Справа № 307/2105/23
Провадження № 1-кп/307/117/23
19 червня 2023 рокум. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
представника власника майна, адвоката ОСОБА_5
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 1.06.2023 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив про неможливість проведення підготовчого засідання у відсутності потерпілого та просив розгляд справи відкласти. Разом з цим, заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке в судовому засіданні уточнив та у відповідності до ч.3 ст.315 КПК України, просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Стверджує, що вина обвинуваченого підтверджується протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 17.01.2023 року та схемою до нього, судово-медичною експертизою по трупу ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , висновком судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП та іншими доказами у справи.
В зв`язку з цим зазначає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків та може переховуватися від суду. За таких обставин, зазначає, про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважає, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з домашнім арештом, не буде достатнім для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечили щодо відкладення підготовчого судового засідання. Відносно клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту заперечили. Захисник зазначив, що обвинувачений являється особою похилого віку, що зумовлює необхідність спостереження за його станом здоров`я, а в умовах перебування під домашнім арештом, догляд за здоров`ям у повній мірі неможливий. Окрім цього захисник зауважив, що під час досудового розслідування, обвинувачений належним чином виконував покладені на нього КПК України обов`язки та на першу вимогу слідчого з`являвся. З урахуванням наведених обставин, просив обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Розглянувши клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши учасників судового провадження з цього приводу та вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 17.01.2023 року близько 15 години 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 2107» державний реєстрацій номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись разом з пасажирами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які сиділи на задньому пасажирському сидінні, по вулиці Подішор села Нижня Апша, з центру вказаного населеного пункту у напрямку села Глибокий Потік, Тячівського району, навпроти будинку №7, діючи в супереч вимогам п.п. 2.3 та 12.1, 12.3, 12.4. та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не забезпечив безпеку руху, в момент об`єктивної можливості виявлення перешкоди для руху, рухаючись зі швидкістю біля 70-80 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість у межах населеного пункту 50 км/год., проігнорував знаки аварійної зупинки та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), а саме: перетнув суцільну лінію осьової розмітки, здійснивши об`їзд припаркованого автомобіля марки «Vokswagen» моделі «Тгаnsрогter» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , а в послідуючому допустив наїзд на металевий трос, яким автомобіль марки «УРАЛ» моделі «375Е» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12 , розпочинав витягування автомобіля марки «МАN» моделі «ТGХ 18.440 ВLS» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , який застряг на вологому ґрунтовому покритті прилеглої земельної ділянки. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2107» державний реєстрацій номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді повного відділення голови від тулуба на рівні 5-6 шийних хребців з повним поперечним розривом спинного мозку; поперечного розриву трахеї, стравоходу, судин та м`язів шиї. Крім того мав місце поперечний перелом остистого відростку 5-го шийного хребця. Вищевказана травма могла бути спричинена туго-еластичним предметом, яким міг бути металічний трос. Згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, п.п.2.1.1.- дані тілесні ушкодження відповідають і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть потерпілої. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Вказане діяння органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Як встановлено судом, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2023 року обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Визначено, строк дії ухвали до 20.07.2023 року.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Під час розгляду клопотання судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого, можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Разом з цим, оскільки прокурором до клопотання про обрання запобіжного заходу, не додано жодних матеріалів, на які він посилається в обґрунтування своїх доводів, та не містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи, чим домашній арешт, не можуть бути достатніми для запобігання зазначеним ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає недоведеним стороною обвинувачення наявності достатніх підстав для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи наведене та фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку та раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, порушень щодо його явки на виклик слідчого з його боку жодного разу не було вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення є підставним, відповідає вимогам закону та підлягає частковому задоволенню, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, процесуальних обов`язків.
Відповідно до положень ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:
прибувати до суду на його першу вимогу;
не відлучаться із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу прокурора або суду;
повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
з метою уникнення будь-якого тиску на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, спілкуватися з такими лише з дозволу прокурора та суду;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 17 серпня 2023 року, включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .
Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_4 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, розглядом відкласти на 10 год. 30 хв. 9 серпня 2023 року, в залі судових засідань Тячівського районного суду Закарпатської області.
В підготовче судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 23 червня 2023 року о 8 год. 50 хв.

Головуючий ОСОБА_1