Справа № 503/364/23
Провадження № 1-кп/503/43/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима судове провадження за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 06.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будеї Кодимського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

встановив:

Епізод № 1

На початку лютого 2023 року, точної дати та часу в ході дізнання встановити не вдалось, ОСОБА_3 , перебуваючи вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , через мережу Інтернет у невстановленої особи, дізнався про те, що вона може виготовити посвідчення водія за грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_3 розуміючи, що він не має права на керування транспортними засобами, та не документований для цього відповідним документом, переслідуючи намір отримати право на керування транспортними засобами та маючи на меті отримати посвідчення водія, без проходження відповідного навчання, на початку лютого 2023 року, більш точної дати в ході дізнання не встановлено, з метою отримання зазначеного документу, всупереч встановленого законом порядку видачі посвідчень водія, за домовленістю в месенджері «Telegram», замовив у невстановленої особи, виготовлення підробленого посвідчення водія.

Переслідуючи свій злочинний умисел на пособництво у підробленні офіційного документа, ОСОБА_3 на початку лютого 2023 року, більш точної дати в ході дізнання не встановлено, надіслав невстановленій особі, свої повні анкетні дані, фотокартку та фото власного підпису для виготовлення підробленого посвідчення водія, на своє ім`я.

Після цього, 15.02.2023 о 09.19 у відділенні №1 Нової Пошти, розташованому за адресою: Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна, 89, ОСОБА_3 отримав посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , на своє ім`я, яке виготовлене саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії та не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Епізод № 2

Крім цього, 05.03.2023 o 17 год. 26 хв. ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на використання завідомо підробленого офіційного документа рухаючись, на мопеді марки «Suzuki» моделі «LETS», сірого кольору, через блокпост на виїзді з м. Кодима, Подільського району, Одеської області, будучи зупиненим нарядом поліції СРПП ВПД № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, під час перевірки документів, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія, серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 6141, 10.02.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є підробленим, так як він не проходив навчання на відкриття категорій «А1, А, В» та не отримував право керування транспортними засобами зазначених категорій, умисно пред`явив працівникам поліції вищезазначене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 видане ТСЦ 6141, тим самим, використав завідомо підроблений документ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, а також зазначив, що у скоєному розкаюється, дітей не має та не має інвалідності. Крім того, на запитання суду відзначив, що тиску на нього або примушування до визнання своєї вини до нього не застосовувалось.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень підтверджується встановленими судом обставинами на підставі сукупності належних і допустимих доказів за епізодами № 1-2, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

- показами обвинуваченого ОСОБА_3 наданими ним в ході його допиту під час судового розгляду, які фактично зводились до підтвердження вище наведених фактичних обставин кримінального провадження, при цьому не містили обставин, які б суперечили їм або спростовували їх;

- висновком експерта № 1468/23-21 за результатом проведення судово-технічної експертизи документів, згідно якого бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 10.02.2023 ТСЦ 6141 дійсне до 10.02.2025, у якому були відкриті категорії «А1, А, В» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії, а сам бланк не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Судом обвинуваченому було додаткового роз`яснено положення ч.3 ст. 23 та пункту 1 ч.4 ст. 42 КПК України щодо можливості реалізації права на допит свідків обвинувачення і допиту свідків захисту, але сторона захисту даним процесуальним правом не скористалася.

Отримавши і дослідивши вище зазначенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та висновок експерта, а також враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього.

Учасникам судового провадження судом попередньо також було роз`яснено, що згідно ч.2 ст. 394 КПК України вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України. З чим учасники погодились і проти чого також не заперечували.

Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує:

- за епізодом № 1 за ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, з метою його використання;

- за епізодом № 2 за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд, з урахування показань наданих обвинуваченим під час судового розгляду, вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому останній повинен нести відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (епізоди № 1-2).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває у шлюбі та не має дітей, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майновий стан винного, а також характер та ступінь його участі під час співучасті у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити міри покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, а саме у виді штрафу в розмірах установлених у санкції згаданих частин статті Особливої частини КК України, після чого з врахуванням положень абзацу другого пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим одного виду, яке на думку суду є необхідним й достатнім як для кари обвинуваченого так і для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, поведінку обвинуваченого пов`язану із виконанням ним процесуальних обов`язків під час судового провадження та призначення міри покарання у виді штрафу.

Арешт на майно, яке як предмет кримінального правопорушення є речовим доказом посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.02.2023, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2023 року, згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Речові докази, а саме:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , в якому зазначені не відповідаючи дійсності відомості про його видачу 10.02.2023 ТСЦ 6141 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дійсність до 10.02.2025 року, яке є предметом кримінального правопорушення, має значення для кримінального провадження та зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, що зберігається у матеріалах кримінального провадження (судового провадження);

- DVD-R диск з відеозаписом, який у відповідності до положень пункту 1 ч.2 ст. 99 КПК України є документом та зберігається в матеріалах кримінального провадження (дізнання),

згідно положень пункту 7 ч.9 ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати в сумі 3345,72 грн, пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи документів, згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) грн;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2023 року, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.02.2023.

Речові докази, а саме:

- підробне посвідчення водія НОМЕР_1 , в якому зазначені не відповідаючи дійсності відомості про його видачу 10.02.2023 ТСЦ 6141 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дійсність до 10.02.2025 року залишити в матеріалах кримінального провадження (судового провадження) протягом усього часу їх зберігання;

- DVD-R диск з відеозаписом, залишити в матеріалах кримінального провадження (дізнання) протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи документів, в сумі 3345,72 грн.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1