Ухвала

Іменем України

07 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 298/966/21

провадження № 51-2601 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури на ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року

щодо засудженого ОСОБА_4 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 березня

2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням

ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років

без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено

від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.

Перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури звернувся

до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд

у касаційному порядку вказаної ухвали суду апеляційної інстанції, просить її скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання

про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни

чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна

із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись

на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів

у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення.

Однак, всупереч вищевказаному прокурор в поданій скарзі, посилаючись

на неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України

для скасування оскарженої ухвали, доводів на обґрунтування зазначеної позиції

з огляду на положення ст. 413 КПК України не наводить.

До того ж вказівка прокурора про неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень статей 69, 75 КК України, не відповідає дійсності з огляду на зміст доданої до касаційної скарги копії оскаржуваного судового рішення, з якої убачається, що апеляційним судом вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 було залишено без зміни.

Крім цього, прокурор, посилається на незаконність судового рішення з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, проте не обґрунтовує наведене

з урахуванням положень ст. 414 КПК України.

Також, прокурор, вказуючи на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам

ст. 419 КПК України, не зазначає конкретно, які саме доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив та на які з них не надав відповіді у вищезгаданому судовому рішенні.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення,

що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою,

яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає

за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури на ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3