Провадження № 1-кп/947/325/23
УХВАЛА

16.05.2023 року Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 01.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що приблизно в 2017 році, у останнього виник злочинний умисел, направлений на самовільне зайняття земельної ділянки, піщаного пляжу в місті Одесі, а саме біля товариства садоводів «Зелений мис» (вул. Шкіперська в м. Одесі) та причалу № 133 «Зелений мис» громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів», яка належить Одеській міській раді в особі територіальної громади м. Одеси, для здійснення у подальшому самовільного будівництва на ній, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження).

Приблизно в 2017 році (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно усвідомлюючи той факт, що право „ розпорядження зазначеною земельною ділянкою, належить виключно територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності, заздалегідь розуміючи, що у нього відсутній договір на право користування (оренди) чи права власності на зазначену земельну ділянку, та законних підстав його виникнення і набуття, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого самовільного будівництва на ній та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, всупереч вимог ст. 14 Конституції України, ст. ст. 80, 83, 116, 124, 125, 126, 221 Земельного кодексу України, вчинив самовільне зайняття земельної ділянки піщаного пляжу в місті Одесі, а. саме біля товариства садоводів «Зелений мис» (вул. Шкіперська в м. Одесі) та причалу № 133 «Зелений мис» громадської організації «Водно-моторне: спортивно-оздоровче товариство`рибалок любителів», залучивши при цьому невстановлених доеудовим розслідуванням осіб, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, приблизно на початку 2017 року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), розпочав будівництво двоповерхової будівлі з металевого каркасу на самовільно зайнятій земельній ділянці піщаного пляжу в місті Одесі біля товариства садоводів «Зелений мис» (вул. Шкіперська в м. Одесі) та причалу. №133 «Зелений мис» громадської організації «Водно-моторне спортивно- оздоровче товариство рибалок любителів», всупереч встановленого законодавством порядку будівництва, за відсутності належних дозволів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, отримання вихідних даних для проектування об`єкта будівництва, із залученням сторонніх осіб - робітників, не повідомляючи їм про свої злочинні наміри, тобто ЗДІЙСНИВ самовільне будівництво у вигляді двоповерхової будівлі загальною площею 226,4 кв.м.

Також, ОСОБА_5 , з метою створення видимості наявності законних підстав для подальшої державної реєстрації права власності на зазначений самовільно збудований об`єкт нерухомого майна, підшукав невстановлених: слідством осіб, які від імені ГО «ВМСОТРЛ» виготовили та видали останньому довідку № 174 від 07.07,2017 щодо членства в ГО «ВМСОТРЛ», а також довідку № 175 від 07.07.2017 про зведення об`єкта, якою підтверджено право; розміщення двоповерхового будинку-рибалки за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_5 , з метою проведення державної реєстрації права власності на зазначений самовільно збудований об`єкт нерухомого майна, 15.08.2017 замовив послуги з його технічної інвентаризації у ПП «Земельно-житловий центр «Ресурс» (ЄДРПОУ 3416837), за результатами проведення якої Інженером з технічної інвентаризації визначено зазначений об`єкт нерухомого майна як рибальський будинок із зазначенням адреси: м. Одеса, вул. Набережна (Шкіперська), 10, 1-а лінія вздовж берега «Зелений мис», причал № 133, Громадська організація «Водно-моторне спортивно- оздоровче товариство рибалок любителів» та 15.08.2017 виготовлено та видано ПП «Земельно-житловий центр «Ресурс» технічний паспорт на ім`я ОСОБА_5 як замовника технічної інвентаризації.

У подальшому, 15.08.2017 на підставі наданих ОСОБА_5 документів, а саме: довідки інженера щодо готовності об`єкта, серія та номер 70, виданої ПП «ЗЖЦ Ресурс» 09.08.2017, довідки про зведення об`єкта серія та номер 175, виданої ГО «ВМСОТРЛ» 27.07.2017, довідки щодо членства у ГО, серія та номер 174, виданої ГО «ВМСОТРЛ» 07,07,2017, акту про відвід в натурі земельної ділянки, виданої ГУА м. Одеси 27.12.1993, рішення органу місцевого самоврядування «Про відвід земельних ділянок у тимчасове довгострокове користування», серія та номер 219, виданого виконавчим комітетом народних депутатів ОМР 18.06.1992, рішення присвоєння адреси, серії та номер 223, видане ГО «ВМСОТРЛ» 18.08.2017, державним реєстратором ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_6 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за 7 ОСОБА_5 на об`єкт нерухомого майна у вигляді рибальського будинку за адресою: м. Одеса, вул. Набережна (Шкіперська), 10, АДРЕСА_2 загальною площею 226,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) без будь-яких документів, які дають право користування- та/або право власності на земельну ділянку за зазначеною адресою, що відповідно до діючого законодавства є обов`язковою підставою для проведення державної реєстрації.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , на протязі березня 2020 року здійснив самовільне будівництво у вигляді робіт з влаштування тераси у вигляді, металевого каркасу з металопрофілю до існуючого двоповерхового рибальського будинку за адресою: АДРЕСА_3 , 1-а лінія вздовж АДРЕСА_4 за рахунок земель (території піщаного пляжу) територіальної громади міста Одеси, про що 10.03.2020 головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 управління ДАБК ОМР ОСОБА_7 складено Акт обстеження щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної Документації при плануванні та забудові на території м. Одеси.

Так, актом управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради щодо обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території міста Одеси від 10.03.2020 встановлено, що ОСОБА_5 здійснюються будівельні роботи за адресою: м. Одеса, вул. Набережна (Шкіперська), 10, АДРЕСА_2 , з реконструкції двоповерхової будівлі шляхом влаштування тераси у вигляді металевого каркасу без дозвільних документів на виконання будівельних робіт.

Крім того, з використанням спеціальних знань та приладів спеціалістів КП «Одеспроект» встановлено фактичне місце розташування та площу самовільно зайнятої земельної ділянки піщаного пляжу громадянином ОСОБА_8 за адресою: м. Одеса, вул. Набережна (Шкіперська), 10, АДРЕСА_2 із нанесенням топографічний план : М 1:500.

Так, площа самовільної зайнятої земельної ділянки в наслідок проведення самовільного будівництва з урахуванням проведеної реконструкції рибальського будинку ОСОБА_5 , у березні 2020 року склала 126,8 кв. м, а місце розташування земельної ділянки, є територією піщаного пляжу в місті Одесі біля товариства сад оводів «Зелений мис» (вул. Шкіперська в м. Одесі) та причалу №133 «Зелений мис» громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів».

Крім того встановлено, що самовільно зайнята земельна ділянка на якій громадянином ОСОБА_5 проведено самочинні будівельні роботи не входить до території, яка використовується Громадською організацією «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів» причалу №133 «Зелений мис».

В свою чергу, актом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради щодо перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 001630 від 20.01.2021 встановлено, що ОСОБА_5 , шляхом будівництва рибальського будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Набережна (Шкіперська), 10, АДРЕСА_2 , самовільно захопив земельну ділянку загальною площею 126,8 кв.м. (відповідно до листа КП «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування»), що порушує вимоги п. б ст. 211 Земельного кодексу України.

Також, відповідно до інформації Департаменту комунальної власності . Одеської міської ради, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до комунальної власності та рішення щодо передачі її фізичним чи юридичним1 особам у власність чи користування Одеською міською радою не приймались.

Крім того встановлено, що рішенням Одеської міської ради від 23.12.2005 № 5120-IV скасовано рішення Одеської міської ради від 31,10.2000 №1915-111 «Про затвердження проекту відведення та надання громадській організації «Одеська водно-моторна пристань» земельної ділянки площею 0,5753 га у прибережній зоні, в районі садового товариства «Зелений мис» (причал №133), у для будівництва експлуатації та обслуговування водно-моторної пристані».

В свою чергу, згідно інформації Департаменту комунальної власності Одеської міської ради рішення щодо передачі у власність чи користування земельної ділянки Громадській організацією «Водно-моторне спортивно- оздоровче товариство рибалок любителів» для будівництва чи експлуатації причалу №133 «Зелений мис» Одеською міською радою не приймались.

В подальшому, ОСОБА_5 розуміючи протиправність своїх дій, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності та надання виду законності самочинно збудованому об`єкту нерухомого майна у вигляді рибальського будинку на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: м, Одеса, вул. Набережна (Шкіперська), 10, АДРЕСА_2 здійснив його відчуження шляхом укладення двох договорів дарування від 28.03.2020 між ним та ОСОБА_9 та безоплатну передачу 99/100 та 1/100 рибальського будинку за вказаною адресою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Згідно п. 2 ст. 83 цього Кодексу визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Крім того, п.п а, г, е п. 4 ст. 83 Земельного кодексу України передбачено, що до земель комунальної .власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); ґ) землі водного: фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом; е) земельні ділянки, штучно створені в межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, що перебувають у прибережній захисній смузі водних об`єктів, або на земельних ділянках дна водних об`єктів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з групою осіб, в період часу з літа 2017 по березень 2020 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що у нього відсутні будь-які документи, які дають право користування та/або право власності на; земельну ділянку та документи, що відповідно до вимог законодавства дають право на проведення будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, самовільно здійснив будівництво двоповерхового будинку загальною площею 226,4 кв.м. з подальшим влаштуванням тераси до нього у вигляді металевого каркасу зі метало профілю на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 126,8 кв.м. і за адресою: м. Одеса, вул. Набережна (Шкіперська), 10, АДРЕСА_2 , яка фактично розташована біля товариства садоводів «Зелений мис» ( АДРЕСА_3 ) та: причалу №133 «Зелений мис» громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів», чим фактично завдав значної майнової шкоди) власнику земельної ділянки - територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на загальну суму 458 013, 28 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1 КК України - самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, яким завдано значної шкоди її законному володільцю, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1 КК України не визнав.

Захисник ОСОБА_4 заявив суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі ст. 49 КК України.

В судовому засіданні захисник, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, підтримав клопотання та просив суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо закриття кримінального провадження.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Санкція ч. 3 ст. 197-1 КК України станом на березень 2020 року, тобто на момент виявлення кримінального правопорушення, передбачає покарання у виді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років та відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 в період часу з літа 2017 по березень 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, з аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як підозрюваного, обвинуваченого; згода підозрюваного, обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 КПК України).

Відповідно до ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.

Згідно із частиною 2 статті 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений частиною 1 статті 49 КК України. Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк - п`ятнадцять років - спливає далі, незалежно від ухилення.

Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 не впливає на перебіги строків притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення особи від кримінальної відповідальності оскільки таке звільнення можливе за умови перебігу зазначеного строку.

Судом встановлено, що з моменту останнього епізоду обвинувачення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , а саме з березня 2020 року минуло більш ніж 3 років.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 01.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляції через Київський районний суд м.Одеси.

Суддя ОСОБА_1