Справа № 646/4449/23
№ провадження 1-кп/646/563/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000880 від 05.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нахічіван, Республіки Азербайджан, з базовою середньою освітою, неодруженого, не працюючого, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 18.04.2019 Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, вирок набрав законної сили 13.11.2019, ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.10.2021 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено в місця позбавлення волі строком на 4 роки, ухвала набрала законної сили 12.10.2021, на даний час відбуває покарання в умовах ДУ «Диканівська ВК (№12)», початок строку покарання 19.02.2022, кінець строку покарання 19.02.2026, станом на 17.08.2023 відбув фактично покарання в обсязі 1 року 5 місяців 28 днів, невідбута частина покарання складає 2 роки 6 місяців 2 дні. Початок строк відбування покарання 19.02.2022, кінець строку 19.02.2026; -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 21.02.2022, перебуває у місцях позбавлення волі, з 20.07.2023 відбуває покарання в умовах ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 1, перебуваючи на дільниці посиленого контролю установи, як особа, яка систематично умисно вчиняє злісні порушення режиму відбування покарання, які загрожують безпеці персоналу установи та засудженим.

З 21.02.2022 по 29.05.2022 перебував в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор». До праці не залучався, вимоги режиму тримання порушив 1 раз, за що був покараний у дисциплінарному порядку, а саме: був поміщений до ДІЗО. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався негативно.

Рішенням Центральної комісії Департаменту виконання кримінальних покарань з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особами, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання щодо установ центрального регіону (протокол №1.17/12-2022 від 24.05.2022) засудженому ОСОБА_3 , 1993 року народження, визначено для відбування покарання середній рівень безпеки для чоловіків, вперше засуджених до позбавлення волі та прийнято рішення про направлення для відбування покарання із державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» до державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)».

З 29.05.2022 по 20.07.2023 перебував в державній установі «Житомирський слідчий ізолятор». До праці не залучався, вимоги режиму тримання порушував 4 рази, за що був покараний у дисциплінарному порядку, з них 3 рази був поміщений до ДІЗО. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався негативно.

Рішенням Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо переведення осіб, засуджених позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту й обмеження волі до установ виконання покарань (протокол засідання №1.1/24-2023 від 28.06.2023) прийнято рішення видати наряд про переведення для подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , 1993 року народження, з державної установи «Житомирська виправна колонія (№4) до державної установи «Диканівська виправна колонія (№12), на підставі ст. 10 КВК України.

З 20.07.2023 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи порушував 9 разів, за що був покараний згідно встановленого законом порядку, з них 2 раз був поміщений до ДІЗО та 1 раз поміщений до приміщення камерного типу строком на один місяць згідно ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 28.07.2023.

За період перебування в умовах установ виконання покарань притягувався до дисциплінарної відповідальності, накладені стягнення за порушеннями режиму тримання, які мали місце: 24.05.2023 (накладені стягнення у виді «догани»), 24.07.2023, 24.07.2023, 26.07.2023, 02.08.2023, 02.08.2023, 02.08.2023, 04.08.2023, (накладені стягнення у виді «суворої догани»), 01.04.2022, 02.07.2022, 25.08.2022, 02.01.2023, 21.07.2023, 25.07.2023, (поміщався до дисциплінарного ізолятору (далі «ДІЗО»), 28.07.2023 (поміщений до ПКТ).

Так, засуджений ОСОБА_3 , за час відбуття покарання в ДУ «ДВК №12» після 20.07.2023 за допущені злісні порушення режиму тримання, отримав дисциплінарні стягнення, які на даний час не погашені та які мали місце за нижчевказаних обставин, а саме.

Так, 21.07.2023 року о 18 годині 20 хвилин знаходячись в камері «ДІЗО» №1 ОСОБА_3 , намагався встановити міжкамерний зв`язок шляхом викрикування. При відкритті дверей камери «ДІЗО» № 1 засуджений ОСОБА_3 , не зробив доповідь чергового по камері. На зроблені зауваження представниками адміністрації засуджений ОСОБА_3 відреагував не належним чином, а навпаки почав висловлювати невдоволення режимом тримання, висловлював безадресно жаргонні та нецензурні слова, звертався до представників адміністрації на «Ти» та виказував наміри фізичної розправи над представниками адміністрації після звільнення.

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після неодноразово зроблених йому зауважень, ОСОБА_3 доставлений представниками адміністрації до чергової частини приміщень «ДІЗО/ПКТ» для надання письмового пояснення. Відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор IMOU IPC-C22EP-A (с/н 7L01547PAZЕ9Е29P, інв. №1).

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий за сезоном, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених та правилами безпеки засуджений раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив встановлений порядок відбування покарання, що виразилося в порушенні встановлених законодавством правил ізоляції (розділ II п.4 п.п.2 ПВР УВП), не виконанні законних вимог персоналу установи (доповідь чергового по камері) (розділ II п.3 п.п.2 ПВР УВП, розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживанні нецензурних та жаргонних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП) та у не ввічливому відношенні до представників адміністрації (розділ II п.4 п.п.2 ПВР УВП).

Із даним засудженим проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст.ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.107 ч.3, ч.4, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, прийнято рішення розглянути дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії №79 від 24.07.2023, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Крім того, 24.07.2023 о 17 годині 35 хвилин, відмовився зайняти своє спальне місце, визначене начальником дільниці карантину, діагностики і розподілу, мотивуючи свої дії особистими переконаннями, на неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації засуджений, ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв на «Ти», на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення. Відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор IMOU IPC-C22EP-A (с/н 7L01547PAZЕ9Е29P, інв. №1).

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після неодноразово зроблених йому зауважень, ОСОБА_3 доставлений представниками адміністрації до чергової частини приміщень «ДІЗО/ПКТ» для надання письмового пояснення. Відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор IMOU IPC-C22EP-A (с/н 7L01547PAZЕ9Е29P, інв. №1).

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий за сезоном, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених та правилами безпеки засуджений раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив встановлений порядок відбування покарання, що виразилося в порушенні встановлених законодавством правил ізоляції (розділ II п.4 п.п.2 ПВР УВП), не виконанні законних вимог персоналу установи (доповідь чергового по камері) (розділ II п.3 п.п.2 ПВР УВП, розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживанні нецензурних та жаргонних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП) та у не ввічливому відношенні до представників адміністрації (розділ II п.4 п.п.2 ПВР УВП).

Із даним засудженим проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст.ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які, відповідно до ст. 131-2 КВК України, виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, прийнято рішення розглянути дисциплінарне правопорушення, скоєне ОСОБА_3 , на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії №80 від 25.07.2023, вирішено ОСОБА_3 помістити до ДІЗО установи строком на 4 доби.

Крім того, 25.07.2023 о 09 годині 30 хвилин, знаходячись в камері «ДІЗО» №1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями. На неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації, засуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «Ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення. Відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор IMOU IPC-C22EP-A (с/н 7L01547PAZЕ9Е29P, інв. №1).

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після неодноразово зроблених йому зауважень, ОСОБА_3 доставлений представниками адміністрації до чергової частини приміщень «ДІЗО/ПКТ» для надання письмового пояснення. Відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор IMOU IPC-C22EP-A (с/н 7L01547PAZЕ9Е29P, інв. №1).

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий за сезоном, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених та правилами безпеки засуджений раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив встановлений порядок відбування покарання, що виразилося в порушенні встановлених законодавством правил ізоляції (розділ II п.4 п.п.2 ПВР УВП), не виконанні законних вимог персоналу установи (доповідь чергового по камері) (розділ II п.3 п.п.2 ПВР УВП, розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживанні нецензурних та жаргонних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП) та у не ввічливому відношенні до представників адміністрації (розділ II п.4 п.п.2 ПВР УВП).

Із даним засудженим проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст.ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, прийнято рішення розглянути дисциплінарне правопорушення, скоєне ОСОБА_3 , на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії №81 від 26.07.2023, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Крім того, 26.07.2023 о 09 годині 30 хвилин, знаходячись в камері «ДІЗО» № 1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями. На неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації, засуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення. Відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор IMOU IPC-C22EP-A (с/н 7L01547PAZЕ9Е29P, інв. №1).

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після неодноразово зроблених йому зауважень, ОСОБА_3 доставлений представниками адміністрації до чергової частини приміщень «ДІЗО/ПКТ» для надання письмового пояснення. Відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор IMOU IPC-C22EP-A (с/н 7L01547PAZЕ9Е29P, інв. №1).

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий за сезоном, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених та правилами безпеки засуджений раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив встановлений порядок відбування покарання, що виразилося в порушенні встановлених законодавством правил ізоляції (розділ II п.4 п.п.2 ПВР УВП), не виконанні законних вимог персоналу установи (доповідь чергового по камері) (розділ II п.3 п.п.2 ПВР УВП, розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживанні нецензурних та жаргонних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП) та у не ввічливому відношенні до представників адміністрації (розділ II п.4 п.п.2 ПВР УВП).

Із даним засудженим проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст.ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст. 107 ч.3, ч.4, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, прийнято рішення розглянути дисциплінарне правопорушення, скоєне ОСОБА_3 , на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії №82 від 27.07.2023, вирішено ОСОБА_3 переведення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

Надалі ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.07.2023 по справі №646/3909/23, провадження №1-в/646/170/2023 подання (клопотання) начальника ДУ «Диканівська ВК (№12)» про переведення засудженого до приміщення камерного типу строком на 1 місяць задоволено, ухвала в частині переведення засудженого до ПКТ виконана негайно, а саме: 28.07.2023 ОСОБА_3 переведено до приміщення камерного типу (ПКТ).

Крім того, 02.08.2023 о 13 годині 00 хвилин, в приміщенні камерного типу, камері №1 державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , в.о. завідувача медичної частини (№12) ОСОБА_7 , (за згодою), а також засудженого ОСОБА_8 , 1990 року народження, бр. № 112, засудженого ОСОБА_9 , 1973 року народження, бр. № 111, засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. 186 ч.2, КК України, строк: 4 роки позбавлення волі, початок строку: 19.02.2022 року, кінець строку: 19.02.2026 року, заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка навести порядок в приміщенні камерного типу, камері №1, де він відбуває покарання, а саме: підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_3 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнений і взутий за сезоном. Однак засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився приступити до виконання чергування, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. На неодноразові вимоги заступника начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , приступити до виконання чергування засуджений ОСОБА_3 , відповідав відмовою.

Також засудженому ОСОБА_3 додатково роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, ст.ст. 107, 118, 132, 103 КВК України. Після чого засудженому ОСОБА_3 , заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка, на що останній знову відповів категоричною відмовою.

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_3 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду в.о. завідувачем медичної частини (№12) ОСОБА_7 , була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшенню житлово-побутових умов засуджених може».

Заходів фізичного, морального та психологічного впливу на засудженого ОСОБА_3 не здійснювалось.

Дії засудженого ОСОБА_3 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу ІІ. «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, щодо залучення без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 подає негативний приклад іншим засудженим.

На засіданні дисциплінарної комісії №86 від 03.08.2023 прийняте рішення ще раз висунути вимоги засудженому ОСОБА_3 щодо виконання робот по самообслуговуванню, благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Крім того, 03.08.2023 о 13 годині 30 хвилин, в приміщенні камерного типу, камері №1 державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , в.о. завідувача медичної частини (№12) ОСОБА_7 (за згодою), а також засудженого ОСОБА_8 , 1990 року народження, бр. № 112, засудженого ОСОБА_9 , 1973 року народження, бр. № 111, засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. 186 ч.2 КК України, строк: 4 роки позбавлення волі, початок строку: 19.02.2022 , кінець строку: 19.02.2026, заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка навести порядок в приміщенні камерного типу, камері №1, де він відбуває покарання, а саме: підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_3 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнений і взутий за сезоном. Однак засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився приступити до виконання чергування, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. На неодноразові вимоги заступника начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майора внутрішньої служби ОСОБА_10 приступити до виконання чергування засуджений ОСОБА_3 , відповідав відмовою.

Також засудженому ОСОБА_3 додатково були роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, ст.ст. 107, 118, 132, 103 КВК України. Після чого засудженому ОСОБА_3 заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка, на що останній знову відповів категоричною відмовою.

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_3 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду в.о. завідувачем медичної частини (№12) ОСОБА_7 , була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшенню житлово-побутових умов засуджених може».

Заходів фізичного, морального та психологічного впливу на засудженого ОСОБА_3 не здійснювалось.

Дії засудженого ОСОБА_3 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу ІІ. «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, щодо залучення без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 подає негативний приклад іншим засудженим.

На засіданні дисциплінарної комісії №87 від 04.08.2023 було прийняте рішення ще раз висунути вимоги засудженому ОСОБА_3 щодо виконання робот по самообслуговуванню, благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Крім того, 04.08.2023 о 14 годині 00 хвилин, в приміщенні камерного типу, камері №1 державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», у присутності чергового помічника начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_12 , в.о. завідувача медичної частини (№12) ОСОБА_7 , (за згодою), а також засудженого ОСОБА_8 , 1990 року народження, бр. № 112, засудженого ОСОБА_9 , 1973 року народження, бр. № 111, засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. 186 ч.2, КК України, строк: 4 роки позбавлення волі, початок строку: 19.02.2022, кінець строку: 19.02.2026, заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка навести порядок в приміщенні камерного типу, камері № 1, де він відбуває покарання, а саме: підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_3 , прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнений і взутий за сезоном. Однак засуджений ОСОБА_3 , в категоричній формі відмовився приступити до виконання чергування, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. На неодноразові вимоги заступника начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , приступити до виконання чергування засуджений ОСОБА_3 , відповідав відмовою.

Також засудженому ОСОБА_3 , додатково були роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, ст.ст. 107, 118, 132, 103 КВК України. Після чого засудженому ОСОБА_3 , заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка, на що останній знову відповів категоричною відмовою.

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_3 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду в.о. завідувачем медичної частини (№12) ОСОБА_7 , була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшенню житлово-побутових умов засуджених може».

Заходів фізичного, морального та психологічного впливу на засудженого ОСОБА_3 не здійснювалось.

Дії засудженого ОСОБА_3 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу ІІ. «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, щодо залучення без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 подає негативний приклад іншим засудженим.

Після цього йому під підпис було доведено вимоги ПВР та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України та матеріали щодо внесення відомостей до ЄРДР скеровані до територіального відділу поліції.

Згідно статті 5 КВК України, кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

У зв`язку з цим, до засудженого ОСОБА_3 , за випадками допущених вищевикладених злісних порушень вимог режиму тримання та накладення дисциплінарних стягнень одразу питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України не ініціювалося, оскільки заходи стягнення підлягали застосуванню з урахуванням принципу поступовості, були проведені профілактичні бесіди з начальником відділення СПС та психологом установи.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , виконав усі дії, які вважав за необхідне, з метою порушення режиму відбуття покарання та злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим на нього після 20.07.2023 за допущеними злісними порушеннями режиму відбування покарання накладені дисциплінарні стягнення за різні порушення режиму відбуття покарання, з яких, зокрема, 2 рази поміщався в дисциплінарний ізолятор, а також 1 раз поміщений до приміщення камерного типу, після чого допустив злісні порушення режиму.

17 серпня 2023 року між прокурором ОСОБА_13 , який згідно із статтею 37 КПК України має повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000880 від 05.08.2023 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_14 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості у приміщенні державної установи «Диканівська виправна колонія №12», за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, буд. 1.

Із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про підозру, сприяв проведенню досудового розслідування, беззастережно визнає обвинувачення в обсязі обставин, що викладені у повідомленні про підозру.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ст. 391 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а саме того, що ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину, відсутність тяжких наслідків та сприяння проведенню досудового розслідування, з урахуванням вказаних обставин, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 391 КК України у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання в обсязі 2 років 5 місяців позбавлення волі, за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.04.2019, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з і спитовим строком 3 роки, який набрав законної сили 13.11.2019, в подальшому ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.10.2021 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та ОСОБА_3 направлено в місця позбавлення волі строком на 4 роки, ухвала набрала законної сили 12.10.2021, на даний час відбуває покарання в умовах ДУ «Диканівська ВК (№12)», початок строку покарання 19.02.2022, кінець строку покарання 19.02.2026, станом на 17.08.2023 відбув фактично покарання в обсязі 1 року 5 місяців 28 днів, невідбута частина покарання складає 2 роки 6 місяців 2 дні, та остаточно визначити покарання у виді 3 (трьох) років 5(п`яти) місяців позбавлення волі.

Крім того, угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив затвердити цю угоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку підзахисного та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим є правильною за ст. 391 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє його права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Таким чином, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, а саме: рецедив злочинів.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим у присутності його захисника та прокурором, визначена за наявності до того законних підстав, а тому не суперечить інтересам суспільства.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, не одружений, характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили стосовно нього необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.369-371, 373-376, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 серпня 2023 року між прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000880 від 05.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.04.2019 та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 5(п`яти) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту постановлення вироку, тобто з05 вересня 2023 року.

Обрати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» - до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: матеріальний носій інформації CD-R диск розміром: діаметр диска 12 см, діаметр внутрішнього отвору 1,5 см, товщина 1,2 мм., на одній із сторін диску є напис заводський CD-R 52Х, одна сторона диска безбарвна, переливається кольором веселки, глянсова поверхня, інша сторона диску сріблястого кольору із заводським надписом «VERBATIM CD-R 700 MB 52Х 80 MIN», - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1