Справа638/3615/23
Провадження № 1-кп/638/1163/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 рокуДзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого потерпілого- ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових № 0000829 від 02 квітня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2023 року близько 22 год. 00 хв., більш точний час не встановлено, з метою відпрацювання матеріалів та перевірки інформації за фактом адміністративного правопорушення у барі - «Ribs and Beer», внесеного до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за № 6095 від 01 квітня2023 року, за адресою: м. Харків, провулок О. Яроша, буд. 18, прибув екіпаж патрульної поліції КУПОЛ-1104 УПП Д/Н 9220 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, а саме: інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Харківській області рядовий поліції ОСОБА_7 , які були одягнені у формений одяг Національної поліції України, екіпіровані табельною вогнепальною зброєю, нагрудними бодікамерами (відеореєстраторами) та закріпленими на форменому одязі нагрудними жетонами із зображенням спеціального номеру. Прибувши за місцем виклику екіпажем патрульної поліції було виявлено заявника ОСОБА_8 , який вказав на чоловіка, який знаходився біля закладу та який зі слів останнього, проводив себе агресивно та чіплявся до відвідувачів бару, після чого вказаний громадянин пред`явив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказаний чоловік вів себе неадекватно, в ході спілкування з працівниками патрульної поліції нецензурно висловлювався у їх бік. Після відпрацювання вищевказаного виклику члени екіпажу патрульної поліції сіли до службового автомобілю і завели його, виїхали з парковки та тримали напрямок в сторону проспекту Науки, та побачили, що ОСОБА_4 повертається до їхнього службового автомобілю, та надалі почав перешкоджати його руху. Після чого ОСОБА_5 вийшов з автомобілю до ОСОБА_4 , з вимогою не перешкоджати проїзду автомобілю та внаслідок чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень інспектору взводу № 1 роти №1 батальйону №3 УПП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, відмовившись виконувати його законні вимоги, перебуваючи навпроти останнього на відстані близько 0,5 м., наніс останньому один удар прямою правою рукою у ліву скроневу ділянку голови, в результаті чого ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження, а саме садно в лівій скроневій ділянці голови, яке викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів, що відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Підтвердив вчинення ним вище зазначеного кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження, не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. В обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Пояснив, що показання надав добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

Прокурор під час судового розгляду просив призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік .

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Надані в ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумнів у правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини та неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх учасників судового провадження вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в частині пред`явленого обвинувачення в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість.

Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК Українизнайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні малолітніх та інших осіб не має, раніше не судимий, на диспансерному (профілактичному) обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, майновий стан обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення, потерпілого та приходить до висновку щодо можливості призначення покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке є нетяжкими злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність тяжких наслідків, спричинених кримінальним правопорушенням, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, позицію потерпілого, який також просив застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд дійшов висновку щодо можливості виправлення засудженого без відбування покарання та наявності підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 2, 91, 128, 129, 369-371, 373, 374, 392, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1