Справа №705/1684/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані кримінальне провадження №0000386 від 09.04.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого був продовжений судом на 60 днів і закінчується 16.06.2023 року.

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 посилаючись на те, що з моменту обрання обвинуваченому запобіжного заходу ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, в зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що зазначені прокурором ризики не доведені, крім того її підзахисний за станом свого здоров`я потребує лікування, а тому не може незаконно впливати на свідків. Крім того, оскільки обвинувачений протягом тривалого часу утримується під вартою без достатніх підстав, просила суд відмовити в задоволенні клопотання. При цьому підтримала клопотання свого підзахисного про зменшення розміру застави у разі задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання його під вартою та підтримав думку свого захисника. Заявив клопотання про зменшення розміру застави, у разі якщо суд задовольнить клопотання прокурора та продовжить йому строк тримання під вартою, врахувавши його матеріальний стан, а також стан здоров`я. Просив суд при цьому врахувати, що його батьки померли, він не має у власності нерухомості, іншого майна та додаткового доходу чи будь-яких заощаджень, а тому визначений судом розмір застави на цей час є непомірним для нього.

Заслухавши клопотання прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали судової справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В судому засіданні встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2023 року було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 16.06.2023 року, з можливістю внесення застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Судом враховується, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вже неодноразово враховував при вирішенні питання про доцільність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема, на думку суду, не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його винуватості у вчиненні злочину, що може бути розцінене ним більш небезпечним ніж переховування та втеча.

Також, не зменшились ризики незаконного впливу обвинуваченого на свідків та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не працює та не має постійного джерела доходів, є раніше судимим та обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у період введеного в Україні воєнного стану, що свідчить про стійке неприйняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризують його як особу, що схильна до систематичного вчинення нових злочинів.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні, по якому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, до закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого не буде завершено, оскільки не допитані свідки та обвинувачений.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також судом не встановлено будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі судового розгляду.

Суд не бере до уваги посилання обвинуваченого та його захисника про недоведеність ризиків та неможливість незаконного впливу на свідків через незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 , оскільки зазначені обставини не зменшують суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та не виключають наявних ризиків, а також можливість його тримання під вартою, а тому відсутні підстави для зміни або скасування обвинуваченому запобіжного заходу.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що призведе до неможливості розгляду справи в розумні строки.

Таким чином клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню оскільки судом встановлена доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Також суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зменшення розміру застави, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Оцінюючи національне законодавство, ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» зауважив, що відповідно до ч. 4 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) слідчий суддя визначає розмір застави «…з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього».

Застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

КПК України (пункт 2 частини 5 статті 182) імперативно визначив межі розміру застави, яка може бути призначена в залежності від кваліфікації і тяжкості кримінального правопорушення, та в даній справі він становить від 20 до 80 прожиткових мінімумів.

Обвинуваченому при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99 240,00 гривень (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок. В подальшому, при продовженні судом строку запобіжного заходу обвинуваченому такий розмір застави не змінювався оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що визначений розмір є завідомо непомірним для обвинуваченого.

На думку суду такий розмір застави є справедливим і об`єктивним, та в повній мірі відповідає і узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, а так само і характеру висунутого обвинувачення, особі обвинуваченого, меті і підставам застосування запобіжного заходу - запобігання наявним ризикам.

Підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 202, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали, а саме до 12 серпня 2023 року включно.

Залишити без змін визначений раніше розмір застави - сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті суму 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.

У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, покласти на нього на строк 2 місяці наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику - для відома, та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

Суддя ОСОБА_1