Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1512/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.82 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Житомирі судове провадження №279/1512/23 за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.03.2023,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та просить її скасувати, постановити нову ухвалу якою замінити засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Богунського районного суду міста Житомира від 14.05.2021 року більш м`яким покаранням, а саме виправними роботами з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави. Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними, невідповідності висновків суду обставинам справи. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання і реєстрації, має на утриманні малолітню дитину, яка потребує його підтримки, крім того він гарантовано забезпечений робочим місцем у ФОП ОСОБА_9 , а тому він зацікавлений довести своєю працею та поведінкою своє виправлення. Крім того судом також не було надано належної оцінки, що згідно гарантійного листа ФОП ОСОБА_9 , останній гарантує працевлаштування засудженого ОСОБА_8 після звільнення з місць позбавлення волі на посаду вантажника, з окладом 8 000 гривень, із відрахуванням із заробітку в дохід держави відповідно до рішення суду.

Посилається на те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки на волі, має місце проживання та родину, а також гарантовано буде працевлаштований, а тому оскаржувана ухвала має бути скасована, як помилкова, оскільки не враховує всі фактичні обставини особи і належної поведінки засудженого. Вказує, що суд першої інстанції зробив помилкові висновки, що засуджений не став на шлях виправлення, хоча останній майже весь час відбування покарання працює, має два заохочення, засуджений за ненасильницький злочин без потерпілих, ще до початку відбування покарання пролікувався і позбувся наркозалежності, працював волонтером, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, родину і дітей, йому залишилось відбувати покарання близько 1 року, і головне що він буде гарантовано працевлаштований після заміни покарання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника в підтримку апеляційної скарги, позицію прокурора, який просив оскаржену ухвалу залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

З оскарженої ухвали вбачається, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст.82 КК України та ст.539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.

Чистиною 3 ст.82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з ч.ч.1 та 3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В ході розгляду провадження встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Богунського районного суду м. Житомира від 14.05.2021 року за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13.01.2022 року вирок Богунського районного суду від 14.05.2021 року залишено без змін. Початок строку відбуття покарання 15.02.2022 року, кінець строку 15.04.2024 року. В ДУ "Коростенська ВК-71" відбуває покарання з 08.06.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження судом першої інстанції враховано характеризуючі дані засудженого ОСОБА_8 відповідно до яких останній характеризується задовільно, допускав порушення встановленого порядку відбуття покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, раніше неодноразово судимий та вчинив новий злочин в період відбуття іспитового строку, не виправдав довіру суду та вчинив новий злочин, що свідчить про стійку стабільність вчинення нових злочинів після звільнення, За весь період відбування покарання має одне заохочення. Працевлаштований на виробництві установи в швейній ділянці. До суспільно-корисної праці відноситься задовільно не завжди належним чином, може ухилитися від праці та потребує контролю з цього приводу, участі у суспільному житті відділенні та в роботі самодіяльних організацій не приймає та приймати не бажає, у відношенні до представників адміністрації не завжди ввічливий та тактовний, їх законні вимоги виконує тільки під контролем, на заходи виховного характеру реагує задовільно, за програмою диференційованого виховного впливу "Фізкультура і спорт" не займається, вину у скоєному злочині визнав, однак каяття з приводу вчиненого не проявляє.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги й те, що 14.12.2022 року був розглянутий на спільному засіданні комісії державної установи "Коростенського ВК №71" та спостережної комісії при Коростенському міськвиконкомі з питання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми, так як він не став на шлях виправлення.

Аналізуючи дані про поведінку засудженого та ставлення його до праці за весь період відбування покарання, суд першої інстанції правильно зазначив, що засуджений ОСОБА_8 по теперішній час не довів досягнення ним виправлення, що є обов`язковою підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

З таким висновком суду погоджується й апеляційний суд та вважає, що вищенаведене свідчить про не достатню готовність засудженого до самокерованої правослухняної поведінки, а отже заява захисника про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким наразі є передчасною.

Апеляційний суд приходить до висновку, що розглядаючи заяву захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , в порядку ст.82 КК України, суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, в тому числі на які посилається захисник, прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для застосування вимог ст.82 КК України, а саме заміни ОСОБА_8 невідбутої частини покарання на більш м`яке.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що заміна невідбутої частини покарання на більш м`яке є виключно заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, і з огляду на це, такі дії засудженого не можна розцінювати як сумлінну поведінку та належне ставлення до праці, а тому, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що засуджений своїм відношенням до праці та поведінкою не довів своє виправлення та перевиховання і обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання останнього.

Всі доводи захисника ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі були предметом розгляду в суді першої інстанції, які були перевірені та враховані під час розгляду даного провадження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.03.2023, якою відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :