Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ( в режимі відеоконфренції),

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001059 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцьк Волинської області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з професійно-технічною освітою, неодружений, не працює, неодноразово судимий:

-вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року за ч. ч. 1, 2 ст.185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст.70 КК України до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі. 03 січня 2019 року звільнений з місця відбування покарання - державної установи «Маневицька виправна колонія №42»;

-вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві приватної власності майна. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 26 травня 2021 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області залишено без зміни;

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінальних проступків та злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України та йому призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- ч. 3 ст. 357 КК України у виді 3 років обмеження волі;

- ч. 3 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком суду та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня .2021 року, визначено ОСОБА_7 остаточне до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено попередній у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту з моменту вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зараховано в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 термін його перебування під вартою, в період з моменту затримання, тобто з 22 травня 2020 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він у період часу з 17 год. 00 хв. 05 березня 2017 року по 10 год. 00 хв. 06 березня 2017 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проник в автомобіль марки «Volvo F12» державний номерний знак НОМЕР_1 , звідки повторно таємно викрав два акумулятори невідомо марки потужністю 210 Вт загальною вартістю 8 000 гривень чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вищевказану суму.

Він же, 01 лютого 2020 року близько 05 год. 30 хв., у дворі будинку, що за адресою: пр. Соборності, 26, Луцьк, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, проник в автомобіль марки «Renualt megane» державний номерний знак НОМЕР_2 , звідки повторно таємно викрав автомагнітолу марки «Pioner» вартістю 800 гривень, набір торцевих інструментів марки «Wilton» вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 352 від 18 травня 2020 року становить 349,67 гривень, дрель невідомої марки вартістю 1 200 гривень, болгарку марки «Rebir LSM 125/900» вартістю 1500 гривень, сабвуфер невідомої марки вартістю 1500 гривень, відеореєстратор марки «Mi dash Cam 1S» вартістю 1500 гривень, кальян марки «Sharm EL-ShaikH» вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 352 від 18 травня 2020 року становить 366,67 гривень, автомобільний зарядний пристрій марки «Xiaomi» з двома виходами, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 352 від 18 травня 2020 року становить 66,67 гривень, автомобільний зарядний пристрій марки «Tornado», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 352 від 18 травня 2020 року становить 46,67 гривень, bluetooth-гарнітуру марки «Jabra», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 352 від 18 травня 2020 року становить 200 гривень, штатив для фотоапарату марки «Canon» вартістю 2 200 гривень, навушники марки «Lenovo» вартістю 50 гривень чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 9 779,68 гривень.

Він же, у період часу з 21 год. 00 хв. 07 лютого 2020 року по 11 год. 00 хв. 08 лютого 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проник в автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_3 , звідки повторно, таємно викрав автомагнітолу марки «PIONER» вартістю 2400 гривень, 3 флеш-карти об`ємом на 16 ГБ загальною вартістю 300 гривень, набір із торцевих головок із ключем марки «KRAFTOOL» вартістю 200 гривень, два ліхтарики чорного кольору загальною вартістю 150 гривень, зарядний пристрій марки «Хіаомі», вартістю 450 гривень, штани чоловічі «LC Waikiki» вартістю 500 гривень, викрутка марки «ROCKFORCE» вартістю 50 гривень, розвідний гайковий ключ вартістю 50 гривень, ключ від автомобіля марки «Jaguar» вартістю 100 гривень чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 4 200 гривень.

Він же, у період часу з 11 год. 45 хв. по 12 год. 00 хв. 12 березня 2017 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), поблизу магазину «Сільпо», що за адресою: вул. Рівненська, 86, м. Луцьк, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проник в автомобіль марки «Ford Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_4 , звідки повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6» вартістю 6 000 гривень, у якому на момент викрадення знаходилася сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди на вищевказану суму.

Він же, у період часу з 23 год. 00 хв. 23 квітня 2020 року по 08 год. 00 хв. 24 квітня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку, що за адресою:, вул. Домни Гордіюк, 4Б, м. Луцьк, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проник в автомобіль марки «Opel Movano» державний номерний знак НОМЕР_5 , звідки повторно таємно викрав чоловічу куртку чорного кольору марки «Puma» вартістю 500 гривень, чоловічу шкіряну куртку чорного кольору вартістю 200 гривень, чоловічу кофту зеленого кольору марки «Пума» вартістю 400 гривень та п`ять шлангів для поливу газону загальною вартістю 500 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Movano» державний номерний знак НОМЕР_5 , страховий поліс на транспортний засіб марки «Opel Movano» державний номерний знак НОМЕР_5 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 1 600 гривень.

Він же, у період часу з 23 год. 00 хв. 23 квітня 2020 року по 08 год. 00 хв. 24 квітня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку, що за адресою: вул. Домни Гордіюк, 4Б, м. Луцьк,, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проник в автомобіль марки «Opel Movano» державний номерний знак НОМЕР_5 , звідки таємно викрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Movano» державний номерний знак НОМЕР_5 та страховий поліс на транспортний засіб марки «Opel Movano» державний номерний знак НОМЕР_5 чим вчинив викрадення офіційних документів, що перебувають в офіційному обігу, мають необхідні реквізити і містять інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення.

Він же, у період часу з 23 год. 00 хв. 23 квітня 2020 року по 08 год. 00 хв. 24 квітня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проник в автомобіль марки «Opel Movano» державний номерний знак НОМЕР_5 , звідки повторно, незаконно заволодів посвідченням водія на ім`я ОСОБА_14 , яке є іншим важливим особистим документом, що перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення.

Він же, у період часу з 20 год. 00 хв. 23 квітня 2020 року по 09 год. 00 хв. 24 квітня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у дворі будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття автомобільного скла, проник в автомобіль марки «Fiat Ducato» державний номерний знак НОМЕР_6 , звідки повторно, таємно викрав будівельний пилосос невстановленої марки вартістю 4 800 гривень чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 майнової шкоди на вищевказану суму.

Він же, у період часу з 20 год. 00 хв. 23 квітня 2020 року по 10 год. 00 хв. 24 квітня 2020 (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку, за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла, проник в автомобіль марки «Mercedes benz vito» державний номерний знак НОМЕР_7 , звідки повторно, таємно викрав чотири зимових шини до автомобіля марки «Mercedes» вартістю 7000 гривень та сабвуфер марки «Магнат» вартістю 3000 гривень чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 майнової шкоди на загальну суму 10 000 гривень.

Він же, у період часу з 01 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. 24 квітня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку, за адресою: АДРЕСА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму вхідних дверей транспортного засобу, проник в автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_8 , звідки повторно, таємно викрав грошові кошти у розмірі 700 гривень та документи: військовий квиток на ім`я ОСОБА_17 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_17 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_17 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_9 , на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Садів Луцького району Волинської області, який виданий 07 червня 1996 року Луцьким РВ УМВС України у Волинській області, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 майнової шкоди на вищевказану суму.

Він же, у період часу з 20 год. 30 хв. 02 травня 2020 року по 07 год. 50 хв. 03 травня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку, за адресою: АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму вхідних дверей транспортного засобу, проник в автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_8 , і повторно незаконно заволодів військовим квитком на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченням водія на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудовою книжкою на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та паспортом громадянина України серія НОМЕР_9 , на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Садів Луцького району Волинської області, який виданий 07 червня 1996 року Луцьким РВ УМВС України у Волинській області, який у подальшому передав у користування ОСОБА_18 , які є іншими важливими особистими документами, що перебувають в офіційному обігу, мають необхідні реквізити і містять інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення.

Він же, у період часу з 20 год. 30 хв. 02 травня 2020 року по 07 год. 50 хв. 03 травня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку, за адресою: АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, через вікно, проник в автомобіль марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_10 , звідки повторно таємно викрав іменний чоловічий гаманець із написом « ОСОБА_19 » вартістю 700 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_10 , посвідчення водія, на ім`я ОСОБА_19 , страховий поліс №АМ/4650979 та страховий поліс №АР/7008260, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, чим спричинив потерпілому ОСОБА_19 майнової шкоди на вищевказану суму.

Він же, у період часу з 20 год. 30 хв. 02 травня 2020 року по 07 год. 50 хв. 03 травня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в дворі будинку, за адресою: м. Луцьк, вул. Ветеранів, 3, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, через вікно, проник в автомобіль марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_10 , звідки повторно таємно викрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_10 , страховий поліс №АМ/4650979 та страховий поліс №АР/7008260, чим вчинив викрадення офіційних документів, що перебувають в офіційному обігу, мають необхідні реквізити і містять інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення.

Він же, у період часу з 20 год. 30 хв. 02 травня 2020 року по 07 год. 50 хв. 03 травня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в дворі будинку, за адресою: АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, через вікно, проник в автомобіль марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_10 , звідки незаконно заволодів посвідченням водія, на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке іншим важливим особистим документом, що перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення.

Він же, у період часу з 02 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. 11 травня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в дворі будинку, за адресою: АДРЕСА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проник в автомобіль марки «Opel Omega» державний номерний знак НОМЕР_11 , звідки повторно, таємно викрав автомагнітолу марки «LG» вартістю 1000 гривень, два вхідних пристрої для прикурювання загальною вартістю 800 гривень та один вхідний пристрій для магнітоли вартістю 200 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_20 майнової шкоди на загальну суму 2 000 гривень.

Він же, у період часу з 21 год. 00 хв. 11 травня 2020 року по 07 год. 50 хв. 12 травня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в дворі будинку, за адресою: АДРЕСА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, через вікно, проник в автомобіль марки «Volkswagen Lt 35» державний номерний знак НОМЕР_12 , звідки повторно, таємно викрав автомагнітолу марки «Pioner» вартістю 1500 гривень, навігатор марки «Shuttle»,вартістю 1100 гривень, відеореєстратор марки «Samsung» вартістю 1000 гривень та флеш карта «KINGSTON» вартістю 100 гривень чим спричинив потерпілому ОСОБА_21 майнової шкоди на загальну суму 3700 гривень.

Він же, у період часу з 19 год. 00 хв. 17 травня 2020 року по 09 год. 00 хв. 18 травня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в дворі будинку, за адресою: м. Луцьк, просп., Молоді, 3Б, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла, проник в автомобіль марки «Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_13 , звідки повторно, таємно викрав набір інструментів вартістю 4500 гривень, салонний плафон каталоговий номер №А вартістю 600 гривень, дві лампи марки «Ксенон» загальною вартістю 300 гривень, блок керування фарою марки «Ксенон», вартістю 280 гривень, знак від автомобіля марки «Mercedes» вартістю 2700 гривень, чотири оригінальні коврики від автомобіля марки «Mercedes» загальною вартістю 2500 гривень, сонцезахисні окуляри марки «PORSCHE DESIGN» вартістю 500 гривень та флеш-карта із маркувальними позначеннями «CE.FC.mic.D33193» вартістю 100 гривень та страховий поліс на транспортний засіб марки «Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_13 , який матеріальної цінності для потерпілого не становить, чим спричинив потерпілому ОСОБА_22 майнової шкоди на загальну суму 11 480 гривень.

Він же, у період часу з 19 год. 00 хв. 17 травня 2020 року по 09 год. 00 хв. 18 травня 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в дворі будинку, за адресою: АДРЕСА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла, проник в автомобіль марки «Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_13 , звідки повторно, таємно викрав страховий поліс на транспортний засіб марки «Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_13 , чим вчинив викрадення офіційного документу, що перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення.

Він же, 16 березня 2020 року близько 03 год. 15 хв., діючи за попередньою змовою із особою (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом злому серцевини врізного замка вхідних дверей, проник всередину квартири АДРЕСА_11 , де у приміщенні кухні, розпочав повторно, таємно викрадати майно належне ОСОБА_23 , а саме: банківську картку № НОМЕР_14 відкриту в АТ КБ «ПриватБанк», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, грошові кошти в сумі 800 гривень, мобільний телефон марки «Xiomi» вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 301 від 28 квітня .2020 року становить 683 гривні 34 копійки, металеві медичні ножиці вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 301 від 28 квітня 2020 року становить 90 гривень, ключ до банківської комірки відкритої в АТ «Укргазбанк», два ключі від вхідних дверей до квартири, чіп до вхідних дверей від під`їзду, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, однак під час вчинення вказаного злочину їх дії були виявлені потерпілою ОСОБА_23 . Після цього, незважаючи на те, що їх дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, були виявлені потерпілою ОСОБА_23 , ОСОБА_7 та ОСОБА_24 , діючи за попередньою змовою продовжили вчиняти злочин відкрито і протиправно заволодівши майном потерпілої, втекли із місця вчинення злочину, таким чином, спричинивши потерпілій ОСОБА_23 , майнову шкоду на загальну суму 1 573 гривень 34 копійки.

Він же, 16 березня 2020 року близько 03 год. 15 хв., діючи за попередньою змовою із особою (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом злому серцевини врізного замка вхідних дверей, проник всередину квартири АДРЕСА_11 , де у приміщенні кухні, таємно викрав банківську картку № НОМЕР_14 відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_23 чим вчинив викрадення офіційного документу, оскільки вказана банківська картка перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, з метою подальшого незаконного використання, шляхом зняття з неї грошових коштів.

Він же, 16 березня 2020 року близько 03 год. 57 хв., діючи за попередньою змовою із особою (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення грошових коштів, наявних на рахунку № НОМЕР_14 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_23 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, 32а, використовуючи вищевказану банківську картку потерпілої, таємно викрав грошові кошти у розмірі 2 000 гривень, шляхом здійснення двох операцій із зняття готівки в сумах по 1 000 гривень чим спричинив потерпілій ОСОБА_23 майнової шкоди на вище вказану суму.

Він же, у період часу з 21 год. 30 хв. 20 травня 2020 року по 08 год. 21 травня 2020 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), поблизу будинку АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проник в автомобіль марки «ВАЗ 2112» державний номерний знак НОМЕР_15 , звідки повторно, таємно викрав ФМ-модулятор марки «Baseus» вартістю 360 грн., bluetooth-гарнітуру марки «Hoco» вартістю 300 грн., флеш-карту марки «Silicon Power» чорного кольору вартістю 100 грн., пластиковий ящик інструментів з написом «Дніпро-М» вартістю 5 000 грн. чим спричинив потерпілому ОСОБА_25 майнову шкоду на загальну суму 5 760 гривень.

Не погоджуючись із вироком суду прокурор, у поданій апеляційній скарзі, із внесеними до неї змінами та доповненнями, оскаржує вирок через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Вказує, що призначення обвинуваченому остаточного до відбуття покарання відбулось без урахування положень ч. ч. 3, 4 ст. 70 КК України, зокрема, без правильного установлення даних про покарання, призначеного попереднім вироком суду, а також без зарахування частково відбутого покарання за цим же вироком, яким обвинуваченого ОСОБА_7 було засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності иайна. Як наслідок, суд визначив обвинуваченому остаточне до відбуття покарання, шляхом часткового складання покарань, помилково не приєднавши йому додаткове покарання у виді конфіскації усього належного йому на праві приватної власності майна та не зарахувавши у строк остаточно призначеного до відбуття покарання, частково відбуте ним покарання за попереднім вироком. При викладенні фактичних обставин кримінальних правопорушень (кримінальних проступків) за ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України, за епізодами від 23 квітня 2020 року, 24 квітня 2020 року (потерпілий ОСОБА_14 ), 02 травня 2020 року (потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_19 ), 17 травня 2020 року, описано дії обвинуваченого як незаконне заволодіння офіційними документами, паспортом та іншими важливими особистими документами, вчинені "повторно". Тоді як диспозиція ст. 357 КК України не передбачає такої кваліфікуючої ознаки, як «повторність». Також правильно визнавши доведеним обвинувачення ОСОБА_7 , зокрема за ч. 3 ст. 357 КК України (за епізодом від 02 травня 2020 року щодо викрадення паспорта та інших важливих особистих документів на ім`я ОСОБА_17 ), за обставинами інкримінованими у обвинувальному акті, суд неправильно виклав зміст формулювання обвинувачення, у вчиненні якого визнав доведеною винуватість обвинуваченого. Не навівши у вироку суду будь-яких мотивів, прийняв рішення про зміну обсягу обвинувачення та виключення вказівки про незаконне заволодіння паспортом з формулювання правової кваліфікації для ОСОБА_7 . Окрім того, судом визнано обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме, у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у поєднанні з проникненням у житло. Проте, при викладенні фактичних обставин цього злочину, зазначено про його вчинення ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншим обвинуваченим - ОСОБА_24 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, що цілковито суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципам верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. З дня вчинення обвинуваченим кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України минуло три роки, що свідчить про можливість звільнення ОСОБА_7 від призначеного йому покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, з урахуванням відсутності відповідних клопотань про звільнення його від кримінальної відповідальності. Усупереч положенням п. 4 ч. 2 ст. 374 КПК України, у вступній частині рішення суду, не зазначено усіх непогашених судимостей обвинуваченого. У зв`язку із цим, просить вирок суду від 05 квітня 2023 року скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінальних злочинів та проступків), передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання за: ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного йому покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; ч. 3 ст. 357 КК України у виді 3 років обмеження волі. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного йому покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; ч. 3 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року, визначити ОСОБА_7 остаточне до відбуття покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватного власності майна. Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте ним покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року. Визнати доведеним за ч. 3 ст. 357 КК України вчинення ОСОБА_7 незаконного заволодіння паспортом, виклавши у мотивувальній частині вироку юридичну формулу обвинувачення, що полягає у незаконному заволодінні обвинуваченим паспортом та іншими особливо важливими документами. З мотивувальної частини вироку, при викладенні фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України, за епізодами від 23 квітня 2020 року та 24 квітня 2020 року (потерпілий ОСОБА_14 ), 02 травня 2020 року (потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_26 ), а також 17 травня 2020 року, виключити вказівку про визнання доведеним кваліфікуючої ознаки - вчинення кримінальних правопорушень «повторно». У мотивувальній частині вироку, при викладенні фактичних обставин злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, виключити вказівку про ідентифікацію особи ОСОБА_24 , як співучасника ОСОБА_7 , а у вступній його частині вказати про судимість обвинуваченого, згідно вироку Луцького міськрайонного суду від 21 січня 2021 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років 6 місяців з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна; вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2017 року про засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які просили матеріали даного кримінального провадження розглянути у відповідності до положень кримінального процесуального закону, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінальних проступків та злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

Судом зроблено законний та обґрунтований висновок про доведеність його винуватості у вчиненому, який ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а том вирок суду у цій його частині на предмет законності та обґрунтованості не перевіряється і апеляційним судом.

Разом із цим, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, незастосування судом першої інстанції стосовно останнього положень ст. ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України та допущення недоліків, при викладенні фактичних обставин вчиненого і юридичної формули обвинувачення, за окремими із числа інкримінованих йому кримінальних правопорушень, убачаються достатньо обґрунтованими.

Частиною 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність зав чинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначені у ст. 65 КК України засади призначення покарання, щодо обов`язкового дотримання положень Загальної частини цього кодексу, є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу.

Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових, так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

У той же час, призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, має ряд особливостей, з урахуванням яких, загальний алгоритм призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України передбачає такі елементи: 1) одержання точних даних про покарання, призначене особі попереднім вироком/попередніми вироками та у разі відбуття призначеного покарання, точного визначення його відбутої частини; 2) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку, а якщо вчинено декілька злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, то призначення покарання за кожен злочин окремо; 3) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів; 4) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених попереднім та новим вироками; 5) зарахування в строк остаточного покарання, призначеного за сукупністю вчинених злочинів, покарання, відбутого за попереднім вироком /попередніми вироками, якщо таке зарахування можливе.

У разі встановлення судом, що кримінальні правопорушення за новим вироком були вчинені особою до постановлення декількох попередніх вироків, за які особа засуджена до покарань, що належить відбувати реально, остаточне покарання призначається на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за правилами частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених особі покарань за новим вироком та попередніми вироками.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КК України до основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Однак, у вступній частині оскаржуваного вироку суду, відсутня вказівка про призначення обвинуваченому за вищезгаданим вироком суду додаткового покарання.

Як наслідок суд, без обґрунтування причин ухвалення такого рішення, визначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне до відбуття покарання, із застосуванням принципу часткового складання покарань, керуючись положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, помилково не приєднав додаткове покарання у виді конфіскації усього належного йому на праві приватної власності майна, і така необхідність у застосуванні щодо обвинуваченого більш суворого покарання, у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, є підставою для скасування вироку суду в частині призначення покарання.

Також судом безпідставно та всупереч положенням ч. 4 ст. 70 КПК України, не зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання, остаточно визначеного до відбуття, за сукупністю кримінальних правопорушень (кримінальних проступків та злочинів) частково відбуте ним покарання за попереднім вироком суду від 21 січня 2021 року.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення віддяк кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, установивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

На підставах, передбачених ст. 49 КК України, особа також може бути звільнена судом від покарання (ч. 5 ст. 74 КК України), зокрема у випадку, коли особа заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінальних проступків), передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК (у редакції Закону України від 15 листопада 2011 року № 4025-VI), яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, ці кримінально карані дії були віднесені до злочинів невеликої тяжкості, а згідно із чинною ст. 12 КК (у редакції Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIІІ), який набрав чинності 01 липня 2020 року, є проступком.

Кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК Україниобвинуваченим ОСОБА_7 вчинено 16 березня 2020 року, 24 квітня 2020 року, 03 травня 2020 року, 18 травня 2020 року. З дня їх вчинення, а також із дня вчинення останнього із інкримінованих йому кримінальних правопорушень - 20 травня 2020 року та до дня набрання вироком законної сили минуло більше трьох років, і протягом цього строку, обвинувачений не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились. Клопотань, про звільнення від кримінальної відповідальності, сторона захисту не заявляла.

Відтак, ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначених йому покарань за ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Також частково підствними є доводи прокурора про виключення із викладу фактичних обставин вчинення обвинуваченим кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України, кваліфікуючої ознаки «повторно».

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У поданій скарзі прокурор зазначає, що при викладенні фактичних обставин вчинення зазначених вище кримінальних проступків (ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України), суд безпідставно за епізодами від 23 квітня 2020 року та 24 квітня 2020 року (потерпілий ОСОБА_14 ), 02 травня 2020 року (потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_19 ), 17 травня 2020 року, описав дії обвинуваченого із застосуванням кваліфікуючої ознаки - «повторно», що не узгоджується із диспозицією ст. 357 КК України, яка такої кваліфікуючої ознаки не передбачає.

Однак, частиною 1 ст. 32 КК України визначено, що повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Змістом пред`явленого обвинувачення стверджується, що перший епізод, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено 16 березня 2020 року (потерпіла ОСОБА_23 ), однак дії останнього, при викладенні фактичних обставин вчиненого, описано судом з кваліфікуючою ознакою «повторно», що суперечить вищенаведеним положенням кримінального закону. Хоча прокурор не ідентифікує цей епізод, як такий, що потребує виключення із мотивувальної частини оскаржуваного вироку кваліфікуючої ознаки «повторно», однак, керуючись положеннями ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає правильним таку вказівку виключити із мотивувальної частини вироку суду, при викладенні фактичних обставин вчиненого.

Ураховуючи, що судом встановлено доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 одночасно за всіма іншими епізодами, передбаченими ч. 1 та ч. 3 ст. 357 КК України - тотожними діяннями передбаченими однією тією самою статтею та частиною статті, підстав для виключення такої кваліфікуючої ознаки, зокрема при викладенні фактичних обставин вчиненого, не убачається.

Окрім того, органом досудового розслідування, дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 357 КК України (епізод від 03 травня 2020 року - потерпілий ОСОБА_17 ) кваліфіковано як незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України. є спеціальним щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, і законодавець виділив «паспорт» його самостійним предметом та водночас кваліфікуючою ознакою.

Проте суд, всупереч викладеному, визнавши доведеним винуватість обвинуваченого за ч. 3 ст. 357 КК України за обставин, інкримінованих йому у обвинувальному акті, тобто за усім обсягом пред`явленого обвинувачення, без наведення будь-яких мотивів та наявності для цього правових підстав, прийняв рішення про виключення вказівки про незаконне заволодіння ним паспортом з формулювання правової кваліфікації дій ОСОБА_7 .

Визнаючи винуватість обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, за попередньою змовою з іншим його співучасником - ОСОБА_24 , матеріали кримінального провадження щодо якого зупинено, на підставі ч. 1 ст. 335 КК України, у зв`язку із призовом останнього для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, суд допустився порушень положень ст. 7 КПК України. Оскільки така преюдиція щодо винуватості зазначеної особи очевидно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності винуватості.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її винуватість буде доведено, у відповідності до закону. Навіть за відсутності офіційних вісників достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату.

Тому, формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 , яким ідентифіковано його співучасть у вчиненні злочину з іншою особою, за умови, що її діяння не були предметом судового провадження, підлягає виключенню із рішення суду.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 374 КПК України визначено, що у вступній частині вироку зазначаються, у тому числі, інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку із її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ, у разі вчинення особою нового злочину. Тому, за наявності непогашених судимостей, усі вони повинні зазначатись у вступній частині вироку суду, як обставини, що впливають на правильне вирішення справи та призначення справедливого покарання. Однак, факт непогашеної судимості обвинуваченого ОСОБА_7 за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України, яким його засуджено до 2 років 6 місяців позбавлення волі (судимість непогашена, оскільки переривалась вчиненням інших -нових кримінальних правопорушень), і зазначений вирок враховано при призначенні обвинуваченому покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року, у вступній частині вироку суду, не відображений.

З огляду на викладене, через необхідність застосування щодо обвинуваченого більш суворого покарання, у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів вирок суду в частині призначення покарання скасовує, а цей же вирок в частині викладення юридичної формули обвинувачення за ч. 3 ст. 357 КК України, фактичних обставин вчиненого за ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 та вказівки про ідентифікацію особи ОСОБА_24 , як співучасника ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 186 КК України, у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України - змінює, а апеляційну скаргу прокурора задовольняє частково.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_9 -задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким обвинуваченому ОСОБА_7 призначити покарання за:

-ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 357 КК України від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

-ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 357 КК України від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

-ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (кримінальних злочинів), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року визначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне до відбуття покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватного власності майна.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень (кримінальних злочинів), частково відбуте ним покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Цей же вирок суду в частині викладення юридичної формули обвинувачення за ч. 3 ст. 357 КК України, фактичних обставин вчиненого за ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України та вказівки про ідентифікацію особи ОСОБА_24 , як співучасника ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 186 КК України - змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за епізодом від 16 березня 2020 року (потерпіла ОСОБА_23 ), вказівку про вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку) - «повторно».

Визнати доведеним за ч. 3 ст. 357 КК України вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 незаконного заволодіння паспортом, виклавши у мотивувальній частині вироку юридичну формулу обвинувачення, що полягає у незаконному заволодінні обвинуваченим паспортом та іншими особливо важливими документами.

У мотивувальній частині вироку, при викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення (кримінального злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, виключити вказівку про ідентифікацію особи ОСОБА_24 , як співучасника ОСОБА_7 .

Доповнити вступну частину вироку суду вказівкою про наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 непогашених судимостей за: - вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2017 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; - вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року, яким його заслужено за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

В іншій частині вирок - залишити без зміни.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з - під варти негайно, у зв`язку із повним відбуттям ним покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий

Судді: