Провадження №1-кп/127/382/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2023 за № 0000404,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.

Прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту, потерпілу, а також свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, разом з тим прокурор надав письмову заяву останньої, відповідно до якої вона просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 проти призначення судового розгляду не заперечував. Разом з тим заявив клопотання про виклик свідка ОСОБА_7 , а також витребування розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), тобто для затвердження угоди, закриття кримінального провадження, повернення обвинувального акта прокурору, направлення до іншого суду відсутні, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 31 КПК розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту, потерпілої, а також свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо клопотання захисника обвинуваченої в частині виклику в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_7 , суд вважає за доцільне зауважити таке.

Прокурор, заперечуючи проти задоволення зазначеного клопотання захисника обвинуваченої, посилався на те, що зазначений свідок не була допитана під час досудового розслідування.

У постанові від 06.04.2021 (справа № 209/3537/18) Верховний Суд (далі ВС) зазначив, що КПК не зобов`язує сторону захисту фіксувати будь-яким чином показання своїх свідків під час досудового розслідування.

У постанові від 07.06.2022 (справа № 462/1710/16-к) ВС зауважив, що показання свідка, викликаного судом за клопотанням сторони захисту, з`являються лише під час його допиту в судовому засіданні і, таким чином, не можуть бути відкриті до цього моменту.

Отже, як зазначив ВС вимоги статті 290 КПК не перешкоджають стороні захисту шукати і надавати суду докази після закінчення досудового розслідування, у тому числі під час розгляду справи в суді першої інстанції. Це зокрема підтверджується положеннями пункту 8 частини третьої статті 42 КПК, відповідно до яких обвинувачений, тобто особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду, має право збирати і подавати докази.

Виключення такої можливості істотним чином обмежить здатність обвинуваченої особи ефективно захищатися від обвинувачення.

Разом з тим, ВС зазначив, що в контексті ефективної організації судочинства бажано, щоб сторони завчасно повідомляли суд і одна одну про намір допитати ту чи іншу особу, щоб уникнути затягування розгляду справи. Однак законодавець не передбачив таку вимогу, принаймні для сторони захисту, і допустимість доказів, зокрема показань свідка в суді, не може залежати від своєчасності повідомлення про свідка, якого сторона має намір допитати.

У постанові від 17.03.2020 (справа № 691/1358/15-к) ВС зазначив, що відкриття матеріалів кримінального провадження стороною захисту прямо пов`язане із наявністю відповідного запиту від прокурора, а усні показання свідка захисту під час досудового розслідування можуть не фіксуватись.

Саме тому посилання прокурора щодо відсутності правових підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченої в частині виклику та подальшого допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , оскільки її показання не були відкриті під час досудового розслідування і зазначений свідок не була допитана, суд оцінює критично. Натомість суд вважає за доцільне з метою реалізації засад кримінального судочинства клопотання захисника обвинуваченої в цій частині задовольнити.

Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, на думку суду, відсутні.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту про витребування розширених відомостей з ЄРДР, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Заявляючи клопотання про витребування витягу з ЄРДР, сторона захисту послалась на ту обставину, що отримані відомості зможуть підтвердити або спростувати сумніви щодо дотримання стороною обвинувачення вимог КПК та Положення про порядок ведення ЄРДР.

Відповідно до частини першої статті 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Зі змісту частини другої статті 84 КПК випливає, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з частиною першою статті 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до частини третьої статті 99 КПК сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Реченням другим частини третьої статті 99 КПК зроблене застереження, згідно з яким оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. При цьому зі змісту частини четвертої статті 99 КПК випливає, що дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Отже, доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних документів на підтвердження вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень.

ВС у постанові від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17) зазначив, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.

У постанові від 09.09.2020 (справа № 761/28347/15-к) ВС дійшов висновку, що згідно з частиною другою статті 84 КПК витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру.

Крім того, у постанові від 08.04.2020 (справа № 826/7244/18) ВС звернув увагу на те, що інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано відповідачем у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Доступ до такої інформації мають учасники кримінального провадження та інші особи у спеціальному порядку, визначеному КПК.

Отже, суд враховує, що сторона захисту заявила клопотання про витребування відомостей з ЄРДР, що в розумінні частини першої статті 99 КПК не є документом. При цьому захисник обвинуваченої не надав суду доказів того, що отримати відомості щодо кримінального провадження у порядку, визначеному КПК, іншим способом не представилось за можливе. Тому, аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов до переконання, що в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (суддею одноособово) на підставі обвинувального акта, згідно з яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2023 за № 0000404, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 21 червня 2023 року о 15.30 годині.

У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту, потерпілу, свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування та свідка сторони захисту.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: