Справа №694/867/23
провадження № 1-кп/694/114/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року місто Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка клопотання прокурора відділу управління Черкаської обласної прокуратури про продовження застосування до обвинуваченого за ч. 2 статті 121 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухини, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

У провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

На досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався до 13.04.2023 року. Ухвалою Звенигородського суду Черкаської області від 11.04.2023 року продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 09.06.2023 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, яке обґрунтоване тим, що на даний час ризики, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, а судовий розгляд по справі не проведений. Так, прокурор вказує на те, що обвинувачений не працює, не має джерела доходу, оскільки не працевлаштований, особисто знайомий зі свідками кримінального правопорушення, обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі, після скоєння кримінального правопорушення намагався переховуватися від органів досудового слідства. Таким чином, на думку сторони обвинувачення, продовжують існування ризики ухилення обвинуваченого від суду, продовження ним злочинної діяльності, незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.

Потерпіла та її представник також наполягають на задоволенні клопотання.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечують, зазначаючи, що ризик впливу на свідків обвинувачення прокурором не обґрунтований, також вказують на те, що обвинувачений постійно проживає за адресою, вказаною в обвинувальному акті, з місця злочину не втікав та злочину взагалі не вчиняв, а просто пішов з дому через сварки з дружиною. Просять у клопотанні прокурора відмовити, обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Оцінивши обставини, визначені ст.178 КПК України, підстави на які посилається прокурор у клопотанні, з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав заявлене ним клопотання, заперечення обвинуваченого проти клопотання прокурора, суд, враховуючи вагомість наявних у справі ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.11.2022 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому були враховані ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду через усвідомлення тяжкості покарання, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, ризик незаконного впливу на свідків. У подальшому строк тримання під вартою відносно обвинуваченого продовжувався ухвалами слідчого судді.

В подальшому строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 був продовжений і спливає 09.06.2023 року.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість кримінального правопорушення не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Так, окрім тяжкості кримінального правопорушення, який інкриміновано обвинуваченому, судом також враховується те, що ОСОБА_4 , хоч і є раніше не судимою особою, однак неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, доказів щодо офіційного його працевлаштування суду не надано, доказів отримання ним будь-якого доходу суду не надано, також стороною захисту не наведено обґрунтування наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Крім того, не знайшли свого підтвердження пояснення обвинуваченого про те, що він пішов з дому через скандал з жінкою, оскільки побоювався, що теща викличе працівників поліції та до нього будуть застосовані не законні заходи фізичного впливу.

Відомостей щодо стану здоров`я самого обвинуваченого також суду не надавалося.

Враховуючи вимоги ст. 177, 178, 183 КПК України, суд приходить до висновку про те, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування свого клопотання та які були підставою для застосування до ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Таким чином, є підставою вважати, що найбільш ефективним запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та таким, який забезпечить неупередженість повноту та всебічність процесу судового розгляду в даному випадку, буде тримання під вартою з ізоляцією від суспільства, що відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так потерпілих і свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. ст.177,178,183,197,199 КПК України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження застосування обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто по 03 серпня 2023 включно.

Керуючись ст.ст. 176-178, 197, 199, 314, 331, 369-372,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто по 03 серпня 2023 року включно.

Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Світлана ФЕДОРЕЦЬ