Справа № 459/1869/17
Провадження № 1-в/459/65/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді клопотання начальника Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2023 начальник Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області звернувся до суду із клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, посилаючись на те, що він був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.07.2017 року за ч.1 ст.126 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн. Вирок надійшов на виконання 22.08.2017 року. 23.08.2018 Червоноградський районний відділ скерував на адресу Червоноградського міського суду Львівської області подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженого, яке було задоволено, останньому замінено покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень на покарання у вигляді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин. 18.06.2028 року ОСОБА_3 ознайомлено із порядком та умовами відбування покарання, а також про відповідальність в разі ухилення від відбування покарання, однак засуджений для відпрацювання громадських робіт не прибув. 21.01.2019 року до Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області внесено подання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 27.04.2022 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України, закрито на підставі ст.49 КК України та ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Зазначає, що 11.05.2022 року та 23.05.2022 року засудженому надіслано виклики до Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, на які він не з`явився, 02.06.2022 року розпочато першочергові заходи.

05.01.2022 року у засудженого відібрано пояснення та видано направлення для відпрацювання громадських робіт, проте згідно інформації КП «Червонограджитлокомунсервіс» ОСОБА_3 не з`являвся для відпрацювання громадських робіт.

25.01.2023 року до Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області внесено подання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності, за якими відомості у ЄРДР не вносились.

19.07.29023 року ОСОБА_3 надіслано виклик до Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області для направлення для відпрацювання громадських робіт, однак останній знову не з`явився.

З урахуванням викладеного проситьзвільнити ОСОБА_3 від подальшого відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник уповноваженого органа з питань пробації подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що подання підтримує.

Прокурор при висловленні своєї позиції вказав, що подання підтримує, просить таке задовольнити.

Засуджений, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.07.2017 за ч.1 ст.126 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн. Вирок набрав законної сили 21.08.2017 року.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19.04.2018 ОСОБА_3 замінено призначене вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.07.2017 за ч.1 ст.126 КК України покарання у виді штрафу у сумі 510 грн на покарання у виді громадських робіт, строком на 30 год.

Згідно ч.2 ст.534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.537, ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в порядку, передбаченим ч.2 ст.539 КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом 2 (двох) років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Суд при цьому враховує, що статтею 80 КК України передбачено нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлюються імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише судом, відповідно до ст.389 КК України. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чіткою регламентованою законодавством процедурою.

Зокрема за ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, відомості про невиконання засудженим ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт свідчать лише про те, що він з часу набрання ухвалою законної сили до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив, натомість, до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України не притягувався, а отже підстав зупинення або переривання перебігу строку давності виконання ухвали відносно нього, що передбачені ч.ч.3,4 ст.80 КК, судом не встановлено.

Строк давності виконання ухвали сплив, та протягом цього строку засуджений ОСОБА_3 нового злочину не вчинив. Зазначене свідчить про наявність законних підстав для задоволення подання органу пробації, у зв`язку з чим ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання у виді громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання ухвали суду.

Керуючись п. 1 п.1ст.80 КК України,ст.152 КВК України, ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.07.2017 року, ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19.04.2018 року, звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1