Єдиний унікальний номер справи 185/3696/23
Провадження № 1-кп/185/586/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 20.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рязань РФ, громадянина України, одруженого, з середньо-технічною освітою, працюючого помічником начальника ділянки УПР-3 на шахті «ім. Героїв Космосу» ВСП «Шахтоуправління «ім.Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

за участю

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2023 року приблизно о 17.51 годині обвинувачений ОСОБА_3 у темний час доби, керуючи технічно справним автомобілем «Citroen С4 Picasso», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 26 серпня 2021 року, зі швидкістю 50-55 км/год. рухався по неосвітлений ділянці в крайній лівій смузі руху проїзної частини вулиці Дніпровська, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, у місті Павлограді Дніпропетровської області від міста Дніпра в напрямку міста Донецька. Рухаючись по зазначеній проїжджій частині, автомобіль «Citroen С4 Picasso», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 наближався до зони дії нерегульованого пішохідного переходу, розташованого в районі перехрестя вулиці Дніпровської та вулиці Д.Яворницького міста Павлограда, позначеного по ходу його руху дорожнім знаком 5.38.1. Правил дорожнього руху «Пішохідний перехід». У зазначений час за перехрестям з вулицею Д. Яворницького навпроти будинку №243А по вулиці Дніпровській міста Павлограда, з правого боку відносно напрямку руху автомобіля «Citroen С4 Picasso», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на нерегульований пішохідний перехід вийшов пішохід, потерпілий ОСОБА_9 , який котив справа від себе велосипед «Україна», та у темпі шагу почав перетинати проїзну частину вулиці Дніпровської, рухаючись у бік зустрічних смуг для руху. У зазначений час за перехрестям з вулицею Д.Яворницького, на лівій смузі зустрічного напрямку, навпроти будинку № 243А по вулиці Дніпровській міста Павлограда, у нерухомому положенні з увімкненим проблисковим маячком синього та червоного кольору перебував службовий автомобіль Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_3 , співробітники якого проводили оформлення дорожньо-транспортної пригоди. У ході подальшого руху в цих же умовах, наближаючись по лівій смузі руху до нерегульованого пішохідного переходу, по якому з велосипедом йшов пішохід, потерпілий ОСОБА_9 , водій, обвинувачений ОСОБА_3 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, ігноруючи знаходження у зустрічному напрямку службового автомобіля поліції з увімкненим проблисковим маячком синього та червоного кольору, вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, та продовжив рух далі, тим самим створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого 20 січня 2023 року приблизно о 17.51 годині, на нерегульованому пішохідному переході, навпроти будинку № 243А по вулиці Дніпровській міста Павлограда здійснив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «Citroen С4 Picasso», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода, потерпілого ОСОБА_9 .

Своїми діями водій, обвинувачений ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 18.1. Правил дорожнього руху, в яких вказано:

- п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;

- п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

- п. 18.1.: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення п. 18.1. Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу, потерпілому ОСОБА_9 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті останнього.

Смерть пішохода, потерпілого ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17.51 годині на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди від сумісної тупої травми тіла, котра супроводжувалася відкритою черепно-мозковою травмою, численними уламковими переломами кісток склепіння та основи черепу з повню руйнацією усіх кісток, множинними уламковими переломами кісток лицевого скелету, крововиливами під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку, скупченням темно-червоної рідкої крові у кількості 8-10 мл у лівому та правому шлуночках мозку, повним переломом тіла 10-го грудного хребця з повним розривом спинного мозку, численними переломами ребер ліворуч по різним анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, масивними крововиливами у товщі лівої та правої легень, закритим переломом правої малогомілкової кістки у проекції верхньої третини, численними синцями та саднами голови, обличчя, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, та ускладнилося розвитком травматичного шоку, що й зумовило безпосередню причину смерті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що ввечері 20 січня 2023 року разом з дочкою та дружиною їхали на власному транспортному засобі «Ситроен» по вул.Дніпровській з боку м.Дніпра в напрямку м.Донецька зі швидкістю 45-50 км/год. Міське освітлення не працювало. Проїжджаючи повз школи №12, він попереду побачив увімкнуті проблискові маячки, приблизно за 100 метрів на смузі зустрічного руху. Він продовжив рух, оскільки ніяких перешкод не було для цього, пішоходу він не бачив. Коли проїжджав місце ДТП, він повернув голову вліво, відволікся від дороги. Коли повернув голову прямо, побачив потерпілого, натиснув на гальма і через дві секунди відбулось зіткнення з пішоходом. Вийшовши з автомобіля, йому повідомили, що пішохід загинув. Йому стало зле, він повернувся до салону автомобіля, дружина та дочка намагались надати йому допомогу. Після всіх подій його захисник, родина намагались компенсувати шкоду, проте потерпіла не йшла на перемовини, не надала номер картки для перерахування коштів. Заявлений цивільний позов визнає частково в розмірі, який визначить суд. При визначенні покарання просить не позбавляти його свободи, бо він є єдиним годувальником для його сім`ї, в нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ввечері 20 січня 2023 року вона, направляючись на власному автомобілі додому, потрапила в ДТП на перехресті вул.Д.Яворницького та вул.Дніпровська м.Павлограда. Зателефонувала матері та про це розповіла. Її батько ОСОБА_9 приїхав на місце ДТП на велосипеді. Вона побачила його на протилежному боці. Було приблизно 17.50 година. На момент пригоди міське освітлення не працювало, проте на її транспортному засобі та іншому, з яким відбулось зіткнення, працювала аварійна сигналізація, на патрульному автомобілі, який прибув для оформлення ДТП, мерехтіли червоний та сині проблискові маячки та було увімкнено світло. Світлофор на перехресті не працював. Батько вийшов на пішохідний перехід, з боку котив велосипед. І в цей момент на її очах батька збиває транспортний засіб, що рухався по вул.Дніпровська в напрямку м.Донецька. Звуку гальм від цього автомобіля вона не почула. Вона з братом одразу підбігли до батька, вона намагалась прощупати пульс. Поруч проїжджала швидка з військовими, лікарі якої намагались допомогти. Поліцейські констатували смерть батька. Втрату батька вона не може описати словами, життя її та сім`ї дуже змінились після його загибелі, батько вирощував квіти, які вона продає, чим заробляє на життя. З боку обвинуваченого були спроби компенсувати завдану шкоду: її брат зустрічався з обвинуваченим та його захисником. Вона особисто не бажає ніяких виплат, наполягає на задоволені заявленого позову та на покаранні для обвинуваченого, пов`язаного з позбавленням волі.

Судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000095, органом досудового розслідування в даному провадженні є ГУНП в Дніпропетровській області, яким 20.01.2023 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України, згідно яких: 20.01.2023 року приблизно о 18.20 годині водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Citroen С4 Picasso», р/н НОМЕР_1 , та рухаючись по вул.Дніпровська м.Павлограда з боку м.Дніпра у напрямку м.Донецька в районі перехрестя з вул. Д. Яворницького допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який котив велосипед, перетинаючи проїзну частину. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_9 помер на місці події /т.1 а.п.56/.

Рапорт помічника чергового Павлоградського РВП від 20.01.2023 року, відповідно до якого 20.01.2023 року о 18.21 годині надійшло повідомлення від поліцейського ОСОБА_10 про ДТП, що відбулась на перехресті вул.Д.Яворницького та вул.Дніпровська м.Павлограда за участі автомобіля «Сітроен» та пішохода, який загинув. На місце ДТП направлена СОГ Павлоградського РВП /т.1 а.п.57/.

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2023 року, відповідно до якого місцем пригоди є вул.Дніпровська м.Павлограда за перехрестям з вул.Д.Яворницького, зона дії нерегульованого пішохідного переходу на час огляду. Проїзна частина горизонтальна ділянка, покриття дороги сухе, чисте, асфальтобетоне. Нерівності та пошкодження дорожнього покриття відсутні. Огляд проведений в темний час доби, проїзна частина не освітлена. На місці пригоди виявлені транспортні засоби: автомобіль марки «Citroen С4 Picasso», р/н НОМЕР_1 , з пошкодженням передньої частини транспортного засобу, лобового скла та велосипед «Україна». На дорожньому покритті наявні частини пластику та скла від автомобіля після зіткнення, передній реєстраційний номер НОМЕР_1 . До протоколу додана схема місця ДТП, на якій графічно зображені розташування транспортних засобів після пригоди, та фототаблиця, на якій зафіксовані викладені в протоколі обставини. Під час огляду вказані транспортні засоби, реєстраційний номер, пластиковий уламок та черевик на праву ногу були вилучені /т.1 а.п.58-82/

Копія посвідчення водія на обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якого в 1998 році обвинувачений отримав посвідчення водія категорії «В», та копії реєстраційних документів автомобіля марки «Citroen С4 Picasso», р/н НОМЕР_1 , з полісом обов`язкового страхування /т.1 а.п.83-85/.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`янінні №190 від 24.01.2023 року, відповідно до якого у обвинуваченого ОСОБА_3 на момент огляду на 20.50 годину 20.01.2023 року ознак сп`яніння не виявлено /т.1 а.п.86/.

Протокол огляду трупа від 20.01.2023 року, згідно якого за участі судово-медичного експерта був оглянутий труп потерпілого ОСОБА_9 на місці ДТП, виявлені тілесні ушкодження на голові, тулубі, кінцівках /т.1 а.п.87-88/.

Копія паспорту потерпілого ОСОБА_9 /т.1 а.п.89/.

Лікарське свідоцтво про смерть №48 від 21.01.2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 загинув 20.01.2023 року по АДРЕСА_1 внаслідок ДТП /т.1 а.п.90/.

Висновок експерта судово-медичної експертизи від 06.02.2023 року, відповідно до якого при експертизі трупу ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді

- зовнішні: садна у кількості 15-ти; синці у кількості 5-ти;

- внутрішні: відкрита черепно-мозкова травма, численні уламкові переломи кісток склепіння та основи черепу з повню руйнацією усіх кісток, множинні уламкові переломи лицевого скелету, крововиливи під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку, скупчення темно-червоної рідкої крові у кількості 8-10 мл у лівому та правому шлуночках мозку, повний перелом тіла 10-го грудного хребця з повним розривом спинного мозку, численні переломи ребер ліворуч по різним анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, масивні крововиливи у товщі лівої та правої легень, закритий перелом правої малогомілкової кістки у проекції верхньої третини.

Всі дані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, за дуже короткий проміжок часу до настання смерті, по ударному механізму, від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі), та такими предметами могли бути виступаючи частини рухаючогося транспортного засобу, за механізмом при дорожньо-транспортної пригоді: удар виступаючими частинами рухаючогося автотранспорту, закидання тіла на капот та з подальшим його ударом, відкидання від рухаючогося автотранспорту з подальшим волочінням тіла об дорожнє покриття.

Всі виявленні тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та стоять в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті останнього. Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17.51 годині на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди від сумісної тупої травми тіла та ускладнилося розвитком травматичного шоку, що й зумовило безпосередню причину смерті /т.1 а.п.91-97/.

Постанови слідчого від 20.01.2023 року /т.1 а.п.98, 100, 101/, якими в якості речових доказів визнані:

- реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання обвинуваченому;

- пластиковий уламок, черевик на праву ногу, автомобіль марки «Citroen С4 Picasso», р/н НОМЕР_1 , що передані на зберігання до Павлоградського РВП;

- велосипед «Україна», який переданий на зберігання сину загиблого ОСОБА_11 .

Ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.01.2023 року, якими накладено арешт на транспортний засіб марки «Citroen С4 Picasso», р/н НОМЕР_1 , та велосипед «Україна», що були вилучені під час огляду місця події /т.1 а.п.105- 106, 102-103/.

Протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 23.01.2023 року, згідно якого слідчим з приміщення ТОВ «Міжнародна Інноваційна Клініка», що розташована поруч з місцем ДТП, був отриманий відеозапис, на якому зафіксований механізм та обставини ДТП, яка відбулась 20.01.2023 по вул.Дніпровська м.Павлограда /т.1 а.п.108-109/.

Протокол огляду предмету від 23.02.2023 року, згідно якого під час проведення досудового розслідування був переглянутий відеозапис на СD-R диску з камери відеоспостереження, яка веде зйомку без звуку та фіксує проїзну частину вул.Дніпровська з боку м.Донецька в напрямку м.Дніпра в районі ТОВ «Міжнародна Інноваційна Клініка» за адресою: м.Павлоград, вул.Дніпровська, б.243а. Час, з якого починається запис 20.01.2023 рік «17:50:38». На вулиці темний час доби, дорога не освітлена, опади відсутні, в обидві сторони по вулиці рухаються транспортні засоби. В лівій смузі руху по вул.Дніпровська в напрямку м.Дніпра перед перехрестям з вул.Д.Яворницького один за одним з деяким інтервалом стоять три легкових автомобіля з увімкнутою аварійною сигналізацією. Крійнім зліва стоїть автомобіль з працюючими проблисковими маячками. На відмітці часу «17:50:34» становиться помітним силует велосипедиста, який рухається по вул.Д.Яворницького у напрямку вул.Дніпровська. На відмітці часу «17:51:15» становиться помітним легковий автомобіль, який рухається в лівій смузі вул.Дніпровська від м.Дніпра у напрямку м.Донецька з увімкненим світлом фар. На відмітці часу «17:51:18» даний автомобіль проїздить повз автомобілів, які стоять другим та третім в лівій смузі зустрічного напрямку та повз людей, які стоять між вказаними автомобілями. У цей час від передньої частини вказаного автомобіля вверх по ходу його руху відлітає два об`єкти, які падають один за одним на проїзну частину. Перший об`єкт впав на смугах руху в напрямку м.Донецька, другий на зустрічних смугах. На відмітці часу «17:51:20» автомобіль, від якого відлетіли об`єкти, зупиняється на проїзній частині вул.Дніпровська на смугах руху у напрямку м.Донецька, перед об`єктом, що впав на дорогу на смугах руху. На відмітці часу «17:51:48» з даного автомобіля, що зупинився вийшов водій /т.1 а.п.110-111/.

При перегляді вказаного відеозапису в судовому засіданні були встановлені аналогічні обставини, викладені слідчим в протоколі огляду предмету від 23.02.2023 року.

Постанова слідчого від 23.01.2023 року, якою в якості речового доказу визнано СD-R диск із відеозаписом ДТП з камери будівлі ТОВ «Міжнародна Інноваційна Клініка», та долучено до матеріалів кримінального провадження /т.1 а.п.112-113/.

Висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 21.02.2023 року, згідно якого на момент огляду автомобілю «Citroen С4 Picasso», р/н НОМЕР_1 , система рульового керування та робоча гальмівна система знаходились у працездатному стані /т.1 а.п.113-118/.

Висновок судової транспортно - трасологічної експертизи від 28.02.2023 року, відповідно до якого первинний контакт транспортних засобів мав місце передньою частиною автомобілю «Citroen С4 Picasso» та лівою бічною частиною велосипеду «Україна». З технічної точки зору, на схемі ДТП відсутні ознаки, які дозволяють встановити місця контакту транспортних засобів відносно меж проїжджої частини з достатньою точністю, при цьому контакт стався в повздовжньому напрямку перед пластиковим фрагментом автомобілю «Citroen С4 Picasso», р/н НОМЕР_1 . Розташувати автомобіль «Citroen С4 Picasso» та велосипед «Україна» відносно меж проїзної частини в момент первинного контакту з достатньою точністю не має можливості, оскільки на схемі до протоколу огляду місця ДТП відсутня необхідна слідові інформація /т.1 а.п.120-125/.

Протокол проведення слідчого експерименту від 07.02.2023 року, згідно якого за участі потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_12 на стадії досудового розслідування було проведено слідчий експеримент на місці вчинення ДТП, під час якого за допомогою статистів, автомобілів були відтворені обставини загибелі потерпілого ОСОБА_9 в результаті наїзду на нього транспортного засобу під керуванням обвинуваченого, зроблені відповідні заміри на дорожньому полотні та заміри часу /т.1 а.п.126-134/.

Висновок судової автотехнічної експертизи від 16.02.2023 року, відповідно до якого в даній дорожній ситуації водію автомобілю «Citroen С4 Picasso» обвинуваченому ОСОБА_3 слід було керуватись технічними вимогами пункту 18.1 ПДР України. З технічної точки зору, водій автомобіля «Citroen С4 Picasso» мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування гальмування з моменту виходу пішохода на нерегульований пішохідний перехід, дії водія автомобіля «Citroen С4 Picasso» невідповідні технічним вимогам пункту 18.1 ПДР України та знаходились в причинному зв`язку з настанням ДТП. Аналіз дій пішохода не вимагає спеціальних знань в області судової автотехнічної експертизи і може бути виконаний судом відповідно до вимог розділу 4 ПДР України /т.1 а.п.136/.

Проаналізувавши надані в судовому засіданні викривальні показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він об`єктивно не оцінив дорожньої обстановки та не зменшив швидкість руху, був неуважним та відволікся від керування автомобілем під час проїзду перехрестя, в результаті чого допустив наїзд на пішохода, потерпілого ОСОБА_9 , а також показання потерпілої, досліджені письмові докази, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з іншими доказами кримінального провадження, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, - суд робить висновок про те, що наведені судом докази, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії неумисних тяжких злочинів, ступінь негативних та непоправних наслідків у вигляді загибелі людини, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працює, має на утриманні тимчасово непрацездатну дружину та двох неповнолітніх дітей, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також повне визнання останнім своє вини та думки потерпілої стосовно можливого покарання, пов`язаного саме з позбавленням волі.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Зазначене в обвинувальному акті та заявлене стороною захисту в якості пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини щире каяття не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, компенсування завданих збитків. За весь час розгляду обвинувачений визнав свою провину у вчиненні інкримінованого злочину, проте будь-яких виплат, направлених на компенсацію завданої моральної шкоди, не зробив, обіцяв зробити це в майбутньому і лише на підставі прийнятого судом рішення, посилався на свій важкий матеріальний стан.

Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд в своєму рішенні від 10.06.2020 року в справі №149/1596/16-к.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, наявності тяжких та непоправних наслідків в результаті злочину у вигляді загибелі людини, даних про особу обвинуваченого, який не судимий, працює, думки потерпілої, яка наполягає на призначені реального покарання, пов`язаного з позбавленням волі, відношення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків, наявності пом`якшуючої покарання обставини, відсутності обтяжуючої покарання обставини, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише при призначені реального покарання у вигляді позбавлення волі та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Підстави для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України відсутні.

Стаття 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що також закріплено в ч.2 ст.65 КК України

Визначене судом покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також здатним сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводились криміналістичні експертизи, згідно довідок Луганського НДЕКЦ МВС України на проведення криміналістичних експертиз було витрачено 3398.04 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість документально підтверджених проведених експертиз у розмірі 3398.04 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

В межах кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Потерпіла в судовому засіданні підтримала позов про стягнення з обвинуваченого в якості компенсації моральної шкоди 500 000.00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_6 зазначила, що вона визнана потерпілою за кримінальним провадженням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 20.01.2023 року за участі автомобіля, яким керував обвинувачений, вона втратила близьку людину батька. В неї залишився невпинний біль, страждання та усвідомлення того, що батько більше не повернеться. Вона втратила його підтримку. В результаті загибелі батька в її житті з`явились негативні психосоматичні та психоемоційні зміни: переживання, тривога, швидка втомлюваність, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, пасивність, знижений настрій, пригніченість, чутливість, фіксованість на негативних переживаннях. Заподіяна моральна шкода потерпілою була оцінена в 500 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав заявлені позовні вимоги до нього частково, сподівається на справедливе рішення суду в цій частині з урахуванням його матеріального положення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази щодо заявлених позовних вимог встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентоване ст.129 КПК України.

Як встановлено ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 , яка є у даному кримінальному провадженні потерпілою (особою, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди), пред`явила цивільний позов до обвинуваченого, - скориставшись своїм правом, передбаченим ст.61, 128 КПК України.

Факт смерті батька потерпілої в результаті ДТП встановлений на підставі висновку судово-медичної експертизи, лікарського свідоцтва про смерть.

Відповідно п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, викликаних непоправними наслідками та загибеллю близької людини на її очах, яких зазнала потерпіла ОСОБА_6 , а також матеріального положення обвинуваченого, знаходженні на його утриманні двох неповнолітніх дітей та тимчасово непрацездатної дружини, суд, враховуючи принцип розумності і справедливості, і з урахуванням всього цього вважає можливим стягнути на користь потерпілої з обвинуваченого ОСОБА_3 300000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У відповідності вимог ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт транспортних засобів в даному провадженні після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_3 та направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для відбування призначеного судом покарання.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 3398.04 гривень.

Позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - задовольнити частково.

Стягнути на користь потерпілої ОСОБА_6 з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 300000 гривень.

Скасувати арешт транспортного засобу марки «Citroen С4 Picasso», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипеду «Україна», накладений ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.01.2023 року.

Речові докази:

- СD-R диск із відеозаписом ДТП з камери будівлі ТОВ «Міжнародна Інноваційна Клініка» , який перебуває в матеріалах кримінального провадження, зберігати з матеріалами кримінального провадження;

- реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_3 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

- пластиковий уламок, черевик на праву ногу, що передані на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити;

- автомобіль марки «Citroen С4 Picasso», р/н НОМЕР_1 , що переданий на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ;

- велосипед «Україна», який переданий на зберігання сину загиблого ОСОБА_11 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1