Справа № 646/2154/23
№ провадження 1-кп/646/343/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0000302 від 13.12.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про звільнення особи від кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0000302 від 13.12.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до клопотання прокурора, 29.06.2008 винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

30.06.2008 винесено постанову про зупинення досудового розслідування на підставі п. 1 ст. 206 КПК України.

13.12.2012 відповідно до Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України відомості про досудове розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 13.12.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Надалі, 05.06.2013 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених . 1, 2 ст. 190 КК України.

Потерпілими у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 49 КК України строки давності зазначеного кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, закінчилися у 2013 році. Разом з тим, у березні 2023 року сплинув 15 річний строк притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ч. 2 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора та просили задовольнити.

В судове засідання потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового провадження, - не з`явились, попередньо звернулися до суду із заявами про розгляд кримінального провадження без їх участі. Крім того, згідно вказаних заяв, не заперечували проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо останнього, виходячи із наступного.

Згідно із клопотанням прокурора, у кримінальному провадженні №0000302 від 13.12.2012 ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, за наступних обставин.

26.12.2007 ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, маючи корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у проханні здійснити попередньо оплату за товару, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, повідомив замовнику ОСОБА_7 , що працює майстром з виготовлення меблів ФОП « ОСОБА_8 », хоча насправді таким не являється, та вказав, що необхідно зробити передплату в суму 1800,00 грн. для виготовлення меблів за кресленням.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що замовлення він виконувати не буде, запевнив останню у правильності та сумлінності своїх дій. В свою чергу, ОСОБА_7 , будучи введеною в оману з боку ОСОБА_3 добровільно передала останньому грошові кошти в сумі 1800,00 грн. під розписку.

Отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1800,00 грн., ОСОБА_3 , замовлення не виконав, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 1800,00 грн.

Крім того, 19.03.2008 ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодінні чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, маючи корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у проханні здійснити попередню оплату за товар, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, повідомив замовнику ОСОБА_6 , що працює майстром з виготовлення меблів ФОП « ОСОБА_8 », хоча насправді таким не являється, та вказав, що необхідно зробити передплату в сумі 2300,00 грн. Для виготовлення меблів за кресленнями.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що замовлення він виконувати не буде, запевнив останнього у правильності та сумлінності своїх дій. В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи введеним в оману з боку ОСОБА_3 , добровільно передав останньому грошові кошти в сумі 2300,00 грн. під розписку.

Отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 2300,00 грн., ОСОБА_3 замовлення не виконав, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2300,00 грн.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, які були вчинені 26.12.2007 та 19.03.2008 відповідно.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України кримінальне правопорушення віднесено законом України про кримінальну відповідальність до категорії злочину невеликої тяжкості (після 01.07.2020 кримінальний проступок).

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, віднесено законом України про кримінальну відповідальність до категорії злочину середньої тяжкості (після 01.07.2020 нетяжкий злочин).

Згідно з п. 1,3 ч. 1 , ч. 3 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 26.12.2007 кримінального проступку та 19.03.2008 нетяжкого злочину. Визначений у ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплив, підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності стороною обвинувачення не надані та судом не встановлено.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено такий висновок: «Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

Аналогічні висновки, зокрема, містяться в ухвалах Верховного Суду від 16.12.2019 в справі №754/10717/17, від 30.03.2020 у справі №635/5683/18, постановах Верховного Суду від 20.03.2018 в справі №463/5277/16-к, від 19.11.2019 в справі №345/2618/16-к, від 20.10.2020 у справі 204/4728/15-к, від 11.11.2020 в справі №455/229/17.

Таким чином, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

В судовому засіданні суд роз`яснив ОСОБА_3 підстави та наслідки звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження стосовно нього з цих підстав.

Статтями 284-288 КПК України не передбачено обов`язку надання обвинуваченим письмової згоди на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності до винесення остаточного рішення по справі буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

З огляду на викладене, враховуючи обмеження строків строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, що вчинила злочин, за відсутності обставин, що є перешкодою для застосування положень ст. 49 КК України, наявністю обставин, що підтверджують благополучне закінчення строків давності за раніше вчинене кримінального правопорушення, приймаючи до уваги прохання обвинуваченого звільнити його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою обставиною, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, та закриття кримінального провадження стосовно нього в цій частині у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.

Заходи забезпечення кримінального провадження судом не застосовувалися.

Відомостей про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 суду не надано

Крім того, приймаючи до уваги те, що означене кримінальне провадження підлягає закриттю, а відтак подані у межах цього кримінального провадження цивільні позови потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, заявлений до ОСОБА_3 , - належить залишити без розгляду.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами із залишенням поданого у кримінальному провадженні цивільного позову без розгляду, не позбавляє їх права повторного звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 КПК України).

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, 314, 369-371 КПК України, ст. ст. 44, 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 13.12.2012 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, - закрити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд. м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1