НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2023 року ЄУ № 322/1044/23 (Провадження № 1-кс/322/113/23)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 (далі по тексту слідчий), погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2023 за №0000099, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням у якому вказує, що 19.07.2023, приблизно о 18 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ- 21124» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі «Павлоград-Токмак» від с. Барвинівка в бік с. Любицьке Запорізького району Запорізької області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку в результаті чого, пішохід ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження ступінь яких встановлюється.

За даним фактом 19 липня 2023 року, розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

19.07.2023, в ході проведення огляду з місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено автомобіль «ВАЗ-21124» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, чорного кольору, із заводським ідентифікаційним номером (номером кузову) НОМЕР_4 , з наявними пошкодженнями, який після вилучення зберігається на території ВНП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт Новомиколаївка, вул. Запорізька, буд. 81.

Даний автомобіль, відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, набув статус тимчасово вилученого майна, та визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 автомобіль «ВАЗ-21124» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із заводським ідентифікаційним номером (номером кузову) НОМЕР_4 , зареєстрований на ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вказане, з метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та проведення необхідних експертиз, слідчий просив накласти арешт на згаданий автомобіль із забороною користування та розпорядження цим майном.

В судовому засіданні слідчий підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином. Неявка останнього в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Заслухавши слідчого дослідивши клопотання і додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Клопотання слідчого погоджене процесуальним прокурором і відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені 19.07.2023 за №0000099, з правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України.

Автомобіль «ВАЗ-21124» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із заводським ідентифікаційним номером (номером кузову) НОМЕР_4 , відповідає зазначеним у статті 98 КПК критеріям, оскільки виступає знаряддям кримінального правопорушення, і може містити на собі його (правопорушення) сліди.

Обставини кримінального провадження та специфічність майна, щодо якого йдеться у клопотанні, яке належить до рухомого майна, що вже само по собі при користуванні цим майном, вказує на негативні наслідки, передбачені ч.11 ст.170 КК України, через можливість в будь-який спосіб їм розпорядитися, що негативно відобразиться на ході слідства по даному кримінальному провадженню.

На теперішньому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Існує висока вірогідність того, що в разі не накладення арешту із заборонами користування і розпорядження на майно, може бути пошкоджено, зіпсовано саме майно та знищені чи втрачені сліди кримінального правопорушення, які збереглися на автомобілі.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-21124» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із заводським ідентифікаційним номером (номером кузову) НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_7 , але яким фактично користувався ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 19.07.2023 було вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і який після вилучення знаходиться на території відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт Новомиколаївка, вул. Запорізька, буд. 81, із забороною користування і розпорядження цим майном.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано в порядку ст.174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1