н/п 1-кс/490/4433/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4182/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

23 травня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Станіслав, Білозерського району, Херсонської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному проваджені внесеного до № 0000384 від 17.02.2023.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Зокрема, ОСОБА_4 , 21.01.2023 року в період часу з 06 години 00 хвилин до 07 години 20 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), умисно, таємно, в умовах воєнного стану, знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, зі столу викрала мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 11», синього кольору, IMEI: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-23/192-ТВ від 13.03.2023 року становить 6109 гривень 80 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого залишила місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій, матеріальну шкоду на загальну суму 6109 гривень 80 копійок.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваної наявні ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрювана в судовому засіданні проти застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила та просила застосувати більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою. Від послуг захисника відмовилась.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000384 від 17.02.2023 за ч.4 ст.185 КК України.

16.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними показами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 16.02.2023 про те, що 21.01.2023 за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_4 невстановлена особа здійснила крадіжку належного їй мобільного телефону «Redmi Note 11», імеі1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 ; протоколом огляду місця події від 16.02.2023 року під час якого було оглянуто приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 17.02.2023 року, під час якого потерпіла повідомила про те, що за адресою: АДРЕСА_4 вона проживає разом з чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вони проживають за вказаною адресою в двокімнатній квартирі. 20.11.2022 року в магазині «ЦУМ» вона придбала мобільний телефон «Redmi Note 11» синього кольору з IMEI: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 та сім-карту НОМЕР_3 за 13 тисяч рублів, оскільки місто Херсон було окуповане і заробітну платню виплачували в російських рублях. На той час потерпіла заробляла тимчасовими підробітками по продажі товару на північному ринку. Вказаним мобільним телефоном вона користувалась в побуті. З початку 2023 року до потерпілої у квартиру попросились пожити їхні знайомі ОСОБА_4 та її співмешканець ОСОБА_8 , через те, що на той час вони не мали постійного місця мешкання. Оскільки в квартирі одна кімната була порожня, то потерпіла впустила їх пожити. Через те, що ОСОБА_9 і ОСОБА_8 почали зловживати спиртними напоями, 20.01.2023 року потерпіла з чоловіком сказали, щоб вони висилялись. В вечері ОСОБА_8 та ОСОБА_9 принесли спиртні напої та продукти харчування за те, що вони в проживали в квартирі. Вони сіли на кухні та вживали спиртне. Під час вживання спиртного ОСОБА_8 перший пішов спати. Потім пішла спати ОСОБА_10 . Потерпіла з чоловіком прибрали все зі столу, помили посуд і теж пішли спати. Її мобільний телефон залишався на кухні на краю столу, де вона його залишає на ніч на зарядку. 21.01.2023 року потерпіла прокинулась близько 06:00 години, розбудила ОСОБА_9 і ОСОБА_11 та сказала їм, щоб вони збирались. Після того, як вони зібрали свої речі, вона їх випроводила і вони пішли. Після чого потерпіла пішла на кухню, щоб випити каву. Коли вона зайшла на кухню, то виявила відсутність свого мобільного телефону «Redmi Note 11», який ввечері залишала на кухонному столі. Вона запитала в чоловіка чи не брав він телефон, на що він сказав, що не брав. Вони почали телефонувати до ОСОБА_9 , але вона не відповідала на дзвінки. Через декілька днів її чоловік знайшов ОСОБА_12 та сказав, щоб вона віддала її телефон і вони не будуть звертатись в поліцію, але вона сказала, що телефон не брала. Приблизно через тиждень ОСОБА_13 прийшла до них, щоб забрати свої зимові чоботи. Потерпіла запитала в ОСОБА_14 де її мобільний телефон, на що вона відповіла, що телефону вже не має. Потерпіла наказала їй повернути телефон, інакше звернеться в поліцію. Після того, як ОСОБА_9 ніяких дій по поверненню мобільного телефону не прийняла то потерпіла звернулась в поліцію; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2023, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 на фотознімку №3 впізнала ОСОБА_4 , яка проживала у неї в квартирі разом із ОСОБА_15 з початку січня 2023 до моменту вчинення крадіжки її мобільного телефону; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.02.2023, який надав аналогічні покази; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 на фотознімку №1 впізнала ОСОБА_4 , яка проживала у нього в квартирі разом із ОСОБА_15 з початку січня 2023 до моменту вчинення крадіжки мобільного телефону його дружини; протоколом огляду від 17.02.2023, в ході якого було оглянуто коробку від мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 11», яку добровільно надала потерпіла ОСОБА_6 ; протоколом огляду від 17.02.2023, в ході якого було оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 11», синього кольору, який добровільно на підставі заяви видав свідок ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 27.02.2023, який пояснив, що приблизно 21.01.2023 року після обіду, ближче до вечора він почув, що хтось стукає у вхідні двері. Він відчинив і побачив там свого знайомого ОСОБА_17 . Він впустив його до будинку і вони почали спілкуватись. Під час спілкування ОСОБА_18 дістав з кишені сенсорний мобільний телефон, синього кольору, марки «Redmi Note 11», який був, як новий. Телефон був на 2 СІМ-картки, але СІМ-карток в ньому не було, імеі1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 . Він не мав ніяких пошкоджень та потертостей. ОСОБА_19 сказав мені, що телефон йому дала його подруга, яка саме я не уточнював, і поросила продати через те, що їй потрібні гроші. Також ОСОБА_18 сказав, що на телефоні стоїть цифровий код-пароль, але його ніхто не пам`ятає. Він обдивився вказаний телефон, увімкнув і переконавшись, що він справний, вирішив купити. ОСОБА_18 сказав, що продає вказаний телефон за 1500 гривень. У зв`язку з тим, що він давно знає ОСОБА_19 , то він йому повірив і віддав ОСОБА_20 гроші в сумі 1500 гривень. Наступного дня, він розблокував вказаний мобільний телефон марки «Redmi Note 11» та почав користуватись ним в побуті. 17.02.2023 року до нього приїхали працівники поліції і під час спілкування запитали звідки в нього цей телефон, на що він відповів, що купив його у ОСОБА_17 . Працівники поліції повідомили, що вказаний телефон крадений і його шукає власниця. Він одразу погодився видати вказаний мобільний телефон і вони поїхали в відділ поліції, де він написав заяву про добровільну видачу мобільного телефона, де в присутності понятих працівники поліції склали протокол та вилучили в нього мобільний телефон марки «Redmi Note 11», який він купив у ОСОБА_17 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.02.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 на фотознімку №4 впізнав ОСОБА_17 , який продав йому мобільний телефон моделі «Redmi Note 11» в кінці січня 2023; протоколом огляду від 06.03.2023, в ході якого було оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 11», синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 22.02.2023, який повідомив про те, що 21.01.2023 року з ранку до нього додому прийшла ОСОБА_22 зі своїм співмешканцем ОСОБА_15 , яких він знає протягом тривалого часу. Під час спілкування вони почали вживати спиртні напої і через деякий час ОСОБА_23 пішов спати до кімнати, а він залишився разом з ОСОБА_14 на кухні. Під час спілкування ОСОБА_13 дістала з кишені мобільний сенсорний телефон синього кольору марки «РЕДМІ», модель він не знає. Телефон був без СІМ-картки, без пошкоджень. Після чого вона сказала, що це її телефон і вона його хоче продати. ОСОБА_9 запитала, чи не має в нього знайомих, які можуть купити вказаний мобільний телефон хоча б за 1500 гривень. Він обдумав і згадав, що в нього є знайомий ОСОБА_25 , у якого завжди є грошові кошти. Він увімкнув вказаний телефон, щоб знати справний він чи ні. Телефон запрацював. Після цього він взяв вказаний телефон та пішов до ОСОБА_26 , який проживає в АДРЕСА_5 , номер будинку не пам`ятає. Він постукав у двері і ОСОБА_27 відчинив та впустив його до будинку. Під час спілкування він дістав з кишені телефон та запропонував купити в нього, сказавши, що це телефон не крадений, а належить його знайомій, кому саме він не говорив. ОСОБА_27 взяв телефон, обдивився, включив його та переконавшись, що телефон справний, купив у нього за 1500 гривень. Він взяв гроші та повернувся додому. Дома він віддав гроші ОСОБА_14 і вони витратили їх на спиртне та продукти харчування. Телефон він продав після обіду, точний час вказати не може; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 на фотознімку №3 впізнав ОСОБА_22 , яка 21.01.2023 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_15 прийшла до нього додому та під час спілкування дала йому сенсорний мобільний телефон «Redmi», який він продав ОСОБА_29 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.02.2023, який пояснив, що в січні 2023 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_4 проживали протягом двох тижнів у ОСОБА_30 та ОСОБА_31 за адресою: АДРЕСА_4 в одній із кімнат. Свідок бачив, що ОСОБА_32 користується сенсорним мобільним телефоном синього кольору марки «Редмі» та завжди залишала вказаний телефон на кухонному столі. 20.01.2023 ОСОБА_33 сказала, щоб ми шукали інше житло. Ввечері ми з ОСОБА_14 купили спиртне та продукти та всі разом відпочивали. Потім, свідок пішов спати, що відбувалось далі не знає. 21.01.2023 близько 06:00-06:30 ОСОБА_33 розбудила. Та він з ОСОБА_14 пішли до їх знайомого ОСОБА_34 , який живе в цьому ж будинку, де почали вживати спиртні напої, після чого свідок пішов спати. А ОСОБА_9 та ОСОБА_18 залишились на кухні. Коли прокинувся ввечері. То побачив, що ОСОБА_13 та ОСОБА_19 продовжують вживати спиртне і в них з`явились нові продукти. Пізніше почав телефонувати ОСОБА_35 , на що ОСОБА_36 сказала не відповідати на дзвінки та пояснила, що продукти, спиртні напої та сигарети, які він бачив на кухні у ОСОБА_21 вона купувала за гроші, які отримала від продажу телефону, який належить ОСОБА_37 . Потім, вона розповіла, що в останню ніч, коли вони були у родини Вайвалів, вона зранку перед уходом викрала телефон ОСОБА_38 , який був на кухонному столі, після чого вимкнула та викинула сім-карту та коли 21.01.2023 вони були у ОСОБА_21 , вона віддала йому телефон для продажу; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_39 на фотознімку №1 впізнав ОСОБА_22 , як свою співмешканку, з якою він проживав у січні 2023 у родини Вайвалів; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.05.2023 за участі потерпілої ОСОБА_6 , преведеного за адресою: АДРЕСА_4 в ході якого потерпіла повідомила про обставини викрадення належного їй мобільного телефона «Redmi Note 11» та продемонструвала де саме залишила мобільний телефон та бачила його востаннє; висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-23/192-ТВ від 13.03.2023 року, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 11», синього кольору («Twilight Blue») з об`ємом оперативної пам`яті (RAM) 6 Gb та вбудованої пам`яті (ROM) 128 Gb становить 6109 грн. 80 коп.та іншими матеріалами кримінального провадження в цілому.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваної ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України: незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни або відмови від раніше наданих показів.

Проте, ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, суд вважає, що прокурором такі формально вказані, оскільки підозрювана до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалася, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування не надано, свідки та потерпілий надали покази органу досудового розслідування, з моменту першого надання пояснень та після пред`явлення підозри на виклики слідчого з`являється, добровільно прибула до суду, в розшук не оголошувалася, вважає підозру обґрунтованою та розкаюється у вчиненому, тому вказані ризики слідчий суддя вважає припущенням, які не необґрунтовано та не підтверджується матеріалами провадження.

Відповідно до статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з цим, чинним КПК України, окрім найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачено й інші види запобіжних заходів, зокрема такий як домашній арешт.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу суд виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді від 5 до 8 років позбавлення волі.

Поряд з цим, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування їй не пред`явлено, має житло для постійного проживання, проживає разом зі співмешканцем, негативні характеристики відсутні, вважає підозру обґрунтованою та розкаюється у вчиненому.

А відтак, на думку суду, враховуючи вказані обставини та запроваджений у країні воєнний стан у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації, наведені вище обставини, відсутні підстави для застосування до підозрюваної найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд з цим суд вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту. Більше того, вказаний вид запобіжного заходу є другим в переліку після тримання під вартою за ступенем жорсткості згідно положень КПК України та такий, на думку суду, є співмірним із тяжкістю та суттю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_4 .

Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

При цьому, слідчий суддя вважає безпідставними доводи прокурора про необхідність застосування стосовно підозрюваної найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через те, що вона не має власного майна та змінює своє місце проживання.

За таких ставлень до осіб, які не мають власного майна, становило би порушення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та Рішень ЄСПЛ, оскільки під таке визначення підпадають велика кількість людей, які, в тому числі, втратили власне майно пов`язане з агресією росії проти України.

Слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, на ОСОБА_4 покладено обов`язки повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання, а тому навіть у випадку зміни свого місця проживання, орган досудового розслідування буде повідомлений про її місце знаходження та зможе викликати її як направленням виклику поштою так й за допомогою мобільного зв`язку. Тим паче, підозрювана в судовому засіданні повідомила, що слідчий викликає її за допомогою мобільного зв`язку та вона завжди вчасно з`являється.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по вказаному кримінальному провадження.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту оголошення ухвали з 23 травня 2023 року до 16 липня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

В решті клопотання - відмовити.

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваної для негайного виконання і постановки на облік ОСОБА_4 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1