Номер провадження: 11-сс/813/1543/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 31.08.2023, якою в межах к/п №0001183 від 29.08.2023 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, в останнє:

- 26.05.2021 Малиновським райсудом м. Одеси за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26.10.2023 включно, із визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0001183 від 29.08.2023 було задоволено клопотання ст. слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.10.2023 включно, із визначенням застави, в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн. та покладено у разі внесення застави на останнього строком до 26.10.2023 включно певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та органом досудового розслідування в даному випадку було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також тим, що ОСОБА_8 неодружений, не має постійного джерела доходу та зареєстрованого місця проживання у м. Одесі, раніше неодноразово судимий.

Окрім того, слідчий суддя врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до переконання про необхідність застосування застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, з огляну на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що органом досудового розслідування не доведено та не надано жодного доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України;

- слідчий суддя обґрунтував своє рішення лише загальними обставинами для обрання будь-якого запобіжного заходу, при цьому жодним чином не мотивував неможливість застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 30.08.2023 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 6-9), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.201, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України є обґрунтованою та полягає в тому, що він 29.08.2023 приблизно о 17:50 год. перебував біля стоматологічної поліклініки №3, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога 86А, де помітив припаркований біля входу мопед моделі «Honda Dio», з номером шасі НОМЕР_1 , чорного кольору, який у вказаному місці залишив його власник ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортного засобу, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, оглянув зазначений транспортний засіб та виявив, що його колеса та руль не були заблоковані, тому мопед моделі «Honda Dio» можливо перекотити в інше місце для переховування з метою подальшого його продажу.

Продовжуючи свої злочинні дії, що спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_8 , за допомогою заздалегідь підготовлених ножиць по металу деформував трос, котрим було пристебнуте переднє колесо мопеду, встановив контроль над вказаним транспортним засобом, та покотив його за допомогою фізичної сили з місця, де мопед був залишений його власником, в сторону проїжджої частини вулиці Люстдорфська дорога в м. Одесі, тобто протиправно, всупереч волі його власника перемістив мопед з місця, де він був залишений.

Заволодівши вказаним транспортним засобом, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим мопедом на власний розсуд, спричинив при цьому потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 11 800 грн.

Зазначена підозра підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі; не одружений; не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу; відсутність зареєстрованого місця проживання у м. Одесі; раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів корисливої направленості.

Так, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає голослівними твердження сторони захисту щодо відсутності в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України.

Разом із цим, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, який на відмінну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 31.08.2023, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.10.2023 включно, із визначенням застави у розмірі 214 720 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4