Провадження по справі № 1-кп/522/4355/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

11 липня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та скаргу адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання підозрюваного, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, директора ПП «Майя», який має мати-інваліда І групи, за якою здійснює догляд, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 09.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 (номер справи № 522/13595/23, провадження по справі № 1-кс/522/4355/23).

Окрім цього, до слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , зі скаргою на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України (номер справи №522/13595/23, провадження по справі №1-кс/522/4362/23).

Відповідно до клопотання слідчого встановлено, що 08.07.2023 приблизно о 23 годині 25 хвилин ОСОБА_5 , перебував поруч із будинком АДРЕСА_2 , де вирішив умисно грубо порушити громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилось у відкрито вираженому, нічим та ніким не спровокованому очевидному зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки, моральності та добропристойності, гучно слухав музику.

Перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 виник конфлікт виник конфлікт із раніше невідомим йому громадянином ОСОБА_7 , який у який у коректній формі зробив зауваження ОСОБА_5 щодо його поведінки та висловив прохання щодо припинення ОСОБА_5 його дій.

В ході раптово виниклого конфлікту ОСОБА_5 , перебуваючи у громадському місці, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виявилася у тимчасовому порушенні громадського порядку та спокою громадян, незважаючи на присутність сторонніх людей, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої хуліганські дії, і не бажаючи їх припиняти, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_5 , підійшов до автомобілю марки «Mercedes-Benz» в кузові чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркованого неподалік будинку № 90/47 по вул. Новоберегова в місті Одесі, відкривши кришку багажного відділення, звідки дістав заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет конструктивно схожий на ніж та відкрито продемонструвавши його, направив його в бік ОСОБА_7 та почав розмахувати ним в різні сторони та висловлюватись нецензурними слова у бік ОСОБА_7 , а також штовхнув ОСОБА_7 , внасідок чого останній упав на землю.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 із демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі та явним проявом безсоромності кинув у бік ОСОБА_7 предмет конструктивно схожий на ніж.

У подальшому ОСОБА_5 після вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_7 , розуміючи протиправність своїх дій, зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

09.07.2023 року ОСОБА_5 було затримано уповноваженими працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

10.07.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосування предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_8 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого.

Під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років;

- п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України: може вчинити нові злочини.

У зв`язку із вищевикладеним, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до вимог скарги адвоката ОСОБА_4 встановлено, що з 09.07.2023 року у ізоляторі тимчасово тримання (м. Одеса, вул. Преображенська, 46) за незаконним наказом службової особи СВ Відділу поліції № 5 ОРУП № І ГУН в Одеській області по теперішній час незаконно утримується гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Затримання та поміщення в ізолятор відбулося без жодних правових підстав з забороною реалізації права на захист.

Утримання ОСОБА_5 в ІТТ (м. Одеса, вул. Преображенська, 46) здійснюється без ухвали слідчого судді.

Судячи з наявних фото, до ОСОБА_9 застосовуються тортури Службова особа відділення поліції на прізвище ОСОБА_10 забороняє надання ОСОБА_11 медичної допомоги.

Позиція учасників судового розгляду.

В судовому засіданні після з`ясування позиції учасників клопотання слідчого було об`єднано в одне провадження разом зі скаргою адвоката ОСОБА_4 , з присвоєнням єдиного номера справи № 522/13595/23, провадження по справі № 1-кс/522/4355/23.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити з наведених в ньому підстав, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові злочини. З приводу заявленої адвокатом ОСОБА_4 скарги на незаконне затримання заперечувала.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, повідомивши что ОСОБА_12 це прийомний син ОСОБА_5 , тому він не є раніше не знайомою підозрюваному особою. Окрім цього, адвокат повідомив, що підозра є необґрунтованою, так як не було вчинено хуліганства, так як не було вчинено дій, описаних в повідомленні про підозру, на відео немає нецензурних слів з боку підозрюваного, інші дії підозрюваного ОСОБА_5 не складають об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 працює, доглядає за матір`ю, а тому перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом буде позбавлений можливості доглядати за матір`ю належним чином. Скаргу на незаконне затримання підозрюваний ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 підтримали в повному обсязі.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання та скарги, заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, приходжу до наступних висновків.

Мотиви слідчого судді.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання:

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України:

10.07.2023 року відносно ОСОБА_5 було складено та вручено в присутності захисника повідомлення про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Основний безпосередній об`єкт хуліганства громадський порядок. Його додатковим факультативним об/єктом можуть виступати здоров/я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека.

КК не пов`язує наявність хуліганства з його вчиненням у громадських місцях. Таким чином, громадський порядок може бути порушений і за відсутності сторонніх осіб чи у присутності лише потерпілого (вночі, у безлюдному місці, в квартирі). Однак вчинення хуліганських дій у присутності інших людей, в обстановці проведення публічного заходу (покладення квітів до пам`ятника, концерт тощо) є однією із ознак, яка вказує на грубість порушення громадського порядку.

Об`єктивна сторона хуліганства в самому КК не конкретизована. Аналіз диспозиції ст. 296 показує, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є лише вчинення діяння. Саме ж діяння полягає в грубому порушенні громадського порядку, яке супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Хуліганство може полягати у застосуванні насильства (побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень) до потерпілих, знищенні або пошкодженні майна, безладній стрілянині, використанні сильнодіючих речовин з метою зірвати проведення масового заходу, проявах безсоромності, знущанні над безпорадними людьми тощо. Тобто хуліганство може виражатися у вчиненні діянь, які передбачені іншими статтями Особливої частини КК або КУпАП. Ознакою об`єктивної сторони хуліганства такі діяння стають з урахуванням місця, часу й обстановки, інших об`єктивних ознак, а також мотивів їх вчинення,

Кримінальне караним є грубе порушення громадського порядку. Грубість порушення громадського порядку визначається з урахуванням місця вчинення хуліганських дій, їх тривалості, кількості і характеристики потерпілих, ступеня порушення їхніх прав та законних інтересів тощо. Таким чином, грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли йому заподіюється істотна шкода, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, коли відновлення порядку вимагає значних, тривалих зусиль.

Суб`єктом хуліганства є осудна особа, яка досягла 14-річного віку,

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.

Особливо кваліфікованими видами хуліганства є: 1) вчинення його особою, раніше судимою за хуліганство; 2) хуліганство, пов`язане з опором представникові влади або представникові громадськості, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку, чи іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії (ч. З ст. 296); 3) вчинення його із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296).

В підтвердження існування обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається на: рапорт інспектора в.2р.5 б.2 полку УПП в Одеській області ОСОБА_13 від 08.07.2023 року, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.07.2023 року щодо подій, які мали місце 08.07.2023 року о 23:25 годині, протоколом огляду місця події від 09.07.2023 рок, в ході якого був вилучений предмет, схожий на ніж, пояснення потерпілого ОСОБА_7 від 09.07.2023 року, пояснення свідка ОСОБА_14 від 09.07.2023 року, пояснення свідка ОСОБА_15 від 09.07.2023 року, пояснення свідка ОСОБА_16 від 09.07.2023 року, протокол огляду предмету (відеозаписів) від 10.07.2023 року.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України чітко не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя вказує, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

З досліджених під час розгляду клопотання слідчого доказів, слідчим суддею встановлено, що інкриміноване ОСОБА_5 діяння було вчинено біля дому, в присутності великої кількості людей, порушуючи спокій громадян у вечірній час, саме тому твердження адвоката ОСОБА_4 щодо необґрунтованості підозри, не знаходять свого підтвердження, а подальші обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення в цьому кримінальному провадженні ще будуть встановлюватись.

Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, за які нормами Кримінального кодексу України передбачено, в тому числі, покарання у вигляді позбавлення волі.

За таких обставин, усвідомлення можливих негативних наслідків для себе, у випадку подальшого направлення обвинувального акту до суду та визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у встановленому законом порядку судом, свідчить про те, що підозрюваний може вжити заходів для переховування від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо посилання прокурора на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого продовження підозрюваною протиправної діяльності, або ж вчинення ним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку що вказаний ризик носить абстрактиний характер, оскільки жодних документів на підтвердження притягнення раніше ОСОБА_5 до адміністративної чи кримінальної відповідальності, ані слідчим, ані прокурором суду не надано. Зокрема, без належної правової оцінки з боку сторони обвинувачення залишені відомості в частині того, що ОСОБА_5 є раніше не судимою особою.

Вирішення питання можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу:

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, після тримання під вартою, цілодобовий домашній арешт є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) нічний домашній арешт (в частині способу його виконання). Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний (-а) обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього (-ї) більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним (-ю) такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного (-ї).

Слідчий суддя зазначає, що при вирішенні питання міри запобіжного заходу у кожному конкретному випадку повинен враховуватися наявний суспільний інтерес, який буде виправдовувати тимчасове обмеження прав та свобод підозрюваної особи.

Так, в рамках даного кримінального провадження, суспільний інтерес зводиться до досягнення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України), які в тому числі полягають у притягненні винних до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, на думку слідчого судді, наявний в рамках даного кримінального провадження суспільний інтерес виправдовує тимчасове обмеження прав та свобод підозрюваного ОСОБА_5 , а відтак, з огляду на встановлений слідчим суддею ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний проміжок часу доби, який здатний гарантувати досягнення означених завдань запобіжного заходу, при цьому більш м`який запобіжний захід, з огляду на відсутність у слідчого судді відомостей щодо характеру процесуального поведінки підозрюваної, не буде відповідати його меті.

Обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Слідчий суддя вбачає доцільним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризику, який був встановлений слідчим суддею та ефективності здійснення кримінального провадження.

А тому, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 14:00 год. до 05:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, одночасно поклавши на підозрюваного обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатись за межі житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 14:00 до 05:00 години, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом.

Щодо обґрунтування необхідності перевірення фактів за скаргою адвоката в порядку ст. 206 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Положеннями ч. 6 ст. 206 КПК України визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Згідно з ч. 7 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

З приводу наявних тілесних ушкоджень в підозрюваного ОСОБА_5 , в судовому засіданні була допитана в якості свідка слідчий СВ ВП№5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , яка пояснила суду, що протокол затримання відносно ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України було складено в присутності двох понятих під відеофіксацію. Фактично ОСОБА_5 вдруге затримали в місті, так як після доставлення його вночі до приміщення відділу поліції ОСОБА_5 самостійно покинув відділ поліції.

Другий раз, коли ОСОБА_5 доставили в приміщення відділу поліції, в нього вже була гематома на обличчі, потерті коліна, лікті. Перебуваючи у ВП №5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 пояснив, що тілесні ушкодження йому завдав потерпілий у вказаному кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_4 , зі слів слідчого ОСОБА_17 , отримав протокол затримання ОСОБА_5 як і підозрюваний, але відмовився від підпису в присутності понятих.

Враховуючи наведені в скарзі факти, пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає за необхідне доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в скарзі адвоката ОСОБА_4 стосовно дій працівників поліції при затриманні гр. ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених, серед іншого, працівником правоохоронного органу.

Таким чином, враховуючи повідомлену підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником інформацію щодо застосування заходів впливу з боку працівників ВП№5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, слідчий суддя вважає за необхідне доручити 2-гому СВ ( з дислокацією в м. Одесі)ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві (з дислокацією в м.Одесі) провести дослідження фактів, викладених в скарзі адвоката ОСОБА_4 .

Дослідивши клопотання слідчого, скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 та долучені в їх обґрунтування матеріали в сукупності, вислухавши думку та доводи учасників судового засідання, надавши правову оцінку характеризуючим підозрюваного ОСОБА_5 даним, який є раніше не судимою особою, працює, має постійне місце проживання, за яким проживає разом із матір`ю-інвалідом, яку доглядає, зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, збираються докази, слідчий суддя враховуючи вищенаведене мотивування, приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 14:00 до 05:00 години, з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. 39.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 176, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 ,подану в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України, на незаконне затримання підозрюваного задовольнити на підставі п.п.1,2 ч.6 ст. 206 КПК України.

Зобов`язати орган досудового розслідування забезпечити проведення невідкладного судово-медичного обстеження ОСОБА_5 з приводу його скарг на стан здоров`я та наявних в нього тілесних ушкоджень.

Доручити другому СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві провести дослідження фактів, викладених в скарзі адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 14:00 до 05:00 години, за адресою: АДРЕСА_1 строком до 2 місяців в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.09.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком до 2 (двох) місяців в межах строку досудового розслідування, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, до 04.09.2023 року включно, а саме:

- не відлучатись за межі житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 14:00 до 05:00 години, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обчислюється з моменту фактичного затримання особи підозрюваного, тобто з 09.07.2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , або іншого слідчого з групи у вказаному кримінальному провадженні, процесуального керівника прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 13.07.2023 року об 11:30 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_18

11.07.2023