Справа № 363/4931/21
Провадження по справі № 1-кп/367/267/2023
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

представник потерпілого: ОСОБА_7 ,

представник потерпілого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000495 від 26.05.2021 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області з Вишгородської окружної прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000495 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,у скоєнні злочину, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, суд.

Ухвалою суду призначено підготовче судове засідання по даному провадженню.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства.

У підготовчому судовому засіданні захисник заперечувавав, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Також захисником ОСОБА_6 , було подано низку клопотань: про скасування арешту на накладене майно обвинувачених, виклик свідків, про витребовування речей та документів, про повернення цивільного позову,витребування інформації про негласні слідчі дії, та ін…

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали думку захисника про повернення обвинувального акту прокурору та підтримали всі інші подані клопотання.

У підготовчому судовому засіданні представники потерпілих не заперечувавали, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Відносно повернення обвинувального акту прокурору та задоволення інших клопотань заперечували, крім того виклали свої заперечення в письмовому вигляді.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду, з таких підстав.

Судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Так, доводи сторони захисту з приводу не відповідності обвинувального акту вимогам КПК України не знайшли свого підтвердження під час вивчення судом обвинувального акту, оскільки стороною обвинувачення при складанні даного обвинувального акту було дотримано усіх вимог ст. 291 КПК України, посилання сторони захисту на обставини зазначені в клопотанні, не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору в розумінні КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Також, до суду надійшов цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

У зв`язку із чим, суд вважає, що ОСОБА_9 необхідно визнати цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні, а обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цивільними відповідачами.

В заявленому клопотанні захисника про виклик свідків та витребування речей та документів, які були заявлені передчасно, сторони не позбавленні в подальшому подати дані клопотання.

Також, суд, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього копії документів, матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників процесу, дійшов висновку, про відмову в клопотанні про скасування арешту на накладене майно обвинувачених, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 19.07.2021 року в рамках кримінального провадження 0000495 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України було накладено арешт на майно яке було вилучено під час обшуку.

Також, з даних ухвал вбачається, що майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи все вищезазначене та те, що майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, суд відмовляє в задоволенні клопотання.

Відносно клопотання про виклик свідків та витребування речей та документів, були заявлено передчасно, сторони не позбавленні в подальшому подати дані клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 170-174, 314-317, 369-372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Призначити по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 31 травня 2023 року о 11 годині 00 хвилин в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області.

Визнати ОСОБА_9 цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні за її цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування арешту майна - відмовити.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України.

Повідомити учасників кримінального провадження про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1