Провадження № 1-кп/932/455/21
Справа № 200/61/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0003772, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження під №0003772 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 124 КК України.

У судовому засіданні стороною захисту адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив суд закрити кримінальне провадження за ст. 124 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності. Вказав, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та те, що дане закриття є з нереабілітуючих обставин, наполягав на задоволені клопотання.

Прокурор не заперечувала проти заявленого клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився без поважних причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, судом він також був неодноразово належним чином повідомлений про зміну висунутого ОСОБА_7 обвинувачення з ч.1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України та його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, а також про надходження клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження за ст. 124 КК України із закінчення строків давності .

Так, 23.02.2022 під час судового засідання прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 було змінено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 з частини 1 статті 121 КК України на статтю 124 КК України.

23 лютого 2022 року на адресу місця мешкання потерпілого ОСОБА_6 , яка зазначена в матеріалах кримінального провадження, було направлено копію зміненого обвинувального акту та роз`яснено вимоги ст. 338 КПК України про те, що він має право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, може надати свої заперечення щодо зміненого обвинувачення з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України.

28 березня 2022 року до суду стороною захисту адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 124 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, тобто на підставі ст. 49 КК України.

Далі, 30.01.2023, 21.02.2023, 22.03.2023, 10.04.2023 рекомендованою кореспонденцією, з повідомленнями про наступну дату судового засідання, на адресу місця мешкання потерпілого ОСОБА_6 направлялася копія зміненого обвинувального акту та клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження. При цьому, також роз`яснено вимоги ст. 338 КПК України про те, що він має право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, надати свої заперечення щодо зміненого обвинувачення з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України, а у разі відсутності заяв потерпілого, суд розгляне кримінальне провадження та клопотання сторони захисту у його відсутність .

Однак, дані повідомлення, змінений обвинувальний акт та клопотання про закриття кримінального провадження за давністю, поверталися на адресу суду з позначкою, що "адресат відсутній за вказаноюадресою".

Також, 21.02.2023, 23.03.2023, 11.04.2023 через мобільний додаток «Viber» потерпілому ОСОБА_6 направлялися ціж фотокопії повідомлення про наступну дату судового засідання, зміненого обвинувального акту та клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження за давністю з листами, в яких потерпілому роз`яснено вимоги ст. 338 КПК України про те, що він має право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, а також надати свої заперечення щодо зміненого обвинувачення з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України, а у разі відсутності заяв потерпілого, суд розгляне кримінальне провадження та клопотання сторони захисту у його відсутність .

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи SMS- повідомленнями на 23.02.2022 року, 18.04.2022 року, 05.05.2022 року, 01.06.2022 року, 20.06.2022 року, 14.07.2022 року, 04.08.2022 року, 28.09.2022 року. 02.11.2022 року, 28.11.2022 року, 03.01.2023 року, 21.02.2023 року, 21.03.2023 року,17.05.2023 року, однак до судових засідань жодного разу не з`явився без поважних причин, будь-яких заяв до суду не направляв.

В судове засідання 29.05.2023 року потерпілий ОСОБА_6 також не з`явився без поважних причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв до суду не надав, і судом продовжений розгляд справи у його відсутність.

29 травня 2023 року під час судового розгляду прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра було знову змінено обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ст.124 КК України. Обвинувальний акт долучений до матеріалів справи, вручений присутнім учасникам судового провадження, в тому числі обвинуваченому, виконано вимоги ст. 338 КПК України.

Також 29 травня 2023 року під час судового засідання стороною захисту адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст.124 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, тобто на підставі ст. 49 КК України.

29 травня 2023 року, а також 11 серпня 2023 року копія змінененого обвинувального акту та клопотання про закриття кримінального провадження рекомендованою поштою направлено на адресу місця мешкання потерпілого ОСОБА_6 з повідомленнями про день, час та місце розгляду справи та з листами, в яких потерпілому роз`яснено вимоги ст. 338 КПК України про те, що він має право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, а також надати свої заперечення щодо зміненого обвинувачення на ст.124 КК України, а у разі відсутності заяв потерпілого, суд розгляне кримінальне провадження та клопотання сторони захисту у відсутність потерпілого.

Однак, дані повідомлення, змінений обвинувальний акт та клопотання про закриття кримінального провадження за давністю, поверталися на адресу суду з позначкою, що "адресат відсутній за вказаною адресою".

Також, 31.05.2023 та 11.08.2023через мобільний додаток «Viber» направлялися ціж фотокопії повідомлення про наступну дату судового засідання, зміненого обвинувального акту та клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження за давністю з листами, в яких потерпілому роз`яснено вимоги ст. 338 КПК України про те, що він має право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, а також надати свої заперечення щодо зміненого обвинувачення з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України, а у разі відсутності заяв потерпілого, суд розгляне кримінальне провадження та клопотання сторони захисту у його відсутність .

Вказані обставини свідчать, про те, що судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення потерпілого про день, місце та час судового розгляду справи, забезпечення його участі у судовому засіданні, про зміну обвинувачення на ст.124 КК України та клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження за ст.124 КК України за давністю, роз`яснення ст. 338 КПК України .

Однак, потерпілий ОСОБА_6 до суду з 23.02.2022 року не з`являвся без поважних причин, причин неявки суду не повідомляв. Також не надав будь яких заяв або заперечень щодо зміни висунутого обвинувачення на ст. 124 КК України, клопотання сторони захисту щодо закриття кримінального провадження за ст. 124 КК України, а тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне, розглянути справу у відсутність потерпілого.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0003772, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із спливом строків давності, із закриттям кримінального провадження, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що01 жовтня 2015 року приблизно о 15.00 год. , знаходячись неподалік зупинки громадського транспорту біля будинку 128 по пр. Гагаріна в м.Дніпро, під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження - у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох саден в завушній області праворуч, синця на спинці носу праворуч з переходом до внутрішнього кута правого ока, ледве помітний внутрішньо-шкіряний крововилив по передньо-бічній поверхні шиї ліворуч у нижньому відділі, двох синців по тильній поверхні правої кисті в проекції | та 2 п?ясних кісток з переходом на основу фалангу 1 -го пальця, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-го пальця на всьому протязі.

Далі, потерпілий ОСОБА_6 , тримаючи в руках биту, намагався вдарити обвинуваченого ОСОБА_7 битою по голові.

В цей час ОСОБА_7 розвернувся до потерпілого, прикрив голову рукою, і, будучи в стані необхідної оборони, але перевищуючи її межі, усвідомлюючи явну невідповідність спричиненої йому шкоди небезпеці посягання та обстановці захисту, умисно, з метою самозахисту, іншою рукою наніс потерпілому ОСОБА_6 під час боротьби удар ножем в область черева, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 проникаюче колото-різане поранення черева, яке починається раною на передній поверхні черева ліворуч по середньо- ключичній лінії, яка переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, далі проникає в черевну порожнину, з ушкодженням великого сальника та випадінням частки його назовні, пересічення 10-го ребра та ушкодженням тіла шлунку по передній стінці, з явищами внутрішньочеревної кровотечі (300 мл крові в черевній порожнині), яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_7 , що виразилися в умисному заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, кваліфіковані за ст.124 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який у суді пояснив, що обвинуваченого до подій не знав, будь-яких відносин не підтримував.

01.10.2015 року приблизно о 15.00 год. він керував автомобілем «Ford», рухався з житлового масиву Тополя в напрямку вул.Героїв Сталінграду (нині пр. Богдана Хмельницького). Крім нього, в автомобілі на другому пасажирському сидінні перебував свідок ОСОБА_9 . Зліва від нього по ходу його руху, паралельно, їхав автомобіль марки «Nissan», як потім дізнався під керування ОСОБА_10 , в якому також перебував обвинувачений ОСОБА_7 . Знаходячись на кільці в лівій смузі, водій ОСОБА_10 став з`їжджати з кільця вправо, перетинаючи його смугу та ледь не скоїв наїзд на його транспортний засіб. Після чого він зупинився, і авто марки «Nissan» також. Він сказав водію - «куди ти їдеш баклан, ти що дороги не бачиш, вивчи правила дорожнього руху», при цьому образливих слів не висказував. На це, водій автомобіля марки «Nissan» став висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою.

З автомобіля «Nissan» першим вийшов ОСОБА_7 , підбіг до нього і вдарив його правою рукою в обличчя, коли ще він сидів в автомобілі. Після цього удару, він вийшов з автомобіля. Вони стали штовхатися з обвинуваченим, так як хотів, щоб обвинувачений відійшов від його авто. Тоді коли він побачив, що до нього прямує товариш обвинуваченого, що був за кермом ОСОБА_10 , зрозумів, що йому буде непереливки, і його поб`ють. А тому перебіг на праву сторону автомобіля, туди ж підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та стали його бити разом.

Зі слів ОСОБА_9 йому відомо, що той вирішив втрутитись в цей конфлікт, хотів вийти з авто з битою, якою хотів їх налякати, але ОСОБА_7 це побачив, прижав того дверима до стійки дверей та забрав у нього цю биту. В цей момент його бив ОСОБА_10 в область верхньої частини тіла. Забрав биту у ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вдарив нею його по голові, руці, нозі, приблизно 4-5 разів . Ці удари були достатньої сили, так як від одного удару по нозі, розбився його мобільний телефон, що лежав в кишені. Також, обвинувачений вибив скло у дверях його автомобіля.Далі вони бігали біля автомобіля, ОСОБА_7 гнався за ним з битою.

Потім обвинувачений та ОСОБА_10 хотіли втекти, він попрохав перехожих, щоб хтось викликав поліцію. ОСОБА_7 сів до автомобіля на пасажирське сидіння, за кермом був ОСОБА_10 , вони хотіли від`їхати на авто, але він їм не дав цього зробити, став перед їх автомобілем та сказав, що вони нікуди не поїдуть, зараз приїде поліція.

Після цього, до нього підійшов ОСОБА_7 та вдарив його знову. В цей час зупинився тролейбус, він схопив ОСОБА_7 «за грудки» та притиснув до тролейбуса. Обвинувачений кинув биту під тролейбус та побіг. Він взяв биту з під тролейбуса, так як це його річ і віддати її було нікому, та погнався за ним. Гадав, що обвинувачений втече і ніхто не заплатить йому за вибите скло, і хотів подивитись, куди обвинувачений побіжить. Коли він гнався за обвинуваченим, не висловлював йому вимоги про зупинку, в цей час діалогу між ними не було.

Потім, обвинувачений різко повернувся, він побачив у нього в правій руці ніж. На це він перевів биту перед собою, не замахуючись. Це зробив, щоб захиститися від ножа, що був у обвинуваченого. Але в цю мить обвинувачений ткнув його ножем в лівий бік. Від різкої болі він впав на асфальт. Після цього був доставлений до лікарня та прооперований.

Зазначав, що коли забрав з-під тролейбусу биту, тоді для нього небезпеки з боку обвинуваченого та ОСОБА_10 не було. Але він хотів дочекатися поліцейських, затримати автомобіль, а тому побіг за обвинуваченим, так як хотів затримати автомобіль «Nissan», який рухався в тому ж напрямку. Обвинувачений мав відношення до цього автомобіля, так як їхав в ньому.

Вказав, що обвинуваченому він наніс удар битою лише один раз, коли виходив з автомобіля. Також він відштовхнув обвинуваченого ногою від себе у верхню частину тіла, але це не був удар.

Додав, що аварійна ситуація не була зафіксована на відео реєстраторі.

Також спричинені обвинуваченим тілесні ушкодження у вигляді ударів, медичним висновком не зафіксовані, так як синці загоюються, є легкими тілесними ушкодженнями, які лікуються на протязі 7-14 днів. Фактично він потрапив на судово-медичну експертизу через 21 день, а тому тілесних ушкоджень не залишилось.

Він ( ОСОБА_6 ) є учасником громадської організації «Дорожня варта» і тому він по рації викликав на підмогу соратників. Викликати поліцейських попросив перехожих, так як у нього був конфлікт, і поліцейської рації він не мав. Щоб викликати соратників, йому достатньо лише натиснути на екран.

Цивільний позов підтримав, просив стягнути з обвинуваченого 100 000 грн. моральної шкоди, так як через скоєне проти нього кримінальне правопорушення він втратив на деякий час працездатність та не міг працювати. Також, просив стягнути з обвинуваченого заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 21 633 грн. 89 коп., яка складається з придбаних ліків, розбитого телефону та скла в дверцятах автомобіля.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка в суді пояснила, що до подій 01.10.2015 року обвинуваченого та потерпілого не знала, жодних стосунків не підтримувала.

Можливо 01.10.2015 року, десь о 15.00 -15.30 год. вона знаходилась на робочому місці у торгівельному павільйоні на підстанції. Дівчата побачили, що сталася аварійна ситуація. Так, автомобілі, що рухались на дорозі, зупинились. Вона побачила, що з одного автомобіля вийшов, як потім дізналась, обвинувачений ОСОБА_7 , і підійшовши до іншого авто, став витягувати потерпілого ОСОБА_6 з автомобіля. В руках у обвинуваченого вона побачила бейсбольну биту, якою він бив по автомобілю, а також махав нею на потерпілого, а той закривався руками. Потім потерпілий відштовхнув обвинуваченого, вони стали бігати один за одним, щось кричали, але що саме, вона не чула. Далі обвинувачений кинув биту під тролейбус. Товариш, що був з обвинуваченим, поїхав на автомобілі вперед, і обвинувачений побіг за ним. В цей час вона побачила потерпілого, який тримаючи в руках биту, став бігти за обвинуваченим. Потім прибігла жінка та повідомила, що потерпілого ранили ножем.

Показами свідка ОСОБА_10 , який в суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_7 знає близько 6-7 років, підтримує з ним дружні стосунки. Потерпілого ОСОБА_6 до подій не знав, будь яких стосунків не підтримував.

Вказав, що 01.10.2015 він разом із ОСОБА_12 рухалися на автомобілі марки «Nissan X-Trail » по Запорізькому шосе в бік ТЦ «Дафі». Перебуваючи в зоні руху по колу біля ТЦ «Дафі»,їм перетнув дорогу автомобіль «FordTransit», тим самим створивши аварійну ситуацію. З метою уникнення зіткнення, він став різко гальмувати, намагатися уникнути зіткнення. Після зупинки, ОСОБА_13 вийшов із автомобіля та підійшов до водія автомобілю «FordTransit», щоб з`ясувати причини порушення ним ПДР. На вказані дії ОСОБА_7 , водій ОСОБА_14 став в його бік нецензурно виражатися. Після чого, ОСОБА_14 відкрив двері свого автомобілю та наніс ОСОБА_13 ногою удар в область голови.

Побачив це, щоб не заважати руху іншим автомобілям, він проїхав на своєму авто та став попереду автомобіля «FordTransit», вийшов із автомобіля та побачив що між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 почалася бійка.

Далі, ОСОБА_15 попрохав свого напарника дістати із автомобіля биту та бити їх. В цей момент він став чоловіків ( ОСОБА_7 та ОСОБА_16 ) розбороняти, намагався закінчити конфлікт та поїхати. Втім, ОСОБА_15 продовжував себе агресивно вести, став просити свого товариша викликати по рації «своїх» хлопців та продовжував наносити удари битою ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_17 забрав у нього биту та викинув її.

А коли він та ОСОБА_7 сіли до автомобілю, ОСОБА_14 перегородив їм дорогу, ліг на капот автомобілю та не давав проїхати. Потім ОСОБА_12 вийшов із автомобілю та став ОСОБА_14 відтаскувати, тим самим надаючи йому дорогу проїхати. Він проїхав та зупинився на вул. Динамо, де й став чекати на ОСОБА_7 .

Через деякий час ОСОБА_12 підбіг до нього, сів в автомобіль, і через деякий час втратив свідомість. Прийшовши до тями, він дав ОСОБА_18 серветки, щоб той зупинив кров та відвіз його додому. Він пропонував ОСОБА_7 відвезти його до лікарні, однак він відмовився. Ніж у ОСОБА_7 він не бачив, не бачив також, щоб він наносив ОСОБА_19 удари ножем.

Показами свідка ОСОБА_9 , який в суді пояснив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_18 він не знав, стосунків не підтримував, підстав казати неправду відносно нього немає. ОСОБА_15 - це його знайомий, знайомі близько 10 років, а тому казати неправду відносно останнього підстав немає.

Вказав, що 01.10.2015 він разом із ОСОБА_15 рухалися на автомобілі «Ford Transit» по Запорізькому шосе в бік вул. Г.Сталінграду, за кермом якого перебував ОСОБА_15 Рухаючись по колу, їм посигналила якась машина. ОСОБА_15 зупинився, а машина, що подала сигнал, теж зупинилася попереду. Після чого, до їх машини підійшов раніше невідомий чоловік, як потім дізналися ОСОБА_7 та став нецензурно виражатися в бік ОСОБА_20 . ОСОБА_15 вийшов із автомобіля та в цей час до нього підійшов товариш ОСОБА_7 - ОСОБА_21 .

Побачивши це, він дістав із автомобіля биту, щоб налякати їх, втім ОСОБА_7 вихопив у нього биту та став нею розмахувати, розбив скло в автомобілі. Потім ОСОБА_7 цією ж битою побив ОСОБА_22 по голові та тулубу, а після викинув її під тролейбус. ОСОБА_22 дістав биту та став бігти за ОСОБА_17 , а він ( ОСОБА_9 ) в цей час пішов до автомобіля. Коли повернувся до ОСОБА_22 , то він вже лежав на землі та був в крові. Хто наніс ОСОБА_19 тілесні ушкодження йому не відомо.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Медичною довідкою Клінічного об`єднання швидкої медичної допомоги від 01.10.2015, відповідно до якої, у потерпілого ОСОБА_6 встановлено наявність колото різаної травми передньої поверхні черевної стінки та останній госпіталізований ( том 1 а.с.10).

Протоколом огляду від 01.10.2015, відповідно до якого за адресою: м.Дніпропетровськ на пр. Гагаріна, 128, оглянуто грузовий мікроавтобус марки «Форд» державний знак НОМЕР_1 . В автомобілі розбите скло, скло з лівої сторони автомобіля містить пошкодження у виді тріщини. В ході огляду виявлено пулю біля пасажирської двері та 1 слід пальця руки розміром 17х24 мм, який відкопійовано на липку стрічку розміром 37х56 мм та вилучено. (том 1 а.с. 11)

Протоколом огляду від 01.10.2015, відповідно до якого оглянуто відеореєстратор марки «FALCON», який надав ОСОБА_9 . Відеореєстратор вилучено під час огляду. (том 1 а.с. 12)

Протоколом огляду від 01.10.2015, відповідно до якого за адресою: м.Дніпропетровськ по пр. Гагаріна, 128, оглянуто металевий предмет схожий на биту, яку видав для огляду ОСОБА_9 . Бита чорного кольору з написом «Ват» білого кольору та перемотаною рукояткою ізолентою чорного кольору, зверху скріплюється срібного кольору накруткою. Після огляду биту вилучено (том 1 а.с. 13) та визнано речовим доказом. (том 1 а.с. 77)

Протоколом огляду від 01.10.2015 з фототаблицею, відповідно до якого за адресою: м.Дніпропетровськ по пр. Гагаріна, 128, оглянуто зупинку транспортних засобів. З правого боку розташована зупинка громадського транспорту, також по правому боку розташовані лотки з тютюновими виробами. З лівого боку розташована проїзна частина. (том 1 а.с. 14-19)

Протоколом огляду від 01.10.2015 з фототаблицею, відповідно до оглянуто спортивну кофту, комбінезон та футболку, які належать ОСОБА_6 . Оглянуто комбінезон, на відстані 175 мм від верхньої частини комбінезона та 5 мм від нижньої частини комбінезона мається наскрізний отвір нечіткої форми, довжиною 48 мм навколо якого є затверділі нитки тканини з речовиною бурого кольору, невизначеної форми. Кофта червоно сірого кольору спереду на блискавці, має капюшон та спереду два кармани. Капюшон із смужками білого кольору, на відстані 100 мм від правого бічного шву та 200 мм від низу кофти (в районі правого накладного карману) мається наскрізний зигзагоподібний отвір довжиною 50 мм, навколо якого мається затвердіння ниток та нашарування речовини бурого кольору. На відстані 110 мм від правого боку та 120 мм від нижнього краю кофти мається наскрізний отвір г-подібної форми довжиною 118 мм. (том 1 а.с. 21-24)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.10.2015 за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого свідок, серед осіб представлених для впізнання, впізнав ОСОБА_23 , як одного з чоловіків, які спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_6 (т.1 а.с. 49-53).

Протоколом огляду від 03.10.2015 з фототаблицею, згідно якого був проведений огляд приміщення обміну валют «Абсолют Фінанс», розташованого по бул. Зоряний (пр. Гагаріна, 128-а) в м. Дніпропетровську та вилучений «DVD-R» диск з відеозаписом з камери відео спостереження від 01.10.2015 року, який був переглянутий в судовому засіданні. (т.1 а.с. 56-59)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2015 за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого ОСОБА_11 на фото № 2 впізнала чоловіка, який бив бейсбольною битою хлопця біля ТЦ «Дафі». (т.1 а.с. 65-66) Відповідно до довідки (том 1 а.с. 67) впізнаною особою є ОСОБА_7 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2015 за участю свідка ОСОБА_24 , в ході якого свідок на фото № 3 впізнала чоловіка, який 01.10.2015 бив бейсбольною битою хлопця біля ТЦ «Дафі». (т.1 а.с. 72-73) Відповідно до довідки (том 1 а.с. 74) впізнаною особою є ОСОБА_7 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2015 року згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фото №4 чоловіка, який біля ТЦ «Дафі» наніс йому удар ножем. (т.1 а.с. 87-89) Відповідно до довідки (том 1 а.с. 90) впізнаною особою є ОСОБА_7 .

Протоколом перегляду від 06.10.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого був переглянутий відеозапис з відео реєстратора з автомобіля «Форд Транзит», яким 01.10.2015 року керував потерпілий ОСОБА_6 під час якого останній впізнав себе на відеозапису та вказав на інших осіб у тому числі на обвинуваченого ( т.1 а.с. 91-93)

Протоколом перегляду від 06.10.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого був переглянутий DVD диск з відеозаписом з ломбарду за 01.10 2015 року. ( т.1 а.с. 94-96)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2015 за участю свідка ОСОБА_9 , який на фото №1 впізнав чоловіка, який бив бейсбольною битою ОСОБА_6 біля ТЦ «Дафі». (т.1 а.с. 96-97) впізнаною особою відповідно до довідки (том 1 а.с. 98) є ОСОБА_7 .

Протоколом перегляду від 06.10.2015 за участю свідка ОСОБА_25 , в ході якого був переглянутий відеозапис, на якому зафіксовано, як ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 удари битою по голові та тулубу. ( т.1 а.с. 106-109)

Протоколом перегляду від 06.10.2015 за участю свідка ОСОБА_25 , в ході якого був переглянутий відеозапис з відео реєстратора з автомобіля «Форд Транзит», яким 01.10.2015 року керував потерпілий ОСОБА_6 на якому зображено, як ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 удари битою по голові та тулубу. ( т.1 а.с. 110-114)

Копією висновку спеціаліста № 4630 від 02.10.2015, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені ушкодження у вигляді: синців, саден та внутрішньо шкіряного крововиливу на обличчі, голові, шиї та верхніх кінцівках, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в термін, на який вказує обстежений.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. (том 1 а.с. 123-124)

Копією висновку експерта № 5151е від 10.11.2015, відповідно до якої у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, двох саден в завушній області праворуч, синця на спинці носу праворуч з переходом до внутрішнього кута правого ока; ледве помітного внутрішньо шкіряного крововиливу по передньо бічній поверхні шиї ліворуч у нижньому відділі, двох синців по тильній поверхні правої кисті в проекції 1 та 2 п`ясних кісток з переходом на основну фалангу 1 пальця, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 4 пальця на всьому протязі.

Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння (синці синьо червоного кольору, без чітких меж, садна з темно червоним підсохлим дном, нижче рівня оточуючої шкіри, внутрішньо шкіряний крововилив блідо червоного кольору) виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони могли утворитися в термін 1 1,5 доби до моменту огляду, тобто і термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку та ушкоджень в області голови, обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 дію, але не більше, як три тижні (21 день).

Тілесні ушкодження в області шиї та обох кістей відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони є нехарактерними для спричинення їх при одномоментному падінні з висоти власного зросту.

Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), яким міг бути і кулак та частина яких можливо з обмеженою контактуючою поверхне, яким могла бути бита чи палиця. (том 1 а.с. 185-186)

Висновком судово-медичної експертизи № 5361-е від 25.11.2015, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черева, яке починається раною на передній поверхні черева ліворуч по середньо-ключичній лінії, яка переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, далі проникає в черевну порожнину, з ушкодженням великого сальника та випадінням частки його назовні, пересічення 10-го ребра та ушкодженням тіла шлунку по передній стінці, з явищами внутрішньочеревної кровотечі (300 мл крові в черевній порожнині).

Враховуючи характер та локалізацію виявленого у нього тілесного ушкодження, ступень ознак його загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що воно отримано незадовго до надходження на стаціонарне лікування, тобто у термін, на який вказав потерпілий та прокурор у постанові.

За своїм характером тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черева з ушкодженням внутрішніх органів, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння.

Враховуючи характер та локалізацію виявленого у нього тілесного ушкодження, можливо вказати, що тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранень, є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту та ударом об тупу тверду поверхню.

Виявлене у потерпілого тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черева з ушкодженням внутрішніх органів спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями, що діяв у напрямку спереду назад, знизу доверху, що підтверджується характером поранення та напрямком раньового каналу.

При огляді наслідків загоєння тілесних ушкоджень та за даними наданої медичної документації будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для спричинення від дії тупих твердих предметів (каменя, палиці, кулака або інших) не зазначено. (т.1 а.с. 191-193);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2015 з фототаблицею за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого останній показав та розповів, як ОСОБА_7 наніс йому удар ножем. ( т.1 а.с. 195-202);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2015 року за участю ОСОБА_7 , в ході якого останній розказав та показав, що він отримавши удари битою по голові від ОСОБА_6 , обернувся, тримаючи в руках ніж, тим самим розповів про механізм спричинення удару ножем ОСОБА_6 ( т.1.а.с. 204-207);

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 5364-е від 25.11.2015 року, згідно якого локалізація та характер виявленого у ОСОБА_6 тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черева, не суперечить механізму його спричинення на який вказував потерпілий під час проведення слідчого експерименту, тобто при ударі ножем в живіт ліворуч.

В ході проведення слідчого експерименту, потерпілий вказує на нанесення йому ударів кулаками та бейсбольною битою по голові, обличчю, тулубу та лівій нижній кінцівці, однак за даними наданої медичної документації будь-яких тілесних ушкоджень в даних областях не зазначено. Оцінити дані отримані під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 не представляється можливим, так як він не вказав механізм отримання тілесного ушкодження гр. ОСОБА_6 (т.1 а.с. 210-212)

Протоколом перегляду відеозапису від 25.11.2015, відповідно до якого оглянуто відеозапис з відеореєстратора на якому зафіксовано події від 01.10.2015. (т.1 а.с. 217-219)

Протоколом перегляду відеозапису від 25.11.2015, відповідно до якого оглянуто відеозапис з відеореєстратора на якому зафіксовано події від 01.10.2015 на зупинці громадського транспорту у м.Дніпропетровську по пр.Гагаріна, 128а. (т.1 а.с. 220-221)

Висновком судово-трассологічної експертизи № №70/03-244 від 24.12.2015 року, згідно якого предмет, вилучений 01.10.2015 року з автомобіля «Форд» д/н НОМЕР_1 , до категорії холодної зброї не відноситься. Даний предмет виготовлений заводським способом, є спортивною битою для ігри в бейсбол (т.2 а.с. 22-24).

Будучи допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою провину не визнав та пояснив, що раніше він з потерпілим ОСОБА_6 знайомий не був, а тому підстав казати неправду відносно нього не має.

01.10.2015 приблизно о 15.00 годин, він разом із ОСОБА_26 рухалися на автомобілі«NissanX-Trail» по Запорізькому Шосе в крайній лівій смузі для руху в бік ТЦ «Дафі». Наближаючись до кільця на перехресті Запорізького шосе та пр. Гагаріна, з правого боку їх став «притискати» автомобіль «Ford Transit», а потім різко загальмував, в результаті чого водій ОСОБА_27 , з метою уникнення аварії різко застосував гальмування. Після того як автомобілі зупинилися, водій автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 став їх нецензурно принижувати.

Після чого він ( ОСОБА_7 ) вийшов із автомобіля та підійшов до водія ОСОБА_6 , щоб з`ясувати причину його такої поведінки, в результаті чого між ними виникла сварка. В ході якої, ОСОБА_6 раптово для нього відчинив двері автомобіля та стоячи на підніжці наніс йому ногою удар в обличчя, далі спустився та продовжував наносити йому удари по голові та тулубу. В результаті чого між ними почалася боротьба, в ході якої вони перемістилися на праву сторону автомобіля, біля пасажирської двері. ОСОБА_6 став його душити, втім оскільки незадовго до цих подій, він переніс операцію в районі носоглотки, від дій ОСОБА_16 у нього почалася внутрішня кровотеча. Він попрохав ОСОБА_16 зупинитися, однак на його прохання ОСОБА_15 не відреагував та продовжував себе вести агресивно та ще сильніше душити та прохати свого напарника нести биту.

Далі, обернувшись позаду себе він побачив ОСОБА_9 , який стояв із залізною битою у руках. Він вихватив цю биту та став відмахуватися, в результаті чого пошкодив вікно в авто «FordTransit». Однак, ОСОБА_15 вихопив у нього цю биту та став наносити нею йому удари по голові, а також по пальцям, коли він намагався закрити руками голову. Побачивши це, до них підійшов ОСОБА_27 та попросив покинути місце події та поїхати. Коли вони сіли в автомобіль та намагалися поїхати, дорогу перегородив ОСОБА_15 , який ліг на капот автомобіля та всіляко перешкоджав їх проїзду. Він ( ОСОБА_7 ) вийшов з автомобіля та відігнав від нього ОСОБА_6 .

В цей момент його товариш на автомобілі зміг від`їхати подалі. Він ( ОСОБА_28 ) просив ОСОБА_6 аби він залишив їх у спокої, а ОСОБА_6 вимагав, аби він віддав йому його биту. В цей момент до зупинки під`їхав тролейбус та він кинув биту ОСОБА_6 під тролейбус та став бігти до свого товариша ОСОБА_21 .

Однак, позаду себе знову почув погрози ОСОБА_6 та нецензурну лайку. Обернувшись, він побачив, що ОСОБА_6 замахнувся на нього битою, яку тримав в руках. В цей час він лівою рукою закрив голову, а з правого карману куртки дістав ніж який виставив вперед, в результаті чого ОСОБА_15 на нього наштрикнувся, а він втік.

Сівши в автомобіль, йому стало зле та він втратив свідомість. Через деякий ОСОБА_29 його привів до тями, він попрохав його відвести додому. Дома йому ставало тільки гірше, почали проявлятися травми та він попрохав зятя відвести його до лікарні ім. Мечникова, де він зняв побої та поїхав до лікарні за місцем мешкання, де перебував на лікуванні 6 днів.

Уточнив, що він ОСОБА_19 жодних тілесних ушкоджень не наносив, не бив, а лише захищався від його агресивних дій. При цьому, хвилювався за своє життя, оскільки ОСОБА_6 весь час йому погрожував, що вб`є, а також його побив битою.

Незважаючи на невизнання своєї провини, суд вважає повністю доведеним обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 124 КК України, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КК України, кожній особі гарантується право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно з ч. 3 ст.36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Так, як вбачається з показів допитаного обвинуваченого ОСОБА_7 , який вказував, що умислу на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень він не мав, а лише захищався від агресивної поведінки останнього, який і був ініціатором виниклого конфлікту.

Між ними виникла обопільна бійка, в ході якої він не одноразово прохав потерпілого зупинитися, втім останній не реагував та продовжував свою агресивну поведінку по відношенню до нього, а далі ще й попрохав свого товариша принести биту. ОСОБА_7 розуміючи, що дана бита буде використана проти нього, вихопив її у товариша потерпілого, втім потерпілий її забрав та став наносити нею удари йому по голові та пальцям, коли той закривав голову руками.

Дані покази обвинуваченого підтверджуються показами свідка ОСОБА_10 та висновком судово-медичного експертизи, відповідно до якої, у ОСОБА_28 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох саден в завушній області праворуч, синця на спинці носу праворуч з переходом до внутрішнього кута правого ока, ледве помітний внутрішньо-шкіряний крововилив по передньо-бічній поверхні шиї ліворуч у нижньому відділі, двох синців по тильній поверхні правої кисті в проекції 1 та 2 п`ясних кісток з переходом на основу фалангу 1 го пальця, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-го пальця на всьому протязі ( том 1 а.с.185-186).

Згідно вказаного висновку, за своїм характером усі ці ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), яким міг бути і кулак та частина яких можливо з обмеженою контактуючої поверхнею, яким могла бути бита чи палиця, та спричинені в термін 1-1,5 доби до моменту огляду, тобто і в термін на який вказує обстежений ( том 1 а.с.185-186).

Відповідно до наявного у справі висновку спеціаліста №44630 від 02.10.2015 року, оглянутий ОСОБА_7 02.10.2015 року, тобто на наступний день після подій кримінального правопорушення ( том 1 а.с123-124).

Далі, як вказував обвинувачений, побачивши такі події, з метою припинення конфлікту, до них підійшов його товариш ОСОБА_10 , який попрохав ОСОБА_7 поїхати й тим самим припинити виниклу сварку.

Втім потерпілий став перешкоджати їх руху, шляхом блокування руху автомобіля під керуванням свідка ОСОБА_10 .

Вказані покази обвинуваченого об`єктивно підтверджуються відтвореним відеозаписом подій, показами свідка ОСОБА_10 , а також і самого потерпілого ОСОБА_6 , які також не заперечували даних обставин.

Коли ОСОБА_7 вийшов із автомобіля, потерпілий не припиняв свої дії. Саме з метою припинення конфлікту, ОСОБА_7 викинув биту під тролейбус, який в цей час проїжджав поруч.

Однак, потерпілий дістав биту та став наздоганяти обвинуваченого з битою у руках, після обвинувачений застосував ніж, в результаті чого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Дані обставини узгоджуютьсяз відтвореним під час судового засідання відеозаписом, а також і показами допитаного свідка ОСОБА_10 , покази якого не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки вони послідовні, детальні та взаємозв`язані між собою та з дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи дані покази обвинуваченого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 суд доходить висновку про відсутність у обвинуваченого умислу саме на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, оскільки як встановлено в судовому засіданні, дії обвинуваченого, на протязі усього конфлікту, були спрямовані саме на його припинення, втім, потерпілий, не припиняв виниклий конфлікт та своїми діями перешкоджав його припиненню.

Також, як встановлено з показів допитаних у суді обвинуваченого, потерпілого та свідків, під час сутички між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , саме свідок ОСОБА_9 дістав биту з автомобіля потерпілого, яка, в подальшому, переходила то до обвинуваченого, то до потерпілого.

Обвинувачений кинув биту під тролейбус з метою припинення конфлікту та став тікати, однак, потерпілий ОСОБА_6 дістав биту з- під транспортного засобу та став наздоганяти обвинуваченого, при цьому розуміючи, що в руках у ОСОБА_30 яких-небудь предметів, якими він міг би погрожувати потерпілому не було.

Дані обставини, підтверджено відтвореним під час судового розгляду відеозаписом, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_7 біжить по пішохідній доріжці від зупинки громадського транспорту біля ТЦ «Дафі», мимо пункту обміну валют. За ним із битою в правій руці біжить потерпілий ОСОБА_6 , який наздоганяє ОСОБА_7 та робить замах рукою, в якій знаходиться бита над його головою, намагаючись нанести удар битою в голову. В цей момент ОСОБА_7 розвертається, лівою рукою, зігнутою в лікті прикриває свою голову від удару ОСОБА_6 , а правою рукою наносить один удар в ліву частину тулубу ОСОБА_6 .

Отже, судом встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_7 не було умислу на спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Заподіянню обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 колото-різаного поранення в область черева передував конфлікт між обвинуваченим та потерпілим на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якого обвинувачений отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тяжке тілесне ушкодження обвинуваченим ОСОБА_7 було спричинене потерпілому ОСОБА_6 лише в той момент, коли потерпілий, тримаючи в руках биту, намагався битою вдарити обвинуваченого по голові, і той, розвернувшись до потерпілого, прикриваючи голову рукою, будучи в стані необхідної оборони, але перевищуючи її межи, усвідомлюючи явну невідповідність спричиненої йому шкоди небезпеці посягання та обстановці захисту, умисно, іншою рукою наніс потерпілому ОСОБА_6 під час боротьби один удар в область черева ножем, який заздалегідь не готував для вчинення злочину.

При цьому, застосований обвинуваченим спосіб захисту явно не відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту, й тим самим спростовує доводи сторони захисту щодо наявності в діях обвинуваченого необхідної оборони.

Під час судового розгляду потерпілий, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зазначали про спричинення потерпілому обвинуваченим численних ударів битою та кулаками в обличчя. Однак, згідно дослідженого під час судового розгляду висновку судово-медичної експертизи № 5361-е від 25.11.2015, у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черева з ушкодженням внутрішніх органів.

Відповідно до цього ж висновку наслідків загоєння тілесних ушкоджень та за даними наданої медичної документації будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для спричинення від дії тупих твердих предметів (каменя, палиці, кулака або інших) не зазначено, а відтак спростовує доводи потерпілого та свідків в цій частині.

Також висновком додаткової судово-медичної експертизи № 5364-е від 25.11.2015 встановлено, що будь яких тілесних ушкоджень в області голови, обличчя, тулубу та нижніх кінцівках, на які вказує потерпілий та свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , за даними медичної документації не зазначено.

З відтвореного відеозапису вбачається, як ОСОБА_7 біг по пішохідній доріжці, а за ним з битою в руці біг потерпілий ОСОБА_6 , який наздогнав ОСОБА_7 та замахнувся битою над головою обвинуваченого, і лише після цього ОСОБА_7 дістав ніж і наніс удар, а тому судом не приймаються доводи про те, що потерпілий в такий спосіб хотів затримати обвинуваченого, абовиставив биту попереду себе з метою захисту від ножа, що держав у руках ОСОБА_7 .

Окрім цього, не приймаються й доводи обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_6 наштрикнувся на ніж, оскільки спростовується відтвореним відеозаписом а також висновком судово медичної експертизи № 5361-е від 25.11.2015 відповідно до якої, виявлене тілесне ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 у виді колото різаного поранення черева з ушкодженням внутрішніх органів спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями, що діяв у напрямку спереду назад, знизу доверху, що підтверджується характером поранення та напрямком раньового каналу, й свідчить про достатню силу з якою він був нанесений, а отже не були випадковими.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинених з перевищенням меж необхідної оборони, вірно кваліфіковані за ст.124 КК України.

Під час судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про звільнення його від кримінального відповідальності за ст.124 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у відповідності до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення за ст.124КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інкримінований йому злочини вчинив 01.10.2015, від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався від вказаних органів, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення не зупинявся та не переривався.

Тобто вищезазначені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності закінчився.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду вказав, що своєї провини за ст. 124 КК України не визнає. Однак просить задовольнити клопотання та закрити кримінальне провадження за ст. 124 КК України щодо нього та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності.

Також в суді обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав та те, що дане закриття є з нереабілітуючих обставин, однак наполягав на задоволені цього клопотання.

Потерпілому ОСОБА_6 було належним чином доведено до відома про наявність клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження за давністю, він належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду як справи, так і даного клопотання про закриття кримінального провадження задля з`ясування його позиції, однак в судові засідання, в тому числі щодо розгляду даного клопотання з 18.04.2022 року. Однак, до судових засідань не з`явився без поважних причин, будь-яких заяв до суду не направляв, хоча достеменно обізнаний про судовий розгляд даної справи.

При цьому, позиція потерпілого під час закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України з`ясовується, проте вона не є вирішальною, оскільки підстави для звільнення особи від кримінальної та закриття кримінального провадження чітко визначені статтями 284288 КПК України, а відтак з урахуванням положень ст. 28 КПК України, суд вважає за необхідне розглянути клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у відсутність потерпілого.

Відповідно до чинного законодавства, не визнання провини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, також не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає клопотання сторони захисту обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню й приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження №0003772 відносно ОСОБА_7 та звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.124КК України, у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Окрім цього, прокурором, в інтересах держави в особі КЗ «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» ДОР подано цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення збитків завданих злочином.

Також, потерпілим ОСОБА_6 до ОСОБА_7 подано цивільний позов з доповненнями про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Проте, нормами статті 129 КПК України встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову чи відмову у ньому, може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Окрім того, пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року, «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, цивільний позов прокурора, в інтересах держави в особі КЗ «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» ДОР та потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне залишити без розгляду, з роз`ясненням права на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст.128, 284-286, 288, 350, 371-372, 376, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінчення строків давності.

Кримінальне провадження №0003772 відносно ОСОБА_8 за ст.124 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

-диск із відеозаписом (том 1 а.с.60, ) зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-биту (том 1 а.с. 77) знищити;

-футболку, спортивна кофту, комбінезон (том 1 а.с. 154) повернути потерпілому ОСОБА_6

-відеореєстратор (том 1 а.с. 154) повернути потерпілому ОСОБА_6

-карту пам`яті (том 1 а.с. 154) зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-слід пальця руки (том 2а.с. 240) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за проведення експертиз № 62/01-402 від 26.11.2015, № 70/03-244 від 24.12.2015 на загальну суму 491,04 грн. віднести на рахунок держави (том 1а.с. 235, том 2 а.с. 21).

Цивільний позов прокурора, в інтересах держави в особі КЗ «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» ДОР до ОСОБА_7 про стягнення збитків завданих злочином- залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_7 з доповненнями до цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільним позивачам право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1