Провадження № 1-в/761/277/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника Київської міської ради ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного відповідно до постанови начальника Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 від 10.03.2011,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника Київської міської ради ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного відповідно до постанови начальника Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 від 10.03.2011 на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва №755/1550/22 від 17 травня 2022 року задоволено заяву Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, заінтересована особа - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_6 - квартири АДРЕСА_1 . Вказану квартиру рішенням суду передано у власність територіальної громади міста Києва.

На виконання цього рішення суду право власності на вказану квартиру зареєстровано 25.10.2022 державним реєстратором Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_7 за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, номер відомостей про речове право 48522560.

Разом з тим, 16.03.2011 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції зареєстровано арешт на вказану квартиру на підставі постанови про накладення арешту на майно від 10.03.2011, без номеру, виданої начальником Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , заявник - ОСОБА_8 (архівний запис, номер обтяження 10945793 від 16.03.2011).

Відомості про це обтяження перенесено до новоствореного об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.11.2022 державним реєстратором Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_7 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10945793 від 16.03.2011.

Представник Київської міської ради ОСОБА_2 зазначає, що вказана квартира АДРЕСА_1 була об`єктом злочинного посягання та щодо цього факту Шевченківським районним РУ ГУМВС України в м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальній справі №10-25326 на підставі постанови дізнавача ОСОБА_9 про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження від 23 лютого 2011 року.

За результатами досудового розслідування до кримінальної відповідальності було притягнуто ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які, заволоділи особистими документами ОСОБА_6 , а також документами на вказану квартири, підробили документи та намагалися продати цю квартиру від імені законного власника іншим особам.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2011 року (справа №1-1308/11 р.) ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію в 2011 році», а кримінальну справу закрито в частині обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 358 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2013 року (справа №2610/26546/2012, провадження №1/761/466/2013) ОСОБА_11 визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, призначено відповідне покарання, вирішено питання про речові докази.

Однак під час розгляду вказаних проваджень судом не було вирішено питання про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Представник Київської міської ради ОСОБА_2 в судове засіданні не прибула, була повідомлена про час та дату судового розгляду належним чином. Жодних заяв або клопотань, в тому числі про відкладення, на адресу суду не направляла.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі і просив задовольнити. Пояснив, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2013, яким завершено розгляд цього кримінального провадження, не було вирішено питання про скасування арешту такого майна, у зв`язку з чим і виникла потреба у вирішенні цього питання судом. Також зазначив, що вказана квартира не являється об`єктом жодного кримінального провадження станом на день розгляду.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2011 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції зареєстровано арешт на вказану квартиру на підставі постанови про накладення арешту на майно від 10.03.2011, без номеру, виданої начальником Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , заявник - ОСОБА_8 (архівний запис, номер обтяження 10945793 від 16.03.2011).

Відомості про це обтяження перенесено до новоствореного об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.11.2022 державним реєстратором Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_7 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10945793 від 16.03.2011.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2011 року (справа №1-1308/11 р.) ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію в 2011 році», а кримінальну справу закрито в частині обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 358 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2013 року (справа №2610/26546/2012, провадження №1/761/466/2013) ОСОБА_11 визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2, ч.З ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, призначено відповідне покарання, вирішено питання про речові докази.

Однак під час розгляду вказаних проваджень судом не було вирішено питання про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва №755/1550/22 від 17 травня 2022 року задоволено заяву Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, заінтересована особа - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_6 - квартири АДРЕСА_1 . Вказану квартиру рішенням суду передано у власність територіальної громади міста Києва.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи, що судом, під час ухвалення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2013, яким ОСОБА_11 визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України (справа №2610/26546/2012, провадження №1/761/466/2013), не вирішено питання про скасування застосованих в рамках кримінального провадження заходів забезпечення, клопотання представника Київської міської ради ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного відповідно до постанови начальника Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 від 10.03.2011, про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 170-174 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання представника Київської міської ради ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного відповідно до постанови начальника Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 від 10.03.2011, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді міста Києва.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголосити 18 серпня 2023 року о 10 год. 35 хв.

Суддя ОСОБА_1