Справа № 525/564/17
Провадження № 1-о/541/1/2023
У Х В А Л А

10 травня 2023 року місто Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд судового рішення по справі № 525/564/17 за ч. 1 ст. 115 КК України, за нововиявленими і виключними обставинами,-

УСТАНОВИВ:

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 09.05.2023 р надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у справі № № 525/564/17 за нововиявленими та виключними обставинами.

У якості обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою під час судового розгляду заявник зазначає:

-встановлення мети та мотиву при вчиненні злочину;

-повторного допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки покази свідка ОСОБА_3 різняться від показів наданих в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_5 та показів наданих в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_6 , щоб розвіяти будь-які сумніви. Свідок ОСОБА_4 може пояснити, чому свідок ОСОБА_3 надав різні покази, оскільки постійно перебував з ним;

-відсутність відомостей про тілесні ушкодження ОСОБА_2 , а саме висновок експерта від 10.03.2017 року, який був знищений адвокатом ОСОБА_7 у зв`язку з чим вважав за необхідне витребувати дану експертизу;

-не була оглянута належна йому кофта олімпійка.

Зазначив, що про всі ці відомості він дізнався у різний проміжок часу, конкретно коли саме не зазначив посилаючись на те, що справа і пригода почалася 03.03.2017 року, а зараз 2023 рік.

Вважає, що ці дані є нововиявленими обставинами .

Дослідивши зміст поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Провадження за нововиявленими обставинами регулюється главою 34 КПК України. За нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження, тобто, таке формулювання дає повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження. Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 лютого 2020 року (провадження № 51-1836кмо19, справа №522/14170/17).

З урахуванням наведеного, вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1)штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України, неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до вимог ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч.1 ст.463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

При цьому, у справі № 1-9/2004 від 26.02.2020 р. Верховний Суд прийшов до наступних висновків: «тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК, у першу чергу, зі ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Отже, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як: їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку у зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку в законну силу».

У провадженні № 51-2290ск20 від 18.05.2020 р. Верховний Суд прийшов до висновку, що: «перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним. Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими.

За змістом поданої заяви засудженим ОСОБА_2 не наведено конкретних обставин, які б відповідали критеріям нововиявлених, та які б на його думку, не були відомі суду на час розгляду при ухваленні судового рішення, як першою, апеляційною та касаційною інстанціями, та доводила б їх неправильність, окрім того, при подачі заяви засуджений наводить доводи про те, що суду необхідно встановити мету та мотив його дій при вчиненні злочину, а саме з чого почалася бійка і чому при огляді не була вилучена його кофта зі слідами його крові; про повторний допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відсутність в матеріалах справи експертизи про його тілесні ушкодження, зокрема висновку експерта від 10.03.2017 року , який був, нібито, знищений адвокатом ОСОБА_7 , не зважаючи на те, що вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2019 року був переглянутий Полтавським апеляційним судом 20.11.2019 року, Верховним Судом 02.12.2020 року, за наслідками розгляду якого вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.05.2019 року та ухвала Полтавського апеляційного суду від 20.11.2019 року щодо ОСОБА_2 залишено без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 і захисника ОСОБА_8 без задоволення. Суди трьох інстанцій надали оцінку щодо законності, належності та допустимості всіх безпосередньо досліджених доказів, в тому числі мету і мотиву вчинення злочину, показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,експертизи якою встановлено тілесні ушкодження ОСОБА_2 .

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, відповідно до якого остаточне рішення суду не піддається сумніву. Він передбачає повагу до остаточності судових рішень і наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

У своїй заяві засуджений ОСОБА_2 фактично не навів обставин, які законодавець відносить до категорії нововиявлених в розумінні ст. 459 КПК, а фактично викладає обставини справи по суті та мотиви із посиланням, на які він не погоджується із рішенням суду, яке просить переглянути.

При цьому, слід зазначити, що всі обставини, на які посилається засуджений, в тому числі і щодо отриманих ним тілесних ушкоджень, як на нововиявлені, були перевірені під час розгляду справи та постановлення вироку від 06.05.2019 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області.

Таким чином, суд враховує те, що в своїй заяві ОСОБА_2 хоча і посилається на статті, які регулюють порядок провадження за нововиявленими обставини, однак, фактично ставить під сумнів обґрунтованість та законність ухваленого стосовно нього вироку суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 20.01.2021 року звертався до суду з клопотанням про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яку ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.03.2021 року було повернуто заявнику, як таку, що не відповідала вимогам ст. 462 КПК України. Дану ухвалу ОСОБА_2 отримав 02.03.2021 року, апеляційну скаргу не подав.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

ОСОБА_2 в своєму клопотанні про поновлення строку, як поважність причин пропуску звернення до суду посилається на свою юридичну необізнаність, перебування в колонії де він не має особистого часу, де постійно працює і думати і писати не має часу.

Суд не вважає причини, на які посилається ОСОБА_2 , поважними , оскільки вони не були і не є об`єктивно непереборними .

При цьому слід зауважити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на викладене у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами слід відмовити , і це не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. ст. 459,461, 462, 464 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд судового рішення по справі № 525/564/17 за ч. 1 ст. 115 КК України, за нововиявленими обставинами.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Миргородського міськ районного суду від 05 травня 2019 року за нововиявленими обставинами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявникові.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом семи днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОСОБА_1