15.05.2023 Справа № 756/5190/23

Справа № 756/5190/23
Провадження № 1-кс/756/1012/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002992 від 06.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 21.04.2023 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0002992 від 06.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно, вилучене 13.04.2023 під час обшуку приміщення АДРЕСА_1 , у якому здійснює діяльність приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002992 від 06.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом того, що група осіб, до якої входить, зокрема, приватний нотаріус ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, за попередньою змовою, незаконно заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 07.10.2022 приватним нотаріусом ОСОБА_5 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_6 (продавцем) та ОСОБА_7 (покупцем) та зареєстрований в реєстрі за №11943.

Разом з тим, допитана потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що вказаний договір-купівлі продажу вона не підписувала та квартиру не продавала.

У подальшому, 18.10.2022 приватним нотаріусом ОСОБА_8 посвідчено довіреність ОСОБА_7 , відповідно до якої останній уповноважує громадянина ОСОБА_9 вчиняти від його імені дії по розпорядженню (продажу) квартири АДРЕСА_3 .

11.11.2022 приватний нотаріус ОСОБА_10 посвідчила договір купівлі-продажу №1045 вищевказаної квартири, укладений між ОСОБА_9 (продавцем), який діяв в інтересах ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 (покупцем).

Таким чином, договір купівлі-продажу від 07.10.2022, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 , предметом якого стала квартира за адресою: АДРЕСА_2 , являється підробленим, а ОСОБА_7 - підставною особою.

13.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 05.04.2023 проведено обшук у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , за адресою діяльності останнього: АДРЕСА_4 .

В ході обшуку виявлено та вилучено наступне майно: супровідний лист та ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду №756/11066/22 від 28.02.2023, 756/1573/23; лист слідчому судді; копію договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2022; оригінал заяви ОСОБА_7 ; оригінал заяви ОСОБА_6 ; оригінал заяви ОСОБА_6 ; завірену копію квитанції; завірену копію паспорту ОСОБА_6 серія та номер НОМЕР_1 ; завірену копію картки платника податків ОСОБА_6 , № НОМЕР_2 ; повний витяг з Державного реєстру активів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть; завірену копію паспорту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_3 ; завірену копію довідки платника податків ОСОБА_7 , №; повний витяг з Державного реєстру активів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб; оригінал свідоцтва про право власності від 22.07.2009, відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; завірену копію технічного паспорту відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; оригінал інформаційної довідки з КП КМР «КМ БТІ»; Витяг з реєстру територіальної громади м. Києва; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно; Інформацію з Єдиного реєстру боржників; оригінал витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна № 80694678; Інформацію з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_7 , завірену копію звіту про проведення незалежної оцінки відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 дані документи на 31 аркуші поміщені до паперового конверту; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору у білому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , S/N НОМЕР_6 , моб. номер НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , S/N НОМЕР_10 , моб.номер НОМЕР_11 ; комп`ютерний системний блок «ARTLINE Business B39(B39v03) AL142690»; монітор марки «PHILIPS» серійний номер UKOA; 2 комп`ютерних кабелі; копії реєстру нотаріальних дій за 2022 рік на 12 аркушах та копії реєстру нотаріальних дій за 2023 рік на 398 аркушах.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 13.04.2023 вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002992 від 06.12.2022.

З урахуванням наведеного прокурор просить накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів, запобігання ризикам його приховування, знищення та перетворення.

Прокурор у судовому засіданні не підтримав клопотання в частині накладення арешту на вилучені під час обшуку супровідний лист та ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду №756/11066/22 від 28.02.2023, 756/1573/23; лист слідчому судді, а також два комп`ютерних кабелі з огляду на те, що вказане майно не має значення речових доказів у кримінальному провадженні. В іншій частині клопотання підтримав та просив задовольнити з метою забезпечення збереження речових доказів. Зазначив, також, що вилучені під час обшуку ком`ютерний системний блок та монітор марки «PHILIPS» є тимчасово вилученим майном, оскільки слідчим суддею в ухвалі про обшук не надавався дозвіл на їхнє вилучення. Усе інше майно було вилучене за ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та вилучення від 05.04.2023, а тому не є тимчасово вилученим майном. Вилучення ком`ютерного системного блоку було обумовлене тим, що на ньому може зберігатися зашифрована або видалена інформація і з`ясування цього питання потребує спеціальних знань та часу. Враховуючи, що усе вказане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, вважав за необхідне накласти на нього арешт.

Також прокурор просив поновити строки звернення до суду з даним клопотанням, які пропущено через те, що лише 21.04.2023 при отриманні повістки про виклик у судове засідання з розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 на неповернення тимчасово вилученого майна йому стало відомо про проведення слідчим 13.04.2023 обшуку в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_5 та його результати. А враховуючи те, що з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи за приписами ст. 64-2 КПК України може звернутися лише процесуальний керівник, він не міг раніше подати до суду вказане клопотання.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що усе майно, вилучене 13.04.2023 у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , є тимчасово вилученим майном. Прокурором без поважних причин пропущено процесуальні строки звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, передбачені абзацом другим ч. 5 ст. 171 КПК України. Прокурор був обізнаний про вилучене майно, оскільки він одразу після обшуку та вилучення звертався з клопотаннями до слідчого та прокурора про повернення майна, а потім змушений був звернутися з відповідної скаргою на їхню бездіяльність до слідчого судді. Також зазначив про те, що прокурором не доведено, що вилучене майно відповідає ознакам речових доказів у кримінальному провадженні. Під час обшуку вилучені реєстри нотаріальних дій, що становлять нотаріальну таємницю, що може призвести до її розголошення, та мобільні телефони, якими користується нотаріус ОСОБА_5 , при цьому не зрозуміло, яке значення вони мають для вказаного кримінального провадження.

Вислухавши прокурора, адвоката, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності п.9 ч.1 ст. 7 КПК України.

За вимогами ст.16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Отже, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст.94, 132, 173 КПК повинен врахувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002992 від 06.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом того, що невстановлені особи, за попередньою змовою, незаконно заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 .

В рамках даного кримінального провадження слідчим суддею Оболонського районного суду міста Києва в ухвалі від 05.04.2023 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснює діяльність приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення: оригіналу справи щодо реєстрації договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; чорнових записів, щоденників, особистих записників, які містять відомості щодо реєстрації договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також мобільного телефону/телефонів, якими користується ОСОБА_5 , а також без вилучення - комп`ютерної техніки та пристроїв для збереження цифрової інформації з можливістю копіювання інформації, яку вони містять, а у разі, якщо доступ до переліченого майна обмежується її власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням логічного захисту на вилучення такого майна.

13.04.2023 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , за адресою діяльності останнього: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: супровідний лист та ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду №756/11066/22 від 28.02.2023, 756/1573/23; лист слідчому судді; копію договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2022; оригінал заяви ОСОБА_7 ; оригінал заяви ОСОБА_6 ; оригінал заяви ОСОБА_6 ; завірену копію квитанції; завірену копію паспорту ОСОБА_6 серія та номер НОМЕР_1 ; завірену копію картки платника податків ОСОБА_6 , № НОМЕР_2 ; повний витяг з Державного реєстру активів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть; завірену копію паспорту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_3 ; завірену копію довідки платника податків ОСОБА_7 , №; повний витяг з Державного реєстру активів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб; оригінал свідоцтва про право власності від 22.07.2009, відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; завірену копію технічного паспорту відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; оригінал інформаційної довідки з КП КМР «КМ БТІ»; Витяг з реєстру територіальної громади м. Києва; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно; Інформацію з Єдиного реєстру боржників; оригінал витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна № 80694678; Інформацію з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_7 , завірену копію звіту про проведення незалежної оцінки відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 дані документи на 31 аркуші поміщені до паперового конверту; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору у білому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , S/N НОМЕР_6 , моб. номер НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , S/N НОМЕР_10 , моб.номер НОМЕР_11 ; комп`ютерний системний блок «ARTLINE Business B39(B39v03) AL142690»; монітор марки «PHILIPS» серійний номер UKOA; 2 комп`ютерних кабелі; копії реєстру нотаріальних дій за 2022 рік на 12 аркушах та копії реєстру нотаріальних дій за 2023 рік на 398 аркушах.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 13.04.2023 вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002992 від 06.12.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

За приписами ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучене 13.04.2023 під час обшуку у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , за адресою його діяльності: АДРЕСА_4 , майно можна поділити на два види: майно, дозвіл на вилучення якого наданий в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку, та тимчасово вилучене майно, до якого відносяться: комп`ютерний системний блок «ARTLINE Business B39(B39v03) AL142690»; монітор марки «PHILIPS» серійний номер UKOA; два комп`ютерних кабелі; копії реєстру нотаріальних дій за 2022 рік на 12 аркушах та копії реєстру нотаріальних дій за 2023 рік на 398 аркушах.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

Як вже зазначалося вище, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, з урахуванням обставин, викладених у клопотанні прокурора та підтверджених доданими до нього матеріалами показання потерпілої та свідків, протоколом огляду предмету, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучені під час обшуку у приватного нотаріуса ОСОБА_5 речі та документи можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення або можуть зберігати на собі сліди його вчинення, або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що, у свою чергу, є підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, як застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів,оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на наступне майно: копію договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2022; оригінал заяви ОСОБА_7 ; оригінал заяви ОСОБА_6 ; оригінал заяви ОСОБА_6 ; завірена копія квитанції, завірену копію паспорту ОСОБА_6 , серія та номер НОМЕР_1 ; завірену копію картки платника податків ОСОБА_6 № НОМЕР_2 ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть; завірену копію паспорту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_3 ; завірену копію довідки платника податків ОСОБА_7 №; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб; оригінал свідоцтва про право власності від 22.07.2009 р. відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; завірену копію технічного паспорту відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; оригінал інформаційної довідки з КП КМР «КМ БТІ»; Витяг з реєстру територіальної громади м. Києва; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно; Інформацію з Єдиного реєстру боржників; оригінал витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна № 80694678; Інформацію з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_7 , завірену копію звіту про проведення незалежної оцінки відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору у білому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , S/N НОМЕР_6 , моб. номер НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , S/NRF8N90MK4XV, моб.номер НОМЕР_11 , шляхом заборони користування та розпорядження (відчуження) вказаним майном.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що тимчасово вилученим під час виконання ухвали про обшук майном є вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу. З аналізу зазначеної норми вбачається, що у разі, якщо вилучене під час обшуку майно було включено до переліку майна, щодо якого проводився обшук, в такому випадку такі речі та документи не можуть вважатися тимчасово вилученим майном, що, у свою чергу, не зумовлює обов`язку слідчого або прокурора звернутися з клопотанням про накладення арешту на таке майно у строки, визначені ч. 5 ст. 171 КПК України, проте зумовлює, в порядку здійснення слідчим суддею контролю за втручання органом досудового розслідування у право власності особи, у визначеному КПК України порядку, необхідність вирішення слідчим суддею питання накладення арешту навіть на те майно, на відшукання та вилучення якого був наданий дозвіл в ухвалі слідчого судді про обшук.

У той же час, вирішуючи питання про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку 13.04.2023 майно слідчий суддя приходить до наступного.

За приписами ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Так, комп`ютерний системний блок «ARTLINE Business B39(B39v03) AL142690»; монітор марки «PHILIPS» серійний номер UKOA; копії реєстру нотаріальних дій за 2022 рік на 12 аркушах та копії реєстру нотаріальних дій за 2023 рік на 398 аркушах, які є тимчасово вилученим майном та на яке прокурор просить накласти арешт, були тимчасово вилучені під час проведення обшуку 13.04.2023 за адресою: м.Київ, вул. Бориса Грінченка, 4, приміщення 3, у якому здійснює діяльність приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

Проте з клопотанням про накладення арешту на майно прокурор звернувся до слідчого судді лише 21.04.2023, що підтверджується наявним у матеріалах клопотання конвертом, у якому клопотання надійшло до суду засобами поштового зв`язку (дата оформлення поштового відправлення 21.04.2023), тобто з пропуском встановленого абзацом другим ч. 5 ст. 171 КПК України процесуального строку.

Клопочучи перед слідчим суддею про поновлення вказаного строку прокурор посилається на те, що лише 21.04.2023 при отриманні повістки про виклик у судове засідання з розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 на неповернення тимчасово вилученого майна йому стало відомо про проведення слідчим 13.04.2023 обшуку в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_5 та результати такого обшуку, а дізнавшись про вилучення майна, він одразу звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, дотримуючись вимог ст. 64-2 КПК України.

При вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку слідчим суддею враховуються тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали уповноваженій посадовій особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску).

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.

З огляду на вищенаведене, прокурор мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше 48 годин після вилучення майна про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно.

Пропустивши строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, прокурор у своєму клопотанні просить його поновити, однак, на переконання слідчого судді, клопотання про поновлення строку не містить обґрунтованих підстав для поновлення строку, визначеного абзацом другим ч. 5 ст. 171 КПК України, жодних аргументів на підтвердження поважності причин, які б слугували підставою для поновлення цього строку, у клопотанні не наведено.

Наведені прокурором у судовому засіданні обставини не доводять наявність таких причин непереборного характеру, в силу яких будь-хто з процесуальних керівників у кримінальному провадженні, у якому група прокурорів складається з трьох прокурорів, були позбавлені реальної можливості подати клопотання про арешт майна у визначений законом строк, а отже не можуть бути сприйняті судом як поважні. Рівно як і не повідомлення слідчим прокурора про проведення слідчої дії обшуку, яка власне і була погоджена прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 . Нескоординованість дій слідчих та процесуальних керівників під час здійснення досудового розслідування у даному випадку не може слугувати підставою для виправдання порушень процесуальних строків, визначених КПК України, та, відповідно, їх поновлення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про поновлення строку на подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в ході обшуку, задоволенню не підлягає за недоведеністю поважності причин пропуску строку звернення з таким клопотанням.

Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, клопотання в частині накладення арешту на ком`ютерний системний блок «ARTLINE Business B39(B39v03) AL142690»; монітор марки «PHILIPS» серійний номер UKOA; копії реєстру нотаріальних дій за 2022 рік на 12 аркушах та копії реєстру нотаріальних дій за 2023 рік на 398 аркушах задоволенню не підлягає.

Крім того, під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що вилучений під час обшуку 13.04.2023 монітор марки «PHILIPS» серійний номер UKOA, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, зокрема, що він був знаряддям вчинення кримінального правопорушення або може зберігати на собі сліди його вчинення, або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже необхідність накладення на нього арешту, що відповідно до вимог ч.1 ст. 173 КПК України, є додатковою підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002992 від 06.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.04.2023 в ході обшуку приміщення АДРЕСА_1 , у якому здійснює діяльність приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , а саме: копію договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2022; оригінал заяви ОСОБА_7 ; оригінал заяви ОСОБА_6 ; оригінал заяви ОСОБА_6 ; завірена копія квитанції, завірену копію паспорту ОСОБА_6 , серія та номер НОМЕР_1 ; завірену копію картки платника податків ОСОБА_6 № НОМЕР_2 ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть; завірену копію паспорту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_3 ; завірену копію довідки платника податків ОСОБА_7 №; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб; оригінал свідоцтва про право власності від 22.07.2009 р. відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; завірену копію технічного паспорту відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; оригінал інформаційної довідки з КП КМР «КМ БТІ»; Витяг з реєстру територіальної громади м. Києва; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно; Інформацію з Єдиного реєстру боржників; оригінал витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна № 80694678; Інформацію з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_7 , завірену копію звіту про проведення незалежної оцінки відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору у білому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , S/N НОМЕР_6 , моб. номер НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , S/NRF8N90MK4XV, моб.номер НОМЕР_11 , шляхом заборони користування та розпорядження (відчуження) вказаним майном.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 15.05.2023 о 17 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1