КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2491/2023 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, одруженого, до затримання працюючого директором зовнішньоторговельного департаменту АТ «Мотор-Січ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюєтьсяу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України у кримінальному провадженні № 0000272, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 Управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором 1-го відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000272, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 113 (чинна до 07.03.2022); ч. 2 ст. 209 (чинна до 28.04.2020); ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 111; ч. 2 ст. 364; ч. 1 ст. 15, ст. 113 (чинна до 07.03.2022); ч. 2 ст. 233; ч. 1 ст. 333, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України та продовжено раніше обраний для підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено в межах терміну досудового розслідування тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 травня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покладенона слідчого у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при прийнятті рішення щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя не врахував вимоги ст. 199 КПК України, формально підійшов до розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, прийняв рішення без врахування всіх обставин справи та даних про особу підозрюваного.

Апелянт вказує на те, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень відсутні. Стороною обвинувачення неналежним чином викладено обставини які б давали підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень. Підозра не містить викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень із зазначенням усіх елементів, які утворюють склад злочину та обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Частина інформації перекручується, а частина навмисно спотворюється з метою введення суду в оману. Вагомих доказів вини ОСОБА_7 , які б обґрунтовували необхідність його ізоляції від суспільства, не вбачається.

Також апелянт вказує на те, що слідчий суддя погодився із зазначеними у клопотанні слідчого обставинами, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися. Однак, як вважає апелянт, що усі ризики, на які міститься посилання у клопотанні, не підтверджені належними доказами, ні в клопотанні, а ні під час судового розгляду не було доведено доказів щодо аргументації наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, або ж з`явлення нових ризиків, які б виправдовували обраний запобіжний захід.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки даним про особу ОСОБА_7 який раніше не судимий, не притягувався до будь-якого виду відповідальності, не вчиняв жодного кримінально караного діяння, у тому числі тих, що відображені у повідомленні про підозру. Йому не пред`явлено підозри у вчиненні інших правопорушень. Має міцні соціальні зв`язки та виключно позитивно характеризується за місцем роботи.

Враховуючи невмотивованість висунутої підозри, відсутність доказів, із врахуванням даних про особу ОСОБА_7 та його позиції, спрямованої на співпрацю зі слідством, продовження строку тримання під вартою, є надмірно суворим заходом. Застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити реальне запобігання ризикам, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, постійний доход, міцні соціальні зв`язки та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог апеляційної скарги, яку останні просили задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000272, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 113 (чинна до 07.03.2022); ч. 2 ст. 209 (чинна до 28.04.2020); ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 111; ч. 2 ст. 364; ч. 1 ст. 15, ст. 113 (чинна до 07.03.2022); ч. 2 ст. 233; ч. 1 ст. 333, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

22.10.2022 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2 КК України.

24.10.2022 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, строком до 20.12.2022.

12.12.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 9 місяців, тобто до 22 липня 2023 року.

14.12.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено до 11.02.2023.

08.02.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено до 08.04.2023.

24.03.2023 ОСОБА_7 вручено повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої 22.10.2022 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111-2 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України.

29.03.2023 старший слідчий в ОВС 1 відділу 1 Управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором 1-го відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000272, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 113 (чинна до 07.03.2022); ч. 2 ст. 209 (чинна до 28.04.2020); ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 111; ч. 2 ст. 364; ч. 1 ст. 15, ст. 113 (чинна до 07.03.2022); ч. 2 ст. 233; ч. 1 ст. 333, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

На обґрунтування вимог даного клопотання, слідчий послався на обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованих злочинів, їх, характер та значну суспільну небезпеку, а також на те, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 спливає 08 квітня 2023 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку є неможливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 спливає 08 квітня 2023 року, а для виконання необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потрібен додатковий час, слідчий просив суд продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 у межах строків досудового розслідування, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

30.03.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено продовжено раніше застосований запобіжний до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах терміну досудового розслідування тривалістю на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 травня 2023 року включно.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що на день розгляду клопотання ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень віднесених, відповідно до положень ст. 12 КК України до категорії тяжких та особливо тяжких, санкцією найтяжчого з них передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років позбавлення волі , слідчий суддя не знаходить підстав для скасування чи обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

При продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею також було враховано вік підозрюваного та стан його здоров`я, його майновий та сімейний стан, репутацію, відомості щодо судимостей, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

При цьому, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки в рамках кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

Встановлюючи строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що строки досудового розслідування кримінального провадження № 0000272, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 113 (чинна до 07.03.2022); ч. 2 ст. 209 (чинна до 28.04.2020); ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 111; ч. 2 ст. 364; ч. 1 ст. 15, ст. 113 (чинна до 07.03.2022); ч. 2 ст. 233; ч. 1 ст. 333, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України, продовжено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року до 9 місяців, тобто до 22 липня 2023 року, а тому строк дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою слід встановити тривалістю 60 (шістесят) днів у межах терміну досудового слідства, як це передбачено положенням ст. 197 КПК України та обчислювати його з дня постановлення цієї ухвали.

При цьому, відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням перебування України в умовах воєнного стану, фактичних обставин справи, даних, які характеризують особу підозрюваного, вимог кримінального процесуального законодавства України та практики Європейського суду з прав людини, а також з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, слідчий суддя вважав за необхідне не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинамишостою та сьомоюстатті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , доводи прокурора та позиція сторони захисту, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

При судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Всупереч твердженням апелянта, перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим суддею зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні ймовірний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 ,з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 оцінив, відповідно до ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , а також наявності ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

На підставі вище викладеного, враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного, а також враховуючи усвідомлення підозрюваним тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків, оскільки як вбачається з вищезазначених ухвал слідчих суддів, підставами для їх постановлення було встановлення судом існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 .

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК Українидосліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Слідчий суддя врахував, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого 109-114-2,258-258-5,260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

З урахуванням особи підозрюваного, перебування України в умовах воєнного стану, фактичних обставин справи, даних, які характеризують особу підозрюваного, вимог кримінального процесуального законодавства України та практики Європейського суду з прав людини, а також з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, слідчий суддя не знайшов підстав для визначення розміру застави при продовженні строків тримання під вартою таких підстав також не встановлено під час апеляційного розгляду.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вище вказаним вимогам, а слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_7 , строку тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, також вказане було встановлено слідчими суддями при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та його продовжені.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилаються в апеляційній скарзі захисник, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4