Справа № 203/3336/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000143,-

ВСТАНОВИВ:

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000143, відомості за яким внесено до ЄРДР за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.255, ч.ч.2,3,5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263 КК України.

19.06.2023 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.ч.2,3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, що виразилося в створенні та керівництві злочинною організації незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин, вчиненому у складі злочинної організації; в організації або утриманні місць для незаконного вживання психотропних речовин.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.06.2023 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17.08.2023 року включно, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.08.2023 року вказаний строк запобіжного заходу було продовжено на 30 днів, до 14.09.2023 року включно.

В наданому клопотанні слідчий просив продовжити застосований до підозрюваного запобіжний захід строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник, посилаючись на необгрунтованість підозри, недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного та стан його здоров`я, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, що враховуються при його обранні, визначені ст.ст.177,178 КПК України.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що останні в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_5 , що враховувалось слідчим суддею і при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу та продовженні цього строку.

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обгрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011 року). У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п.36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»). При цьому, докази того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, обвинуваченим та його захисником не надані.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26.06.1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення. При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорій тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжче з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Вказані обставини, дані про особу підозрюваного, стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні, у якому на теперішній час не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, триває збір доказів, а також враховуючи обізнаність підозрюваного про обставини кримінального провадження, особу свідків, його роль у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та тривалість їх вчинення, свідчать про те, що передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, які враховувались при застосування до підозрюваного запобіжного заходу на теперішній час не зменшились та не втратили своєї актуальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя також враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені стороною захисту доводи не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання або застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Медичних протипоказань утриманню підозрюваного під вартою під час розгляду клопотання не встановлено.

В зв`язку з вищенаведеним, продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування забезпечить запобіганню зазначеним вище ризикам та належному виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За змістом ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.

Враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини що стосується порушення, ст.5, п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод (право на справедливий суд) у зв`язку з надмірно тривалим триманням обвинувачених під вартою та тривалим кримінальним провадженням, слідчий суддя враховує, що на теперішній час у кримінальному провадженні проведено комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження, згідно вимог ст.91 КПК України. Слідчі дій проводяться та процесуальні рішення приймаються без зайвих зволікань та своєчасно.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до п`яти місяців, до 18.11.2023 року, з урахуванням особливої складності кримінального провадження, кількості підозрюваних та вчинених кримінальних правопорушень, обсягу та специфіки слідчий та процесуальних дій, які проведено та необхідно провести в подальшому з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження і прийняття законного рішення по ньому.

Таким чином, на теперішній час існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, в зв`язку із цим, для досягнення завдань кримінального провадження продовження строку тримання підозрюваного під вартою є доцільним.

З огляду на це, враховуючи рух кримінального провадження, періодичність судового контролю за дотриманням права на свободу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що загальний строк тримання підозрюваного під вартою не є надмірним, з огляду на особливу складність кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення клопотання слідчого, продовживши строк застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 10.11.2023 року включно, без визначення застави у відповідності до п.п.4,5 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.131,176-178,182,183,193,194,199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)" на 60 днів, до 10 листопада 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1