УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 Справа №607/18457/22

Номер провадження 1-кп/607/602/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0001182 від 14 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0001182 від 14 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 17 червня 2023 року.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та подав клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт. Вважає, що доказів існування ризиків, зазначених прокурором у клопотанні щодо продовження дії запобіжного заходу немає. Також, захисник вказав, що з врахуванням даних, що характеризують ОСОБА_5 , міцності його соціальних зв`язків, які полягають в тому, що обвинувачений має постійне місце проживання, а також наявність в нього родини, оскільки він одружений, на утриманні перебуває малолітня дитина, а також, оскільки обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі завдану матеріальну шкоду, що підтверджується поданими документами, клопоче про зміну застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та просив змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, якою суд керується в силу вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2023 року, під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 17 червня 2023 року.

Суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, наведені прокурором у клопотанні про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які доведені прокурором в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Також, ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що відносно обвинуваченого у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебувало більше двох обвинувальних актів, які на даний час об`єднано в одне кримінальне провадження, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став, а знову вчиняв злочини проти власності в умовах воєнного стану.

Однак, з долучених до матеріалів кримінального провадження захисником адвокатом ОСОБА_4 документів, вбачається, що обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі завдану матеріальну шкоду потерпілим, а тому ризик про незаконне впливання на потерпілих та вчинення відповідного тиску, шляхом погрози чи вмовляння, на даний момент, перестав існувати.

Крім цього, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, що доведені у судовому засіданні, під час розгляду клопотання, прокурором не доведено.

Враховуючи наявність вищевказаних ризиків, а також злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , яким притаманний високий ступінь суспільної небезпеки, особу обвинуваченого, його вік, наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема: постійного місця проживання, неповнолітньої дитини, яка у нього перебуває на утриманні, бажання працевлаштування, суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, беручи до уваги обставини, за яких було вчинено злочини, характер та наслідки їх вчинення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт, шляхом заборони залишати житло в певний період доби.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 202, 314, 315, 392, 393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 12 серпня 2023 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а обвинувачений ОСОБА_5 негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Головуючий суддяОСОБА_1