Справа № 199/3801/23
У Х В А Л А

іменем України

17 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , власника арештованого майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO 110D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000471 від 23 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року (справа № 199/6044/22, провадження № 1-кс/199/998/21) в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000471 від 23 серпня 2022 року, накладено арешт на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ VITO 110D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 просить скасувати зазначений арешт. Клопотання обґрунтовуються тим, що зазначений автомобіль він придбав по довіреності у ОСОБА_4 на підставі довіреності серії НСВ № 170438 від 21 вересня 2022 року та на цей час є власником цього транспортного засобу. Постановою дізнавача СД ВП № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 31 грудня 2022 року закрито кримінальне провадження № 0000471 від 23 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування. За таких обставин, відпали підстави для подальшого арешту майна, а саме транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO 110D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , і такий на даний час є неправомірним та обмежує права особи на користування належним їй майном.

Заявник ОСОБА_3 та власник арештованого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали в повному обсязі вимоги, викладені у клопотання, просили його задовольнити.

Дізнавач СД ВП № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що, з огляду на приписи ч. 2 ст. 174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотань по суті.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді від 26 серпня 2022 року, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000471 від 23.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, накладений арешт на належний ОСОБА_4 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ VITO 110D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Зазначене кримінальне провадження було закрите постановою від 31 грудня 2022 року, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Перший протокол ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року й із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

За сукупності встановлених судом фактичних обставин, враховуючи, що кримінальне провадження, в межах якого був накладений арешт на вказаний транспортний засіб, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, було закрите, подальше збереження їх арешту призводить до свавільного втручання у право власності, не відповідає принципу пропорційності. Скасування такого арешту забезпечить дотримання розумного балансу між приватно - правовим та публічно - правовим інтересом. Із закриттям кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт, за відсутності складу кримінального правопорушення, втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного клопотання ОСОБА_3 обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO 110D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000471 від 23 серпня 2022 року, - задовольнити.

Скасувати арешт транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO 110D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (із забороною користування, розпорядження та відчуження), накладений ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року (справа № 199/6044/22, провадження № 1-кс/199/998/21) в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000471 від 23 серпня 2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя:

17.05.2023