявлені наступні тілесні ушкодження: вогнепальне поранення поперекової ділянки справа проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням поперечно-ободової кишки та печінки; кульове непроникаюче поранення грудної клітки справа; кульове поранення правого передпліччя; вогнепальні поранення в ділянках обох ліктьових суглобів, лівого та правого стегна. Вогнепальне поранення поперекової ділянки справа проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням поперечно-ободової кишки та печінки; згідно з п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Кульове непроникаюче поранення грудної клітки справа, вогнепальні поранення в ділянках обох ліктьових суглобів та правого стегна, згідно з п.2.2.3 і 4.6 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- копію протоколу огляду місця події від 18.09.2020 року, згідно якого на території ресторану «Арарат», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гагаринське Плато, 5/4, було оглянуто місце скоєння кримінального правопорушення;

- копію таблиці ілюстрацій до протоколу огляду місця події від 18.09.2020 року;

- копію протоколу огляду місця події від 18.09.2020 року, згідно якого на території місцевості приблизно 3мх3м біля Армянської церкви, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Гагаринське Плато, 5/4, було оглянуто предмет схожий на пістолет;

- копію таблиці ілюстрацій до протоколу огляду місця події від 18.09.2020 року;

- копію протоколом отримання зразків для експертизи від 18.09.2020 року, згідно якого отримані змиви з рук та обличчя у ОСОБА_8 ;

- копію висновку експерта № 1151 від 13.11.2020 року, згідно якого на марлевому тампоні зі змивом, вилученим в ході огляду місця події території ресторану «Арарат», знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_17 , який має означену групу крові;

- копію висновку експерта № 723-Б від 30.09.2020 року, згідно якого надані на дослідження шістнадцять патронів, які являються боєприпасами, бойовими патронами калібру 9х18 мм, виготовленими промисловим способом, на підприємстві «Юрюзанський патронний завод», м. Юрюзань, СРСР у 1988 році, та які конструктивних змін не мають. Шістнадцять патронів калібру 9х18 мм призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї пістолетів Макарова, пістолетів «Форт-17», автоматичних пістолетів ОСОБА_18 та іншої вогнепальної зброї вказаного калібру. Надані на дослідження шістнадцять патронів калібру 9х18 мм до стрільби придатні;

- копію ілюстративної таблиці до висновку експерта;

- копію висновку експерта № 748-Б/351-Ф від 10.11.2020 року, згідно якого на марлевих тампонах, на які були зроблені протирання каналів стволів пістолетів «Форт-9Р» та «Байкал-442» виявлені продукти пострілів. Надані 14 гільз та 5 металевих предметів з деформованою поверхнею містять продукти пострілу;

- копію ілюстративної таблиці до висновку експерта;

- копію висновку експерта № 341-Ф від 04.11.2020 року, згідно якого на наданому на експертизу марлевому тампоні, на який був відібраний змив з лівої руки ОСОБА_8 , виявлені сліди, характерні для продуктів пострілу. На змивах правої руки та обличчя, продуктів пострілу не виявлено;

- копію ілюстративної таблиці до висновку експерта;

- копію протоколу огляду предмету від 19.09.2020 року, згідно якого оглянуто ДВД диск з відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження ресторану «Арарат»;

- висновок експерта № 1053 від 16.06.2021 року, згідно якого згідно наданої медичної документації у ОСОБА_8 були виявлені наступні тілесні ушкодження: рани (після ПХО) в правій підключичній ділянці та обох пліч, садна тім`яної ділянки, лобової ділянки, обох пліч, грудної клітки. Інші ушкодження (кульові поранення) в наданій медичній документації не вказані. Садна утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. ОСОБА_8 на судово-медичний огляд не з`явився, в наданій медичній документації морфологічні особливості (характер країв та кінців ран, а також стадія загоювання ран та саден не описано) тілесних ушкоджень не вказано, тому судити про характер та механізм утворення ран (після ПХО), а також, судити про давність спричинення всіх тілесних ушкоджень не є можливим. Зазначені ушкодження не були небезпечними для життя. Рани (після ПХО) в правій підключичній ділянці та обох пліч викликали розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, відповідно до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Садна тім`яної ділянки, лобової ділянки, обох пліч, грудної клітки не були небезпечними для життя, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Положення тіла ОСОБА_8 в момент отримання ним тілесних ушкоджень могло бути самим різним і в процесі заподіяння ушкоджень могло змінюватися. На підставі наявних даних встановити точне взаємне розташування потерпілого і особи, яка заподіяла ушкодження, не представляється можливим.

В свою чергу, стороною захисту, під час судового розгляду були надані і долучені до матеріалів провадження, з дотриманням вимог ч. 11 ст. 290 КПК України такі докази:

- матеріали з «Одеського обласного Центру екстреної допомоги і медицини катастроф» отримані на підставі ухвали суду про тимчасовий доступу до речей і документів: картка виїзду екіпажу швидкої допомоги 18.09.2020 року за адресою АДРЕСА_2 на двох аркушах з інформацією про наявність у ОСОБА_8 вогнепальних поранень і їх локалізацію; опис речей і документів, які були отримані; супровідні документи;

- матеріали з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» отримані на підставі ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів: копія медичної карти ОСОБА_8 на 15 аркушах з інформацією про наявність вогнепальних поранень у ОСОБА_8 і їх локалізацію, встановлених оглядом лікарями при його надходженні до установи; опис речей і документів які були отримані; супровідні документи;

- відповідь на адвокатський запит з ізолятору тимчасового тримання: довідка про службове розслідування за фактом тілесних ушкоджень у затриманого ОСОБА_8 з їх описом; пояснення; супровідні документи на 2-х аркушах.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судовий розгляд, як зазначено в ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Дослідивши безпосередньо надані суду докази в сукупності, за результатами судового розгляду, суд прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_8 , в частині його обвинувачення за ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, слід ухвалити виправдовувальний вирок, оскільки не доведено, що ним вчинено зазначене кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

В судового розгляду з`ясовано, що обвинувачений заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_17 , після того, як останній почав переслідуючи ОСОБА_8 , здійснювати в нього постріли з пістолету травматичної дії ФОРТ-9Р калібру 9мм, заподіявши йому поранення в область правої лопатки та попереку.

Як зазначено в обвинувальному акті, потерпілий ОСОБА_17 , діставши зазначений пістолет та ззаду, зі спини, з боку приміщення ресторану «Арарат» несподівано підійшов до ОСОБА_8 , який сидів за столом літнього майданчику ресторану «Арарат» та став у нього здійснювати постріли з пістолету, у зв`язку з чим ОСОБА_8 , піднявся і став тікати, а ОСОБА_17 , побіг за ним.

На DVD диску оглянуто відеозапис з камер спостереження, розташованих на парковці і літньому майданчику ресторану «Арарат», демонструє записи в двох файлах від 18.09.2020 року з 18.09.26 по 18.22.44 год., та з 18.08.55 по 18.15.13 год., як на парковку ресторану прибуває позашляховик білого кольору, з переднього пасажирського місця якого виходить особа в джинсової куртці - потерпілий ОСОБА_17 , з предметом, схожим на пістолет в правої руці і швидким рухом направляється до входу на літний майданчик ресторану. Далі, ОСОБА_17 підходить зі спини до сидячого за столиком ОСОБА_8 , і спрямовує в його сторону пістолет та здійснює постріл. Після чого, ОСОБА_8 швидко піднімається і починає бігти в напрямку входу до приміщення будівлі ресторану, а ОСОБА_19 , переслідуючи його здійснює ще три постріли в його сторону.

За даною подією до Приморського районного суду направлено обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_17 за ч. 4 ст. 296 КК України (справа № 522/857/21).

Аналізуючи обвинувачення ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про наявність, поряд з невідповідністю обвинувачення фактичним обставинам події, і внутрішнього протиріччя в частині формулювання обвинувачення і кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, передбачена кваліфікація як умисне вбивство з хуліганських мотивів, що передбачає спрямованість умислу винного проти громадського порядку, в ході реалізації якого винний посягає на життя іншої людини. Відсутність особистого мотиву посягання на конкретно визначеного потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганського мотиву, як ознаку кваліфікованого складу злочину за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України від інших злочинів проти особи.

Як зазначено в обвинувальному акті, потерпілий ОСОБА_17 , побачив раніше знайомого йому ОСОБА_8 , з яким знаходився в неприязних стосунках, та будучи ображеним на нього, у ОСОБА_17 виник раптовий умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Таким чином, застосуванню насилля, відповідно до обвинувачення, передували неприязнені стосунки між ОСОБА_8 і ОСОБА_17 , які зумовили застосування насильства з боку ОСОБА_17 до ОСОБА_8 і відповідного насильства з боку ОСОБА_8 до ОСОБА_17 , що виключає можливість тлумачити дії обвинуваченого як хуліганський мотив за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації вбивства з хуліганських мотивів за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

З обвинувального акту, також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 , 18.09.2020 року о 18.09 час, знаходячись на території літнього майданчику ресторану «Арарат», за адресою вулиця Гагаринське Плато, 5/4 в місті Одесі, зазнав нападу з застосуванням травматичної зброї - пістолету ФОРТ-9Р калібру 9мм, з боку потерпілого ОСОБА_17 .

З показів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , вбачається, що вони, будучи співробітниками оперативного відділу УСБУ, і знайомі з вогнепальною зброєю, не змогли відрізнити по характерним звукам пострілів і зовнішньому виду травматичний пістолет ФОРТ-9Р, з якого здійснював постріли ОСОБА_17 , від вогнепальної зброї.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», як умисне вбивство з хуліганських мотивів за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК дії винного кваліфікуються, коли він позбавляє іншу особу життя внаслідок явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а так само без будь-якої причини чи з використанням малозначного приводу. Якщо крім убивства з хуліганських мотивів винний вчинив ще й інші хуліганські дії, що супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене кваліфікується за п. 7 ч. 2 ст. 115 і за відповідною частиною ст. 296 КК. Не можна кваліфікувати як вчинене з хуліганських мотивів умисне вбивство під час сварки чи бійки, яку розпочав сам потерпілий, а так само з ревнощів, помсти чи з інших мотивів, що виникли на ґрунті особистих стосунків, навіть якщо при цьому було порушено громадський порядок.

Суд вважає, що в даній конкретній ситуації, з урахуванням раптовості і швидкоплинності нападу на обвинуваченого, схожості за зовнішнім видом пістолета травматичної дії ФОРТ-9Р, який використовував ОСОБА_17 , схожості звуків пострілів з нього та з вогнепальною зброєю, отримання поранень під час пострілів з нього, обвинувачений ОСОБА_8 , не усвідомлював і не міг усвідомлювати, що відносно нього використовується не вогнепальна зброя.

Таким чином, у обвинуваченого ОСОБА_8 , були всі підстави сприймати дії ОСОБА_17 , як безпосередню і реальну загрозу його життю і здоров`ю.

Надані стороною обвинувачення матеріали висновку судово-медичного експерта № 2761 від 07.12.2020 року, згідно якого у ОСОБА_17 , 1983 року народження були виявлені: вогнепальне поранення поперекової ділянки справа проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням поперечно-ободової кишки та печінки; кульове не проникаюче поранення грудної клітки справа; кульове поранення правого передпліччя; вогнепальні поранення в ділянках обох ліктьових суглобів, лівого плеча та правого стегна, носять фронтальний характер, що підтверджує покази свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , про взаємне розташування ОСОБА_8 і ОСОБА_17 обличчям до обличчя відносно один одного в момент здійснення взаємних пострілів з пістолетів та узгоджується з наданою стороною захисту медичною документацією про наявність і локалізацію вогнепальних поранень у ОСОБА_8 .

Виходячі з цього, враховуючи також, марне намагання ОСОБА_8 , уникнути сутички з ОСОБА_17 , шляхом втечі з місця, суд розцінює характер дій обвинуваченого з пострілів з пистолету «Байкал-442» в потерпілого ОСОБА_17 , як єдину існуючу у нього на той час можливість усунути триваючу в момент його дій загрозу його життю і здоров`ю.

Про дії обвинуваченого, саме у відповідь на протиправні дії в його бік, зазначено в обвинувальному акті, що будучи ображеним поведінкою ОСОБА_17 , який здійснював у нього постріли з травматичної зброї, ОСОБА_8 , в свою чергу, дістав заздалегідь заготовлений ним 9-ти мм самозарядний нарізний коротко ствольний пістолет «Байкал-442», споряджений магазином з 9 патронами калібру 9х18 мм та почав здійснювати постріли у ОСОБА_17 .

Згідно з ч. 3 ст. 27 Конституції України, кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони, визнається необхідною обороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КК України, кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Відповідно до ч. 5 тієї ж статті, не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

За загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною, тобто, необхідна оборона можлива від наявного посягання, від такого, яке вже почалось і ще не закінчилось. Однак у ряді випадків така оборона можлива і до початку або після закінчення посягання.

Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 р. «Про судову практику у справах про необхідну оборону», слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання.

Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 носили оборонний характер, не виходячи за межі необхідної оборони.

Завданнями кримінального провадження, згідно ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «Поза розумним сумнівом».

Виправдувальний вирок ухвалюється відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За результатами судового розгляду, суд приходить до висновку що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_8 є склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів.

Одночасно, суд вважає доведеним обвинувачення ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 263 КК України, яке знайшло своє підтвердження за результатами судового розгляду.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, згідно ч. 5 ст. 12 КК України, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він відповідно ст.89 КК України є особою, що не має судимості, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, мати похилого віку, страждає на хронічне захворювання гепатиту С, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на момент скоєння кримінального правопорушення ніде не працював.

Обставини що пом`якшують покарання відсутні.

Обставини що обтяжують покарання відсутні.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим та виправдати, у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання з моменту затримання, тобто з 18.09.2020 року.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 12422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 20 копійок.

Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.09.2020 року про арешт майна скасувати.

Речові докази: ДВД диск зберігати в матеріалах кримінального провадження; пістолет ззовні схожий на «ПМ» із надписом на рукоятці «Байкал»; 12 предметів, ззовні схожих на гільзи з маркуванням «38х88» «S&B 9mm P.A. Blanc»; 6 предметів ззовні схожих на кулю невстановленого калібру; складний ніж; змиви речовини бурого кольору; травматичний пістолет «Форт-9Р» НОМЕР_1 ; балончик зі слізогінним газом; 16 набоїв із металевими кулями з маркуванням 38х88 знищити; мобільний телефон марки «Xiaomi», чорного кольору; банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_2 ; сумка чоловіча моделі «Кензо» - повернути ОСОБА_8 ; автомобіль марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_3 повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

12.06.2023