Справа № 373/820/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане клопотання прокурора, в якому він просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме на

1) земельну ділянку з кадастровим номером :01:065:0534, площею 0,1 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 ;

2) частину житлового будинку по АДРЕСА_2 ;

3) частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0068, площею 0,1499 га;

4) частину транспортного засобу автомобіля "Mercedes-Benz", модель ML 350, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши будь-яким особам відчужувати та розпоряджатися зазначеним майном.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор відзначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна як вид покарання. З метою забезпечення конфіскації саме як виду покарання, просить накласти арешт на майно підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні 03.08.2023 своєї конкретної позиції з приводу клопотання прокурора не висловив, однак відзначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0068 придбана його дружиною до укладення шлюбу, у зв`язку із означеним просив оголосити перерву в судовому засіданні для надання відповідних доказів на підтвердження вказаної обставини.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши доводи, якими воно обґрунтовано, заслухавши прокурора та підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч. 1 ст.170 КПК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, поміж іншим, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правові підстави арешту майна, а саме: можливість накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наявність майна, на яке може бути накладено арешт, а також наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Прокурор, у клопотанні та в судовому засіданні, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на належне підозрюваному майно, вказав на необхідність забезпечення можливої конфіскації майна.

З матеріалів клопотання слідує, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 11.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 12.11.2020 №2-1-VІІІ визнано повноваження Дівичківського сільського голови ОСОБА_5 , після чого він склав присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно з розпорядженням від 12.11.2020 №206 ОСОБА_5 з 12.11.2020 приступив до виконання повноважень сільського голови.

Рішенням Дівичківської сільської ради від 24.11.2022 № 1454-35-VІІІ ОСОБА_5 присвоєно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування у межах 4 категорії посад.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський голова: підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст. 18 КК України, Дівичківський сільський голова ОСОБА_5 є службовою особою, оскільки постійно обіймає в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

При цьому, на всій території України з 05:30 год. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджено Законом від 24.02.2022№2102-ІХ) запроваджено воєнний стан на строк 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався(Указами Президента від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджено Законом від 15.03.2022№2119-ІХ) на 30 діб, тобто до 05:30 год. 25.04.2022; від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджено Законом від 21.04.2022№2212-ІХ) ще на 30 діб, тобто до 05:30 год. 25.05.2022; від 17.05.2022 №341/2022 (затвердженого Законом від 21.04.2022№2212-ІХ) ще на 90 діб, тобто до 05:30 год. 23.08.2022; від 12.08.2022 №573/2022 (затверджено Законом від 15.08.2022№2500-ІХ) продовжено з 05:30 год. 23.08.2022 ще на 90 діб; від 07.11.2022 №757/2022 (затверджено Законом від 16.11.2022№ 2738-IX) продовжено з 05:30 год. 21.11.2022 на 90 діб; від 06.02.2023 №58/2023 (затверджено Законом від 07.02.2023№2915-IX) продовжено з 05:30 год 19.02.2023 на 90 діб; від 01.05.2023 № 254/2023 (затверджено Законом від 02.05.2023№ 3057-IX) продовжено з 05:30 год. 20.05.2023 строком на 90 діб, що діє і на даний час.

Так, на підставі рішення комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дівичківської сільської ради «Про необхідність проведення закупівлі дизельних генераторів потужністю 25-30 кВт для об`єктів Дівичківської сільської ради, які мають електричне опалення без проведення закупівлі з використанням електронної системи» від 16.01.2023 №2 18.01.2023 між Дівичківською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_5 та ТОВ«ТРИДААГРО» в особі директора ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу№3, відповідно до якого ТОВ «ТРИДААГРО» за грошові кошти у сумі 1 622 060 грн. зобов`язалось передати у власність сільської ради товар (генератори), назва яких вказується у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до специфікації №1 до договору №3 від 18.01.2023, яка підписана директором ТОВ «ТРИДААГРО» ОСОБА_6 та Дівичківським сільським головою ОСОБА_5 , сторонами договору затверджено поставку товару електрогенераторні установки з поршневим двигуном внутрішнього згорання із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) дизельний електрогенератор «DAS моделі QZ-38OTSK» у кількості 4 штук, вартістю 405 515 грн. за одиницю, та загальною вартістю 1 622 060 грн.

На виконання умов вказаного договору 15.02.2023 ТОВ «ТРИДААГРО» поставило 2 дизельні електрогенератори «DAS моделі QZ-38OTSK», які згідно з видатковими накладними від 15.02.2023 № № 27, 28 та актами приймання-передачі від 15.02.2023 №№ 27, 28 отримав сільський голова ОСОБА_5 , після чого 20.02.2023 Дівичківською сільською радою на рахунок ТОВ «ТРИДААГРО» перераховано грошові кошти в сумі 811 030 грн.

У подальшому, на виконання вказаного договору 02.03.2023 ТОВ «ТРИДААГРО» поставило ще 2 дизельні електрогенератори «DAS» із написами «DAS QZ-38»та серійними номерами 23021001 та НОМЕР_2 , які не є дизельними електрогенераторами «DAS» моделі «QZ-38OTSK», оскільки суттєво відрізняють за розмірами, вагою, марками двигунів, напругою, струмом та потужністю.

Того ж дня у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на розтрату частини бюджетних коштів в сумі 811 030 грн., що будуть перераховані Дівичківською сільською радою на рахунок ТОВ «ТРИДААГРО» за поставку 02.03.2023 двох вищевказаних дизельних електрогенераторів «DAS» із написами «DAS QZ-38».

Після цього, у період часу з 02.03.2023 до 07.03.2023, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, Дівичківський сільський голова ОСОБА_5 , перебуваючи у с. Дівички Бориспільського району Київської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на розтрату бюджетних коштів, діючи з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, всупереч інтересам служби, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що поставлені 02.03.2023 дизельні електрогенератори «DAS» із написами «DAS QZ-38»із серійними номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_2 , не є дизельними електрогенераторами «DAS» моделі «QZ-38OTSK»та не відповідають специфікації №1 до договору від 18.01.2023№3, підписав видаткові накладні від 02.03.2023 № № 36, 37 та акти приймання-передачі від 02.03.2023№ №36, 37, згідно з якими Дівичківською сільською радою в його особі на виконання умов договору від 18.01.2023 № 3 отримано від ТОВ «ТРИДААГРО» дві електрогенераторні установки з поршневим двигуном внутрішнього згорання «DAS QZ-38OTSK з ATS».

Як наслідок, 07.03.2023 Дівичківською сільською радою на підставі підписаних сільським головою ОСОБА_5 видаткових накладних від 02.03.2023 № № 36, 37 та актів приймання-передачі від 02.03.2023 № № 36, 37на рахунок ТОВ «ТРИДААГРО» сплачено бюджетні кошти у сумі 811 030 грн.

Таким чином, Дівичківський сільський голова ОСОБА_5 розтратив бюджетні грошові кошти у сумі 811 030 грн., яка в шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (станом на 01.01.2023 становив 1342 грн.), тобто в особливо великих розмірах.

31.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме у розтраті майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану.

Санкція ч.5 ст.191 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

У судовому засіданні досліджені матеріали кримінального провадження, долучені прокурором до клопотання на обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема, копії: повідомлення, рапорту працівників Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області від 10.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення; вилучені в ході тимчасового доступу документи із Дівичківської сільської ради Бориспільського району, зокрема договір купівлі-продажу №3 від 18.01.2023, видаткові накладні, платіжні доручення та інструкції; висновок товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-23/25838-ТВ від 09.06.2023, згідно якого вилучені в ході обшуку від 15.05.2023 два дизельні електрогенератори фірми "DAS" із написами DAS QZ-38, серійний номер НОМЕР_3 та серійний номер НОМЕР_2 , не є дизельними електрогенераторами "DAS моделі QZ-38OTSK" (згідно результатів співставлення показників); висновок експерта №СЕ-19-23/33762-ЕТ від 18.07.2023, згідно якого за результатами проведених досліджень із застосуванням вимірювального комплексу значень потужності виробленої електроенергії встановлено, що вилучені в ході обшуку від 15.05.2023 два дизельні електрогенератори фірми «DAS» із написами DAS QZ-38, серійний номер НОМЕР_3 та серійний номер НОМЕР_2 , технічним характеристикам, відображених в технічному паспорті електрогенератора фірми «DAS» моделі QZ-380TSK, про які зазначено у специфікації № 1 до договору купівлі-продажу № 3 від 18.01.2023 року вказаним параметрам не відповідають. Тобто, під час проведення вимірювань параметрів роботи зазначених дизельних електрогенераторів було встановлено, що дизельний електрогенератор з серійним номером 23021001 відмовив у роботі за досягнення значення навантаження 8,16 кВт, а дизельний електрогенератор з серійним номером 23021003 відмовив у роботі за досягнення значення навантаження 4,7 кВт, що становить 26,8% та 15,4% від заявленої потужності відповідно.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_5 , дослідження цих документів у сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання, що мали місце обставини, про які зазначається у клопотанні, та що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_5 , тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри тією мірою, що виправдовує застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (ч. 1 ст. 59 КК України).

При цьому, кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо об`єкта нерухомого майна №340569532 від 26.07.2023, за ОСОБА_5 зареєстровано на праві власності земельна ділянка кадастровий номер :01:065:0534, площею 0,1 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації Територіального сервісного центру №3248 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області від 28.07.2023, за ОСОБА_5 транспортні засоби не зареєстровано.

Разом з тим, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо об`єкта нерухомого майна №340598161 від 27.07.2023 за ОСОБА_7 , зареєстровано наступне майно:

-з 18.12.2017 житловий будинок по АДРЕСА_2 ;

-з 29.11.2013 земельна ділянка, кадастровий номер :03:004:0068, площею 0,1499 га.

Крім того, відповідно до інформації Територіального сервісного центру №3248 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області від 28.07.2023, за ОСОБА_7 зареєстровано транспортний засіб "Mercedes-BENZ", модель ML 350, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , дата реєстрації 04.11.2020.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до інформації Переяславського відділу ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області, є дружиною ОСОБА_5 з 28.06.2013.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Усе зазначене у клопотанні майно, є об`єктом, відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Доводи прокурора у клопотанні про те, що незастосування обмежень щодо можливості розпорядження таким майном може призвести до вжиття ОСОБА_5 заходів для його відчуження з метою подальшої можливої конфіскації, з огляду на санкцію ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий суддя вважає обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий доходить висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити.

На переконання слідчого судді арешт майна на даному етапі кримінального провадження є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Частина 4 ст.173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).

Враховуючи те, що правовою підставою для накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також доведеність прокурором існування достатніх підстав вважати, що ненакладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, може призвести до його можливого відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що заборона відчуження та розпорядження майном виправдовує у цьому випадку ступінь втручання у право власності осіб.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити. В ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна.

Крім того, слід зауважити, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, за умов, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000089 від 11.05.2023, задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке перебуває у його власності, а саме:

1) земельну ділянку з кадастровим номером :01:065:0534, площею 0,1 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 ;

2) частину житлового будинку по АДРЕСА_2 ;

3) частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0068, площею 0,1499 га;

4) частину транспортного засобу автомобіля "Mercedes-Benz", модель ML 350, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши будь-яким особам відчужувати та розпоряджатися зазначений майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1