Житомирський апеляційний суд
Справа №294/745/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

законного представника

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 строком на 60 днів,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2023 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 строком на 60 днів.

Слідчий суддя дійшов висновку, що слід застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він є підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Також, слідчий суддя вказує, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведеними у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу не наведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На думку захисту, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які допустимі докази, які б вказували на вчинення підозрюваним саме інкримінованого йому злочину, передбаченому ч. 3 ст. 152 КК України.

Вказані обставини щодо необґрунтованості повідомлення про підозру не були належним чином оцінені слідчим суддею, що призвело до помилкового застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, зауважує що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_11 лише надав підготовлену палицю та презерватив, однак участі у даних подіях не брав.

Крім того, судом не враховано, що підозрюваний ОСОБА_10 має постійне місце проживання, навчається, характеризується позитивно, має міцні соціальні зав`язки, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Вважає, що обраний щодо підозрюваного запобіжний захід не відповідає ступеню встановленого ризику у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та законного представника підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку потерпілого, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтовуючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що надані матеріали провадження свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні підозрюваним інкримінованого злочину, ризики, визначені ст. 177 КПК України існують, а застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Вимогами ст.ст. 176, 178, 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, який застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Однак, під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 не були дотримані в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що 10.04.2023 року по даному факту внесено відомості до ЄРДР за №0000102, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

12.04.2023 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, зокрема обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом огляду місця події від 10.04.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом огляду предмету від 12.04.2023 року.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, має бути розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів (справи «Нечипорук-Йокало проти України», «Ткачов проти України», «Доронін проти України», «Харченко проти України»).

На переконання колегія суддів обираючи підозрюваному ОСОБА_10 найбільш суворий запобіжний захід, судом належно не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, наявність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, існування ризиків негативної поведінки особи чітко наведені та проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

Разом з тим, висновок суду про неможливість застосування до ОСОБА_10 іншого більш м`якого запобіжного заходу, належно не аргументований, оскільки суд обмежився лише посиланням на те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню визначених ризиків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_10 є неповнолітнім, (15 років), позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, має зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає в багатодітній сім`ї, де на вихованні є ще троє малолітніх дітей, він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, ці обставини на переконання апеляційного суду дають підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, а зокрема домашній арешт з забороною залишати житло цілодобово, покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, в повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Доводи прокурора про неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою через можливість впливу на свідків, які проживають у одному з підозрюваним населеному пункті, а також на потерпілого, якого він систематично цькував, а також інших підозрюваних з метою побудови власної версії обґрунтовуються виключно на припущеннях, характері та тяжкості злочину відповідно до підозри.

Показання свідка ОСОБА_13 надані слідчому про прояв цікавості ОСОБА_10 змістом показань, які той надавав слідчому не може бути переконливим доводом для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки за змістом протоколу, на той час, він не був у статусі підозрюваного, обмеження у спілкуванні зі свідками по справі щодо нього не застосовувалися, а зі змісту протоколу допиту свідка не вбачається, що стосовно нього застосовувалися погрози чи фізична сила.

Порушення обов`язків підозрюваним, в тому числі і в разі незаконного впливу на свідків є підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному повинна бути врахована разом з іншими обставинами, визначеними у ст.178 КПК України, а тому не може бути єдиним приводом для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки у цьому випадку нівелюється мета та значення інституту запобіжних заходів у кримінальному провадженні, а такий запобіжний захід перетворюється на міру попереднього покарання такої особи, що з врахуванням презумпції невинуватості є неприпустимим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2023 року ОСОБА_10 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника СВ відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_15 задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з забороною залишати житло цілодобово, на строк до 12 червня 2023 року.

Покласти на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: