КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3232/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003340, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбаченні ст.76 цього Кодексу.

У кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він у невстановлений органом досудового розслідування день і час, місці і особи придбав предмети, зовні схожі на патрони у кількості 600 шт., два предмети, зовні схожі на запали УЗРГМ та два предмети, зовні схожі на гранати РГД-5, які почав незаконно зберігати за місцем роботи в приміщенні ломбарду «Парус» за адресою: м.Київ, вул.Булаховського, 50-Б.

17.10.2022 під час обшуку, який проводився в приміщенні ломбарду «Парус» за адресою: м.Київ, вул.Булаховського, 50-Б, кв. 2-А в м. Києві, за місцем роботи ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено патрони у кількості 600 шт., два предмети зовні схожі на запали УЗРГМ та два предмети зовні схожі на гранати РГД-5.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-22/44733-БЛ від 18.10.2022, надані на дослідження 600 шт. патронів належать до бойових припасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям, виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111022/45858-ВТХ від 18.11.2022, надані на дослідження предмети є двома промислово виготовленими уніфікованим запалами дистанційної дії УЗРГМ та двома промислово виготовленими, спорядженими вибуховою речовиною корпусами ручних осколкових гранат РГД-5. Надані на дослідження два уніфіковані запали дистанційної дії УЗРГМ є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів. Надані на дослідження корпуси ручних осколкових гранат РГД-5 є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, до вибухових пристроїв та бойових припасів не відносяться.

При поєднанні в єдину конструкцію будь-якого з наданих на дослідження споряджених вибуховою речовиною корпусів ручних гранат осколкових гранат РГД-5 із будь-яким з наданих на дослідження уніфікованих запалів дистанційної дії УЗРГМ, що передбачено їх конструктивними особливостями, вони будуть утворювати ручні осколкові гранати РГД-5, які відносяться до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатні до вибуху.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду через неправильне застосування кримінального закону, а саме положень ст.75 КК України, що потягло за собою незаконне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином не мотивував свій висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. За доводами прокурора, судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та конкретним обставинами справи.

З огляду на це прокурор вважає, що виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання неможливе, а тому суд неправильного застосував положення ст.75 КК України, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З цих підстав просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги та вважали вирок в частині призначеного покарання законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, а тому правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.263 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, працює на посаді директора філії №38 ПП Ломбард «Парус», за місцем роботи характеризується позитивно, є волонтером.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано визнав його щире каяття; обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції дійшов висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на наступне.

За приписами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співрозмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до положень частини 1 статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, його відношення до вчиненого, а також конкретні обставини вчиненого злочину, відсутність спричинених тяжких наслідків, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів також враховує, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_7 з осудом ставиться до свого вчинку та кається у вчиненому, продовжує займатися волонтерською діяльністю (а.с.122, 123 т.1).

В обґрунтування можливості виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання колегія суддів також враховує, що він є волонтером БО «БФ «Фонд Підтримки Учасників Бойових Дій», згідно наказу Головнокомандувача ЗСУ ОСОБА_10 №169 від 26.01.2023 відзначений почесним знаком «За сприяння війську» (а.с.38, 39, 40, 41, 93 т.1), а також має подяку за організацію та надання волонтерської допомоги.

Обґрунтованих даних, які б свідчили про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, у поданій апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку суду в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням положень ст.75 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на які посилається прокурор та які б стали підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З наведених підстав апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 413, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4