Дата документу 25.07.2023
Справа № 334/3752/23
Провадження № 1-кс/334/1971/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному 25.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 за ч.3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна

за участі: слідчого ОСОБА_3 , ліквідатора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка»» ОСОБА_4

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_5 , в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна:

- будівля № 1 літ. А-3, А1-3, розташована за адресою:м. Запоріжжя, вул. Трегубова, 18 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), право власності на який зареєстровано за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» , шляхом заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном;

- будівля № 2 літ. Б-2, розташована за адресою:м. Запоріжжя, вул. Трегубова, 18 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), право власності на який зареєстровано за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут « Укрдіпрогазоочистка» , шляхом заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження внесеного 25.04.2023 до ЄРДР № 0000022 за ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України за фактом використання завідомо підроблених документів для державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, а також за фактом заволодіння шляхом шахрайства групою осіб вищевказаних об`єктів нерухомості.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 20.12.2006 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (серія НОМЕР_1 ), а саме нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Запоріжжя. вул. Трегубенка, 18, де зазначено власника майна Держава України, форма власності державна.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 перебуває під управлінням Міністерства енергетики України. Балансоутримувачем являється Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» ().

Проте, 12.08.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_6 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» ().

Отже, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано не право господарського відання, а право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна.

Підставами для державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна були наступні документи: Витяг з Єдиного реєстру державної власності щодо державного майна, серія та номер: 10-15-12379, виданий 02.06.2021, видавник: Фонд Державного майна України; свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 та САВ № 443204, видані 20.12.2006, видавник: Виконавчий комітет Запорізької міської ради; технічний паспорт, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 28.10.2008, видавник: ТОВ "ЗМБТІ"; наказ, серія та номер: 26, виданий 19.03.1997, видавник: Міністерство енергетики та електрифікації України; наказ, серія та номер: 593, виданий 26.11.2018, видавник: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Виходячи із норм Закону України «Про управління об`єктами державної власності», положень статуту ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка», передача об`єкту державної власності у власність державного підприємства могла бути здійснена виключно за погодженням із Міненерго і за рішенням Фонду державного майна України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 затверджено «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де передбачено, що здійснення відповідного реєстраційного запису вимагає серед іншого надання документу, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи, рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом щодо передачі майна.

Жодного документа, що підтверджує право власності ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» на зазначений об`єкт нерухомого майна для державної реєстрації такого права подано не було.

Вищевказані факти свідчать про незаконність здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 (будівлі № 1 та № 2) за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка», а тому здійснивши незаконну реєстрацію права власності, група осіб шахрайським шляхом заволоділа вищевказаним майном, чим було завдано майнову шкоду Державі Україна в осіб Міненерго.

Вказане також підтверджується Актом за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_6 від 23.06.2023 № 3611/19.1.1/23.

Поряд з тим, Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2022, відкрито провадження у справі №908/2096/22 про банкрутство Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка», 69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, . Постановою господарського суду Запорізької області від 16.03.2023 Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Статтею 63 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні.

В статті 64 цього Кодексу зазначено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з реєстром вимог кредиторів, кредиторами ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» являються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ГУ ДПС у Запорізькій області та ГУ ПФУ в Запорізькій області, ТОВ «Пол-Трейд».

Крім цього, моніторингом мережі інтернет, а саме сайту безкоштовних оголошень OLX.ua виявлено оголошення щодо продажу вищевказаного нерухомого майна за посиланням https://www.olx.ua/d/uk/obyavlenie/prodazh-budvl-poruch-z-slavutich-arenoyu-zaporzhzhya-IDSaWhl.html.

Разом з тим, під час розгляду клопотання про арешт майна (справа № 334/3752/23, провадження № 1-кс/334/1775/23) ліквідатором ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» ОСОБА_4 зазначено, що за результатами проведеної інвентаризації активів та зобов`язань ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» до складу ліквідаційної маси банкрута були включені:

-будівля № 1 літ. А-3, А1-3 загальною площею 2003,2 м2;

-будівля № 2 літ. Б-2 загальною площею 817,9 м2.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Кодексу України з процедур банкрутства після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні.

Отже, нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, право власності на яке зареєстровано за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» реалізовується ліквідатором за метою задоволення вимог кредиторів, тим самим зазначене майно вибуде з державної власності і воно буде втрачено, що негативно вплине на досудове розслідування.

По даному кримінальному провадженню об`єкти нерухомого майна, а саме будівля № 1 літ.А-3, А1-3 та будівля № 2 літ. Б-2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 визнані речовим доказом, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій та предметом злочинного посягання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З метою запобігання незаконним операціям з об`єктами нерухомого майна та збереження речових доказів, слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, з підстав викладених у клопотанні. Також зазначив, що у даному кримінальному провадження на даний час не встановлено потерпілого (представника потерпілого), допиту потерпілого не проведено.

Ліквідатор проти клопотання заперечував виходячи з наступного. Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався. Як вбачається з матеріалів клопотання ні ДП «НДПІ «УКРДІПРОГАЗООЧИСТКА», ні його посадові особи не мають статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000022, а отже не є суб`єктами ст. 170 КПК України, на підставі чого правових підстав для накладення арешту на майно немає.

Крім того, визначаючи правову підставу для накладення арешту на майно, слідчий вказав, що вказане майно є речовим доказом, і об`єктом кримінально протиправних дій, а реалізація його ліквідатором з метою задоволення вимог кредиторів негативно вплине на досудове розслідування.

При цьому як на підставу для порушення кримінального провадження вказується, що 12.08.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_6 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» (). Однак орган досудового розслідування вважає, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано не право господарського відання, а право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна.

В судовому засіданні ліквідатором ОСОБА_7 надано Інформаційна довідка 339007053 від 13.07.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до якої 07.07.2023 державним реєстратором ОСОБА_11 . Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, зареєстроване право господарського відання на будівлю № 1 літ. А-3, А1-3, будівлю № 2 літ. Б-2, розташовані за адресою:м. Запоріжжя, вул. Трегубова, 18, правокористувачем якого є ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» .

Як зазначив слідчий про існування вказаного витягу та такої перереєстрації права власності на право господарського відання на спірні будівлі він необізнаний.

Також ліквідатор зазначив, що в провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/2096/22 про банкрутство ДП «НДПІ «УКРДІПРОГАЗООЧИСТКА», що передбачає окрему спеціальну процедуру продажу майна боржника.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали надані на обґрунтування клопотання та матеріали додані до заперечення, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження внесеного 25.04.2023 до ЄРДР № 0000022 за ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України за фактом використання завідомо підроблених документів для державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, а також за фактом заволодіння шляхом шахрайства групою осіб вищевказаних об`єктів нерухомості.

Як вбачається з постанови про визнання речовими доказами від 11.05.2023 вказані будівлі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні саме за ч. 3 ст. 358 КПК України тобто за фактом використання завідомо підроблених документів, для державної реєстрації. Відомостей про визнання вказаних будівель речовими доказами у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 190 КК України з відповідним обґрунтуванням, до клопотання не додано.

В клопотанні ставиться питання про накладення арешту на майно для збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 358 КК України передбачена кримінальна відповідальність за дії, передбачені частинами першою (підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут) або другою (Складання чи видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, складання чи видача приватним підприємцем, аудитором, експертом, оцінювачем, адвокатом, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних чи адміністративних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи) цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Предметом злочину є: 1) посвідчення або інший документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним: нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків; 2) печатки, штампи, бланки підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, інші офіційні печатки, штампи, бланки.

При цьому слідчим не обґрунтовано, яким чином до вказаного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України з предметом підробки документів, печаток, штампів тощо відносяться будівлі, на які просять накласти арешт. Крім того, як вже було зазначено, сторона обвинувачення не встановила потерпілу особу, жодна особа (представник) не визнані потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 частини 10 статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 11 травня 2023 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 000022 від 25 квітня 2023 року, об`єкт нерухомого майна будівля № 1 літ А-3, А1-3, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), право власності на який зареєстровано за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» (); будівля № 2 літ Б-2, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), право власності на який зареєстровано за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» ().

Проаналізувавши вищевказану постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні слід зазначити, що вказівка слідчого на ту обставину, що перераховане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано.

Доказів того, що за ч. 3 ст. 190 КК України вказані будівлі визнано речовими доказами, з відповідним обґрунтуванням до клопотання не додано.

Само по собі наявність у матеріалах провадження постанови слідчого про визнання речовими доказами будівля № 1 літ А-3, А1-3, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), право власності на який зареєстровано за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» (); будівля № 2 літ Б-2, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), право власності на який зареєстровано за ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» (), не може бути враховано, як мета для накладення арешту у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим не доведено, що особа, зокрема власник (представник) або будь-які інші особи можуть приховати, пошкодити, псувати, знищити, відчужити (враховуючи процедуру продажу майна та призначення ліквідатора) тощо, визначені слідчим речові докази, про арешт яких просить слідчий.

Доказів того, що ДП «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» вчиняє діє щодо приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна до клопотання не надано.

Доводи слідчого ґрунтуються лише на його припущеннях.

Крім того, слідчим не доведено розумність та співрозмірність обмеження права оперативного відання завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, якими є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Проаналізувавши вищевикладені обставини у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим не наведено достатніх підстав, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий захід забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим у клопотанні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 369, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

В задоволенні клопотання у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному 25.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 за ч.3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 27.07.2023

Слідчий суддя: