Справа № 309/2191/19
Провадження № 1-кп/309/294/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого: ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Хуст кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, інваліда 3 ої групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 16 червня 2019 року біля 13 години в урочищі «Кичера», яке розташоване між населеними пунктами с. Монастирець та с. Березово Хустського району, виникла сварка між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , через випасання коней, в процесі якої вони почались штовхатись між собою, та в подальшому вдвох впали на землю та продовжувались штовхати, це побачив громадянин ОСОБА_4 , який підійшов до них, та маючи намір захистити свого знайомого ОСОБА_6 , наніс два удари лівою рукою зажатою в кулак в нижню щелепу в ментальній ділянці справа

ОСОБА_7 , який в той час знаходився в горизонтальному положенні відносно ОСОБА_6 , та правою стороною відносно ОСОБА_4 , та в наслідок чого спричинив ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ментальній ділянці справа, які згідно висновку експерта № 89 від 03.07.2019 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

За вказане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав у повному обсязі. Просив взяти до уваги дані ним покази під час досудового слідства по даному обвинуваченню. За свій вчинок щиро кається просив суд не призначати йому суворого виду покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні питання відносно міри покарання залишає на розсуд суду.

Обвинувачений згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, за вище встановлених обставин.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України оскільки він своїм діями наніс потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення , яке передбачено ч. 1 ст. 122 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є визнання вини та щире каяття.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно (а.к.п. 32).

За обліковими даними Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності (а.к.п. 30).

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому з метою виправлення і перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та , враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.1, п. 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1