ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/437/23 Справа № 712/8880/23 Категорія: ст. 183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участі:ОСОБА_5 ,
прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Черкаського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під № 0002725 від 22.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за фактом зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_10 .

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснює Черкаська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні «матрос», 22.08.2023 біля 11 год. 00 хв., перебуваючи в будинку в якому проживає його знайома неповнолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом ОСОБА_10 , на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про те, що вона являється неповнолітньою особою, що відповідає її зовнішнім фізичним, фізіологічним даним, використовуючи свою значну фізичну перевагу та використовуючи її безпорадній стан, знаходячись в спальній кімнаті останньої притиснув її вагою свого тіла спиною до ліжка. Утримуючи руки потерпілої своїми руками, вставив свій статевий орган в ротову порожнину ОСОБА_10 та, ігноруючи вимоги останньої про припинення його протиправних дій, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням своїх геніталій, чим вчинив зґвалтування неповнолітньої особи.

У ході досудового розслідування, у зв`язку із наявністю достатніх доказів 23.08.2023 повідомлено ОСОБА_7 , про те, що він підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо неповнолітньої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду: У зв`язку з тим, що санкцією ч. 3 ст. 152 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання.

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: Підозрюваний ОСОБА_7 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час проходження військової служби у підрозділах Збройних Сил України, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо подій, які досліджуються у даному кримінальному провадженні.

3) незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні: так, перебуваючи на волі, та проживаючи в с. Геронимівка, Черкаського р-ну, Черкаської області, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_7 , може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання потерпілої, її батьків, свідків, які проживають в цьому ж населеному пункті.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: підозрюваний ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом. Підозрюваний свою вину не визнає, не співпрацює зі слідством та від надання показань на даний час відмовляється;

Також, підозрюваний ОСОБА_7 , будучи не ізольованим від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідка, експерта, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку для уникнення покарання за злочин, у скоєнні якого підозрюється.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, слідчий та прокурор вважали, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання останнім процесуальних рішень та унеможливить продовжувати ухилятися від органів слідства та суду, а також продовжувати вчиняти злочин, у якому він підозрюється або вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів.

Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 серпня 2023 року у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 відмовлено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, тобто по 22 жовтня 2023 року, з застосуванням до підозрюваного електронного засобу контролю.

Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язано його:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) не залишати житло та не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

5) утримуватися від спілкування із потерпілою, представником потерпілої, свідками, експертами у кримінальному провадженні;

6) носити електронний засіб контролю, та одночасно роз`яснити, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

В період воєнного стану на території України дозволено підозрюваному ОСОБА_7 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 20 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатися з місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Ухвала суду обґрунтована тим, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції, разом з тим, цілодобовий домашній арешт є менш суворим запобіжним заходом порівняно з тримання під вартою та в сукупності з вищевказаними процесуальними обов`язками на думку слідчого судді, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2023 року, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання, тобто з 22.08.2023.

В апеляційній скарзі вказує, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а застосований стосовно підозрюваного запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що слідчий суддя мотивуючи своє рішення тим, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя врахував висловлену Європейським Судом практику з прав людини презумпцію про те, що за загальним правилом підозрюваний, за виключенням виняткових випадків, не має триматися під вартою. Таку презумпцію має спростувати в судовому засіданні слідчий та прокурор, надаючи відповідні докази.

Сторона обвинувачення вказує, що слідчий суддя не взяла до уваги те, що після вчинення особливо тяжкого злочину проти статевої свободи неповнолітньої ОСОБА_10 , підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, коли потерпіла намагалася викрити його в ході телефонної розмови зі свідком ОСОБА_11 , завдав тілесних ушкоджень та застосував погрозу вбивством, при цьому задля демонстрації реальності своїх намірів, приставив кухонний ніж до горла потерпілої, що свідчить про наміри незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зазначає, що обрання судом запобіжного у виді домашнього арешту ОСОБА_7 нівелює можливість зібрання чи в певній мірі ускладнює отримання доказів, оскільки підозрюваний має можливість безперешкодно цьому заважати шляхом впливу на свідків, потерпілу, експертів, спеціалістів.

Вважає, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного, його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, є військовослужбовцем, перебуваючим у відпустці після поранення, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суд в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого. Врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам.

Апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий у клопотанні та прокурор в засіданні не наводять достатніх мотивів на обґрунтування того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від слідства й суду, впливати на свідків, а також ними не зазначено підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, та у чому полягає винятковість цього випадку, більше того до неї застосований цілодобовий домашній арешт, і дає підстави вважати, що підозрюваний фактично взагалі не може залишати місце свого проживання.

Твердження прокурора про те, що під час повітряної тривоги, коли підозрюваний може на залишати місце арешту, є можливість впливу на свідків та потерпілу, є непереконливими і не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів зважає, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що з моменту вчинення злочину і до оголошення підозри ОСОБА_7 намагався ухилитися від органів досудового розслідування, чи втекти. Також колегія суддів враховує, що органом досудового розслідування та прокурором не надано обґрунтованих даних щодо можливого ухилення підозрюваного від можливого притягнення до кримінального відповідальності.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт в межах строку досудового розслідування, зможе забезпечити виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення клопотання слідчого.

Прокурором була доведена необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу взагалі, однак не була доведена необхідність застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволені клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді