№1-кп/756/589/23
УХВАЛА

Іменем України

"22" травня 2023 р м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особа, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника малолітньої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Оболонського районного суду м. Києва матеріали кримінального провадження за клопотанням прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування до малолітньої особи, яке не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., громадянина України, не працюючого, не одруженого, студента ВСП Київского індустріального фахового коледжу КНУБА 1-го курсу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Оболонського районного суду м. Києва надійшло вище вказане клопотання.

Клопотання обґрунтоване тим, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.02.2021, близько 02-50 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Г. Дніпра, 38, де побачив на землі під деревом поблизу МАФів, що розташовані вздовж проїжджої частини за зазначеною адресою, поліетиленовий згорток. Піднявши його та розгорнувши, останній виявив у ньому 15 згортків, обмотаних ізолентою, в яких знаходилась подрібнена речовина рослинного походження, а саме особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

В той час, у малолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, виникло бажання на вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, та для реалізації якого останній, знайдені 15 згортків із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, а саме особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, заховав у шкарпетки, тим самим придбав особливо небезпечний наркотичний засіб з метою збуту.

Після чого, продовжуючи свої дії, спрямовані на вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зберігаючи при собі 15 згортків із особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, з метою збуту, малолітній ОСОБА_4 , направився далі у сторону будинку № 40, що по вул. Г. Дніпра, у м. Києві., де його побачили працівники патрульної поліції. Під час спілкування з ОСОБА_4 , останній зізнався працівникам поліції, що має при собі заборонені в обігу речовини, після чого на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, по приїзду якої у присутності двох понятих, батька малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та захисника, у малолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, було вилучено 15 згортків, обмотаних ізолентою, в яких знаходилась подрібнена речовина рослинного походження, а саме особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який останній придбав та зберігав з метою збуту.

В ході досудового розслідування встановлено, що надана на дослідження речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою 16,6 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України визнав повністю та надав покази, які за своїм змістом відповідають обставинам викладеним у клопотанні. Також зазначив, що розуміє протиправний характер своїх дій та щиро розкаюється у вчиненому.

Оцінивши наявні у справі докази, суд вважає доведеною провину малолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила застосувати до малолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері до його повноліття.

Малолітній ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_6 не заперечувала проти застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі сина під її нагляд.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про можливість його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння йому виповнилося 15 років, тому, відповідно до 22 КК України, він не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

У відповідності до ч.1. ч.2 ст. 105 КК України, Неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до ч.2 ст. 484 КПК України, кримінальне провадження щодо неповнолітньої особи, в тому числі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, здійснюється слідчим, дізнавачем, які спеціально уповноважені керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх. Під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо малолітніх (неповнолітніх), перш за все, має бути забезпечення інтересів самого малолітнього (неповнолітнього).

Вирішуючи питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, суд встановив наступне. Згідно з актом медичного огляду у неповнолітнього ОСОБА_4 виявлено міопію середнього ступеня, хронічний тонзиліт, плоско-вальгусна постанова стоп, кіфотична постава, може знаходитись в закладі закритого типу. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов - для проживання неповнолітнього ОСОБА_4 умови для дітей створені, діти забезпечені всім необхідним для життя та розвитку. Відповідно до побутової характеристики - неповнолітній ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, спокій громадян та громадський порядок не порушує, скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило. Відповідно до характеристики, наданої з ВСП Київський індустріальний фаховий коледж КНУБА, в якому навчався неповнолітній ОСОБА_4 - за час навчання проявив себе, як учень з достатнім рівнем знань, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Оцінивши зібрані в даному кримінальному правопорушенні докази, виходячи з вимог закону, беручи до уваги дані про особу малолітнього, суд вважає, за доцільне застосувати відносно малолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд законного представника ОСОБА_6 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1634,50 грн., відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають відшкодуванню з законного представника малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_6 .

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 292, 392, 395, 497-501, КПК України, суд,

постановив :

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування до малолітньої особи, яке не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000436, яке внесене 26.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність - примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ним повноліття

Стягнути з ОСОБА_6 , витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1634,50 (тисячу шістсот тридцять чотири) гривні 50 коп.

Речові докази: канабіс масою 16.6 г. - знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1