Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 10 травня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000185 від 22.11.2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, -

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 10 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначено покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнено з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік з покладенням відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 2173 грн. 88 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 25 000 грн. ? моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення та 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн. витрат на правову допомогу.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

За вироком суду 22 листопада 2020 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на території АЗК ТОВ «ОККО-Драйв» №РН19, що в м.Березне по вул. Андріївська, 95, Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив в словесну суперечку з ОСОБА_8 . В цей момент в ОСОБА_6 , виник умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_8 , підійшов до останнього та наніс один удар кулаком правої руки в область голови, а саме ліву частину обличчя.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи висновки суду щодо доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, правильність кваліфікації дій за ч.1 ст. 122 КК України, виду та розміру призначеного покарання, застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, покликається на незаконність вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 щодо стягнення моральної шкоди.

Зазначає, що судом не в повній мірі враховано поведінку потерпілого, що передувала події злочину. Конфлікт, який за кілька хвилин передував вчиненню ним кримінального правопорушення щодо ОСОБА_8 , розпочав сам потерпілий, який наніс йому удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи, внаслідок чого він впав спиною на асфальтне покриття. Звертає увагу, що вказані обставини підтверджуються відеозаписом із камер відеоспостереження на території АЗС «ОККО» та ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 22.03.2022 року, відповідно до якої кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 126 КК України по факту нанесення йому побоїв закрито з нереабілітуючих підстав.

Наголошує, що він вчиняв дії, спрямовані на відшкодування шкоди потерпілому, зокрема, в судовому засіданні пропонував готівкові кошти у сумі 40000 грн., проте потерпілий відмовився отримувати відшкодування, вказуючи, що така сума не покриє понесені ним витрати. Після ухвалення судом вироку вказує, що повністю добровільно відшкодував закладу охорони здоров`я витрати на лікування ОСОБА_9 в сумі 16408,60 грн.

Вважає, що за наведених обставин, розмір морального відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_8 слід зменшити до 10000 грн., що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Просить вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 10 травня 2023 року відносно нього змінити в частині вирішення цивільного позову. Зменшити суму морального відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_8 до 10000 грн. В решті вирок залишити без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вид і міра призначеного покарання та застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності з випробуванням, не оскаржується, а тому, відповідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо незгоди з сумою, стягненої судом на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди, то апеляційний суд вважає їх необгрунтованими з огляду на те, що заявлений цивільний позов, зокрема, і в цій частині вирішений відповідно до вимог діючого законодавства з врахуванням вимог розумності і справедливості.

Частиною 5 ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно положень ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з вироку суду, при вирішенні даного цивільного позову судом встановлено, що внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що викликали фізичний біль та душевні страждання, яких зазнав останній.

При визначенні саме розміру моральної шкоди, судом враховано характер правопорушення, вчиненого обвинуваченим, який є умисним злочином проти здоров`я особи; глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, якому було спричинено закритий перелом лівого вилично-орбітального комплексу, що в клінічному перебізі супроводжувався посттравматичним невритом лівого підочного нерва, потерпілий лікувався стаціонарно 23 дні, а також неодноразово звертався до лікарів під час амбулаторного лікування; те, що будь-яких доказів настання внаслідок травмування невідворотних негативних наслідків потерпілим представлено не було; матеріальний стан ОСОБА_10 , який не працює, однак є працездатними, має задовільний стан здоров`я, утриманців не має; поведінку потерпілого, що передувала події злочину.

З врахуванням зазначеного, а також виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди саме 25 000 грн., з чим, фактично погодився останній, зважаючи на не оскарження ним вироку суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді потерпілий підтвердив враховані судом першої інстанції обставини щодо погіршення його здоров`я та вимушених змін в житті, яких він зазнав внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 . Ствердив, що внаслідок отриманої травми при встановлених судом обставинах він не відчуває ліву частину обличчя, погіршився зір на 20 відсотків, перебував на стаціонарному лікуванні 20 днів, (харчувався через трубочку).

На думку колегії суддів, враховуючи характер та обсяг страждань потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, висновок суду щодо визначеного грошового відшкодування моральної шкоди, є обґрунтованим і підстав для зменшення розміру моральної шкоди не вбачається.

За таких обставин доказів на спростування висновків суду першої інстанції обвинуваченим в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обгрунтованим і вмотивованим, відтак підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 10 травня 2023 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3