ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13590/16-к

Провадження № 11-кп/4820/253/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000077 від 26.05.2016, за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_13 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2022 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременчуки Красилівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою економічною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня донька 2008 року народження, мешканця: АДРЕСА_1 , працюючого начальником відділу нагляду і безпеки Замкової виправної колонії № 58, раніше не судимого,-

визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України.

Виправдано ОСОБА_10 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю того, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лютарка Ізяславського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, мешканця: АДРЕСА_2 , працюючого заступником чергового помічника начальника Замкової виправної колонії № 58, раніше не судимого, -

визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України.

Виправдано ОСОБА_11 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю того, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України вчинене обвинуваченим.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_7 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті вчиненого злочину залишено без розгляду.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді начальника відділу нагляду і безпеки Замкової виправної колонії (№58), відповідно до наказу № 49 о/с від 04.12.2013 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області та ОСОБА_11 , перебуваючого на посаді заступника чергового помічника начальника Замкової виправної колонії (№58), відповідно до наказу № 22 від 01.04.2015 начальника Замкової виправної колонії (№58), являючись службовими особами, які згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень і у спосіб, передбачений законами України, а також працівниками правоохоронного органу, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», 21.10.2015 року, о 17 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні кімнати для проведення обшуку Хмельницького слідчого ізолятора, перевищуючи свої службові повноваження, що супроводжувались застосуванням насильства та спеціальних засобів, умисно спричинили тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_14 , від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18 год. 40 хв., за наступних обставин.

Статтями 3, 27 Конституції України, встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 № 3352-XII, адміністрація місця попереднього ув`язнення має право застосовувати до осіб, взятих під варту, заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом.

У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на адміністрацію місця попереднього ув`язнення обов`язків, і мають зводитися до завдання якнайменшої шкоди здоров`ю правопорушників.

Працівники місця попереднього ув`язнення мають право застосовувати заходи фізичного впливу і спеціальні засоби, в тому числі прийоми рукопашного бою, наручники, гумові палиці, гамівні сорочки, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, водомети, бронемашини та інші технічні засоби, а також використовувати службових собак для припинення фізичного опору, насильницьких дій, безчинства, подолання протидії законним вимогам адміністрації, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на неї обов`язків.

Згідно розділу V п.2.6 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013, забороняється нанесення ударів гумовою палицею по голові, шиї, ключичній ділянці. Животу та статевих органах, а кийком типу «тонфа» - по голові, шиї, сонячному сплетінні, ключичній ділянці, низу живота, статевих органах, нирках, куприку.

На виконання вказівки начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області від 20.10.2015 № 24/6110 та наказу начальника Замкової виправної колонії (№58) від 20.10.2015 № Б-51 до Хмельницького слідчого ізолятора (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39) відряджено 10 працівників Замкової виправної колонії (№ 58), а саме начальника відділу нагляду і безпеки ОСОБА_10 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 49 о/с від 04.12.2013 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), заступника чергового помічника начальника ОСОБА_11 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 22 від 01.04.2015 начальника Замкової виправної колонії № 58), старшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОСОБА_15 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 49 о/с від 04.12.2013 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), начальника оперативного відділу ОСОБА_16 призначеного на посаду відповідно до наказу № 17 о/с від 09.04.2014 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), заступника чергового сектору довічного ув`язнення ОСОБА_17 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_18 , заступника чергового помічника начальника сектору довічного ув`язнення ОСОБА_19 (призначених на посади відповідно до наказу № 26 від 01.08.2012 начальника Замкової виправної колонії № 58), чергового помічника начальника ОСОБА_20 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 41 о/с від 01.08.2012 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), старшого інспектора групи контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_21 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 50 о/с від 07.10.2015 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), старшого інспектора з питань підготовки до звільнення відділу СВПР ОСОБА_22 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 32 о/с від 24.07.2014 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), яких було екіпіровано спецзасобами гумовими кийками ПР-73 та газовими балончиками сльозоточивої та дратівливої дії «Кобра - 1», які 21.10.2015 о 16 год. 40 хв. прибули до господарських будівель Хмельницького слідчого ізолятора, за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39.

В подальшому, 21.10.2015 о 16 год. 55 хв., на автомобілі марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_23 , через контрольно-пропускний пункт по пропуску автотранспорту Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та начальник сектору оперативно - розшукової роботи управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області ОСОБА_24 прибули на охороняєму територію Хмельницького слідчого ізолятора, а саме територію виробничих майстерень поряд із приміщеннями столярного цеху.

На вказаному місці, ОСОБА_24 повідомив працівникам Замкової виправної колонії № 58 мету прибуття до Хмельницького слідчого ізолятора -а саме, посилення постів, проведення обшуків, здійснення особистого обшуку та конвоювання засудженого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виконуючи вказівку начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області від 20.10.2015 № 24/6110, наказ начальника Замкової виправної колонії № 58 від 20.10.2015 № Б- 51, проведеного ОСОБА_24 інструктажу, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували на першому поверсі корпусу № 1 Хмельницького слідчого ізолятора та мали провести особистий обшук засудженого ОСОБА_14 в кімнаті проведення огляду та доставити для етапування до службового автомобіля «УАЗ», який перебував на території виробничих майстерень поряд із приміщенням столярного цеху.

Інші працівники Замкової виправної колонії № 58 були розташовані на території Хмельницького слідчого ізолятора, відповідно до проведеного ОСОБА_24 інструктажу.

Близько 17 год., з метою виведення та конвоювання, начальник Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_25 надав усну вказівку виконуючому обов`язки чергового помічника начальника Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_26 отримати на КПП № 2 особові справи та попутні списки на засуджених, які мали етапуватись до місць відбування покарань, в тому числі особову справу засудженого ОСОБА_14 , для відправлення до Сокальської виправної колонії № 47, а також щодо виведення останнього засудженого з камери на перший поверх корпусу № 1 для подальшого його огляду та етапування.

Отримавши усну вказівку, ОСОБА_26 зателефонував старшому по корпусу № 1 Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_27 та повідомив про необхідність виведення ОСОБА_14 з камери № 45 розташованої на третьому поверсі корпусу № 1 на перший поверх корпусу № 1, в зв`язку з його етапуванням з Хмельницького слідчого ізолятора в Сокальську виправну колонію № 47.

На виконання вказівки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 супроводив ОСОБА_14 на перший поверх корпусу № 1 до входу у кімнату обшуку, де перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого, пішов до свого службового кабінету розташованого на другому поверсі корпусу № 1.

Близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у коридорі першого поверху приміщення корпусу № 1 Хмельницького слідчого ізолятору, роз`яснили засудженому ОСОБА_14 , що на виконання вироку Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 07.11.2012 року, яким останнього визнано винним за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 296, 71 КК України та засуджено до 8 років позбавлення волі, який набрав законної сили 15.10.2015, буде здійснено його етапування в Сокальську виправну колонію № 47, в зв`язку з чим, відповідно до розділу ІІІ п. 5 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013, запропонували йому для проведення повного обшуку пройти в розташовану на першому поверсі корпусу № 1 кімнати для проведення обшуку.

Засуджений ОСОБА_14 , не бажаючи виконувати законні вимоги ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи біля вхідних дверей кімнати обшуку на першому поверсі корпусу № 1, з метою перешкоджання проведення особистого обшуку та етапування, вчинив активні дії та опір, а саме різко наніс удар дверима в область правого плеча ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху правої плечової кістки, після чого, вирвав з рук ОСОБА_11 спеціальний засіб - гумовий кийок, за допомогою якого наніс останньому удар по правій руці, спричинивши закритий перелом метаепіфізу п`ятої п`ясної кістки. Внаслідок вищезазначених дій ОСОБА_14 у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виникли особисті неприязні відносини до нього, та як, наслідок - умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень. А, тому здійснюючи подальші дії спрямовані на проведення особистого обшуку ОСОБА_14 , перевищили свої службові повноваження при застосуванні заходів фізичного примусу направленні на подолання опору останнього.

Зокрема, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи разом намагаючись повалити ОСОБА_14 на підлогу та закрутити руки за спину для одягнення металевих наручників, долаючи опір останнього та після його припинення, за допомогою наявних у них спецзасобів - гумовий кийок, в порушення вимог розділу V п. 2.6 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів, достовірно знаючи про заборону нанесення ударів спецзасобом - гумовим кийком в область голови особи, перевищуючи свої службові повноваження, супроводжуючи це застосуванням насильства та спеціальних засобів, тобто дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, умисно у невстановленій слідством черговості, сукупно нанесли кулаками, ногами та наявними при них гумовими кийками численні удари в різні частини тіла ОСОБА_14 , у тому числі, не менше 19 ударів в область голови.

Внаслідок цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , спричинили потерпілому ОСОБА_14 множинні крововиливи в стовбурових відділах головного мозку, крововилив під твердою мозковою оболонкою зліва, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, крововилив в ділянці верхньої та нижньої повік лівого ока, крововилив під кон`юнктивою лівого ока, крововилив під кон`юнктивою нижньої повіки лівого ока, крововилив та садно в ділянці верхньої повіки правого ока, крововилив в ділянці спинки носа, крововиливи в правій та лівій щічних ділянках, два крововиливи в ділянці облямівки нижньої губи справа та зліва, крововилив та рана на внутрішній поверхні верхньої губи в центральній частині, крововилив в підборідній ділянці справа, крововилив та рана в лобній ділянці зліва, крововилив та садно в центральній частині лобної ділянки та зліва, крововилив в лівій скроневій ділянці, крововилив в ділянці верхньої половини лівої вушної раковини, в лівих скроневій ділянці безпосередньо над лівою вушною раковиною та завушній ділянці, крововилив в м`яких тканинах правої скроневої ділянки, крововилив в м`яких тканинах потиличної ділянки зліва, крововилив в м`яких тканинах центральної частини потиличної ділянки, численні садна в ділянках верхньої та нижньої губ справа, кінчика та крил носа, в правій та лівій щічній ділянках, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причино - наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Крім цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вказаними умисними діями спричинили крововилив у м`язах нижньої третини шиї справа, крововилив лівої передньо - бокової стінки навколосерцевої сорочки, крововилив на лівій боковій поверхні грудної клітини на рівні V ребра по лівій передній пахвовій лінії, крововилив в жировій клітковині правої нирки, крововилив в правій поперековій ділянці, крововилив в крижовій ділянці, крововилив в правій надлопатковій ділянці, садно на лівій боковій поверхні тазу в проекції крила лівої клубової кістки, крововилив на передній поверхні лівого плечового суглоба, циркулярні крововиливи в ділянках правого та лівого променево - зап`ясткових суглобів, крововилив на задньо - зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, крововилив на задній поверхні лівого стегна у нижній третині, крововилив на задній поверхні лівої гомілки в середній третині, крововилив на передньо - зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, крововилив в ділянці нижніх квадрантів правої сідниці, крововилив на задньо - зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, крововиливи на передніх поверхнях колінних суглобів, крововилив та садно на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, переривчасте садно на передній поверхні лівої гомілки у середній та нижній третинах, численні садна на передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, крововиливи та садна на тильних поверхнях стоп в проекції 1-х плеснових кісток, садно на тильній поверхні 1-го пальця лівої стопи, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та у причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Подолавши таким чином опір ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , поклали останнього на підлогу лицем до низу та здійснили загин рук за спину, а невстановлена досудовим розслідуванням особа одягла спеціальні засоби - металеві наручники.

Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 супроводили ОСОБА_14 до службового автомобіля марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на виробничій території Хмельницького слідчого ізолятору, де інші працівники Замкової виправної колонії № 58 завели його в середину салону автомобіля.

Перебуваючи, в автомобілі у потерпілого ОСОБА_14 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень різко погіршилось самопочуття і він втратив свідомість, після чого, близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_14 доставлено до медичної частини Хмельницького слідчого ізолятора, де йому надавалась невідкладна медична допомога.

Незважаючи на вжитті реанімаційні заходи працівниками швидкої медичної допомоги о 18 год. 40 хв. констатовано смерть ОСОБА_14 ..

Крім цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що 21.10.2015, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи в кімнаті проведення обшуку Хмельницького слідчого ізолятора за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39, застосували до ОСОБА_14 заходи фізичного примусу спрямовані на подолання опору їх законним діям, реалізовуючи раптово виниклий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, який був викликаний протиправною поведінкою останнього, умисно у невстановленій слідством черговості, сукупно нанесли кулаками, ногами та наявними при них гумовими кийками численні удари в різні частини тіла ОСОБА_14 , у тому числі, не менше 19 ударів в область голови.

В результаті, спричинивши ОСОБА_14 множинні крововиливи в стовбурових відділах головного мозку, крововилив під твердою мозковою оболонкою зліва, крововиливи в ділянці верхньої та нижньої повік лівого ока, крововилив під кон`юнктивою лівого ока, крововилив під кон`юнктивою нижньої повіки лівого ока, крововилив та садно в ділянці верхньої повіки правого ока, крововилив в ділянці спинки носа, крововиливи в правій та лівій щічних ділянках, два крововиливи в ділянці облямівки нижньої губи справа та зліва, крововилив та рана на внутрішній поверхні верхньої губи в центральній частині, крововилив в підборідній ділянці справа, крововилив та рана в лобній ділянці зліва, крововилив та садно в центральній частині лобної ділянки та зліва, крововилив в лівій скроневій ділянці, крововилив в ділянці верхньої половини лівої вушної раковини, в лівих скроневій ділянці безпосередньо над лівою вушною раковиною та завушній ділянці, крововилив в м`яких тканинах правої скроневої ділянки, крововилив в м`яких тканинах потиличної ділянки справа, крововилив в м`яких тканинах потиличної ділянки зліва, крововилив в м`яких тканинах центральної частини потиличної ділянки, численні садна в ділянках верхньої та нижньої губ справа, кінчика та крил носа, в правій та лівій щічній ділянках, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Крім цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що вказаними умисними діями спричинили крововилив у м`язах нижньої третини шиї справа, крововилив лівої передньо - бокової стінки навколосерцевої сорочки, крововилив на лівій боковій поверхні грудної клітини на рівні V ребра по лівій передній пахвовій лінії, крововилив в жировій клітковині правої нирки, крововилив в правій поперековій ділянці, крововилив в крижовій ділянці, крововилив в правій надлопатковій ділянці, садно на лівій боковій поверхні тазу в проекції крила лівої клубової кістки, крововилив на передній поверхні лівого плечового суглоба, циркулярні крововиливи в ділянках правого та лівого променево - зап`ясткових суглобів, крововилив на задньо - зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, крововилив на задній поверхні лівого стегна у нижній третині, крововилив на задній поверхні лівої гомілки в середній третині, крововилив на передньо - зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, крововилив в ділянці нижніх квадрантів правої сідниці, крововилив на задньо - зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, крововиливи на передніх поверхнях колінних суглобів, крововилив та садно на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, переривчасте садно на передній поверхні лівої гомілки у середній та нижній третинах, численні садна на передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, крововиливи та садна на тильних поверхнях стоп в проекції 1-х плеснових кісток, садно на тильній поверхні 1-го пальця лівої стопи, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та у причино - наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Подолавши таким чином опір ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , поклали останнього на підлогу лицем до низу та здійснили загин рук за спину, а невстановлена досудовим розслідуванням особа одягла спеціальні засоби - металеві наручники.

Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 супроводили ОСОБА_14 до службового автомобіля марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на виробничій території Хмельницького слідчого ізолятору, де інші працівники Замкової виправної колонії № 58 завели його в середину салону автомобіля.

Перебуваючи, в автомобілі у потерпілого ОСОБА_14 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень різко погіршилось самопочуття і він втратив свідомість, після чого, близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_14 доставлено до медичної частини Хмельницького слідчого ізолятора, де йому надавалась невідкладна медична допомога.

Незважаючи на вжитті реанімаційні заходи працівниками швидкої медичної допомоги о 18 год. 40 хв. констатовано смерть ОСОБА_14 , яка настала, внаслідок внутрішньочерепної травми забою стовбурових відділів головного мозку, крововиливу під твердою мозковою оболонкою над лівою півкулею головного мозку та крововиливів під м`якими мозковими оболонками лобних та потиличних часток головного мозку.

Виправдовуючи обвинувачений ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд першої інстанції виходив з того, що стороною обвинувачення не було надано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнати винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 365 КК України та призначити покарання:

ОСОБА_10

-за ч. 2 ст. 365 КК України призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки;

-за ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання у виді - 8 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим остаточно призначити міру покарання у виді 8 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.

ОСОБА_11

-за ч. 2 ст. 365 КК України призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки;

-за ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання у виді - 8 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим остаточно призначити міру покарання у виді 8 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.

Вказує, що невідкладений огляд трупа ОСОБА_14 , території режимного об`єкту Хмельницького слідчого ізолятору - приміщення оглядової кімнати та огляд автомобіля суд безпідставно визнав недопустимими і не врахував, як докази, були проведені слідчим за повідомленням оперативного чергового про виявлення трупа ОСОБА_14 , тобто до внесення відомостей у ЄРДР, і в подальшому відповідно до статті 214 КПК України стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується і самим витягом.

Зазначає, що у цьому ж ЄРДР чітко вказано, що начальником органу досудового розслідування кримінального провадження доручено слідчому у кримінальному вказано слідчого ОСОБА_28 , яким, відповідно до повноважень наданих КПК України і 22.10.2015 призначено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_14 , яку суд безпідставно з цих мотивів визнав недопустимою.

Вважає, що суд безпідставно визнав недопустимими доказами постанови про виділення матеріалів кримінального провадження від 26.05.2016, оскільки процесуальним прокурором ОСОБА_29 до не долучено перелік документів, які виділено та не вказано номер нового кримінального провадження, і при цьому відсутня вмотивована постанова керівника обласної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу, так як постанову про виділення матеріалів кримінального провадження від 26.05.2016 процесуальним прокурором винесено з дотриманням вимог зазначених статей, мотивовано і обґрунтовано з урахуванням матеріалів усього кримінального провадження і у резолютивній частині чітко вказано, що виділено матеріали досудового розслідування за фактом спричинення 21.10.2015 в приміщенні Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень засудженому ОСОБА_14 Виділення здійснено з кримінального провадження №0006246 у інше окреме кримінальне провадження, номер якого не міг бути відомий, оскільки постанова є підставою для виділення і внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а новий номер кримінального провадження присвоюється автоматично після внесення відповідних відомостей.

Звертає увагу, що відповідно до досліджених у суді відомостей з ЄРДР щодо руху кримінального провадження, 26.05.2016 о 10 год. 56 хв. прокурором ОСОБА_29 було на підставі постанови виділено матеріали досудового розслідування, яким системою присвоєно номер №0000077, витяг у якому за ознаками ч.2 ст.365, ч.2 ст. 121 КК України прокурором надано як доказ, але судом безпідставно не враховано.

Посилається і на те, що доводи та мотиви суду зазначені у вироку, щодо визнання доказів недопустимими через порушення вимог ч.5 ст.36 КПК України, а саме відсутність вмотивованої постанови керівника обласної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу, є безпідставними і такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки 26.05.2016 начальником органу досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0000077 постановою визначено групу слідчих прокуратури Хмельницької області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст. 121 КК України стосовно працівників правоохоронного органу, тобто з дотриманням вимог підслідності.

Аналогічно безпідставними є доводи суду, порушенням цим права на захист. Усі матеріали кримінального провадження, що стали підставою для повідомлення про підозру в порядку ст. 290 КПК України в повному об`ємі надано стороні захисту, сформовано реєстри слідчих та процесуальних дій про, що складені відповідні процесуальні документи, які надані суду, але судом безпідставно не враховані.

Стверджує, що дослідженими у судовому засіданні доказами та допитами свідків по кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_14 був доставлений до кімнати огляду, де перебували лише обвинувачені.

Акцентує увагу і на тому, що відповідно до проведених та досліджених слідчих експериментів саме ОСОБА_11 та ОСОБА_10 здійснювали заходи щодо припинення його опору, а також, що саме вони виводили потерпілого до автомобіля де ОСОБА_14 стало погано і він помер. Саме на ОСОБА_11 та ОСОБА_10 встановлено наявність тілесних ушкоджень характерних для опору. Вказане також підтверджено висновком службового розслідування та рапортами обвинувачених про застосування до ОСОБА_14 спецзасобів та іншими дослідженими документами.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_13 просить вирок скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказує, що суд не оцінював кожний доказ щодо його достовірності, і відповідно сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а обмежився лише доказами, отриманими в ході судового розгляду, а саме показаннями свідків та обвинувачених.

Зазначає, що у вироку суду першої інстанції не зазначено, який був вплив визнаних судом першої інстанції процесуальних порушень, допущених в ході досудового розслідування, на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, чи було їх порушено і якщо було, в чому ці порушення полягали.

Посилається і на те, що суд першої інстанції обмежився констатацією формальних порушень органів досудового розслідування та прокуратури в ході досудового розслідування, не зазначивши при цьому, чи були внаслідок порушення певних вимог кримінального процесуального закону порушені конкретні права чи свободи, зокрема обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в чому вони полягали і яким чином вони обмежили їх в можливостях ефективного використання таких прав і свобод.

Звертає увагу і на те, що у суду були вагомі підстави для перевірки показань ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з тих підстав, що останні відмовлялися від раніше наданих ними доказів, зокрема від того, що відомості про застосування ними проти ОСОБА_14 гумових кийків та наручників в підписаному ними рапорті від 21.10.2015 є недостовірними, так і навіть вводили органи розслідування в оману, внаслідок чого останні були змушені звертатися до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку в їх оселях.

На думку апелянта, необхідно було перевірити відповідність дій, які здійснювалися працівниками Хмельницького СІЗО та ЗВК-58 при підготовці для етапування ОСОБА_14 вимогам чинних нормативних актів з питань нагляду і охорони особами, які тримаються в СІЗО, а також з питань конвоювання засуджених та взятих під варту осіб.

В запереченнях обвинуваченні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просять апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілої, яка просила задовольнити подану її представником апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх захисників, які просили відмовити в задоволенні апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Водночас згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, як це визначено у ст. 86 КПК України, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що вирок суду є необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на думку колегії суддів є безпідставним, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 373 КПК України передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Крім того, у відповідності з вимогами ст. 62 Конституції України, ст.ст. 370, 374 КПК України, п. 23 ППВСУ №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов ППВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» із змінами та доповненнями, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Мотивувальна частина виправдувального вироку за вимогами п. 1 ч. 3 ст.374 КПК України повинна містити формулювання обвинувачення, пред`явленого особі й визнаного судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку має бути викладено результати дослідження, аналізу й оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні. Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд відповідно до вимог кримінального процесуального закону ретельно перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази та порядок їх отримання, навів докладний аналіз досліджених доказів і дав належну оцінку як кожному з них, так і їх сукупності у взаємозв`язку. Зокрема, суд першої інстанції, з дотриманням принципу безпосередності, дослідив і проаналізував показання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_35 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 ,перевірив письмові докази у провадженні та інші документи, зміст яких відображено у вироку.

Як вбачається з вироку, в ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також підстави виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд визнає неналежними та недопустимими докази обвинувачення.

Зокрема, ухвалюючи виправдувальний вирок, суд під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них в їх сукупності і взаємозв`язку.

Так, з матеріалів кримінального провадження та виправдувального вироку вбачається, що в ході судового розгляду ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України не визнав та показав, що станом на жовтень 2015 працював у виправній колонії та прийшло розпорядження про відрядження до Хмельницького СІЗО для надання практичної допомоги. При собі у них були газові балончики та кийки, кайданок не було. В той час як ОСОБА_10 і ОСОБА_11 заводили ОСОБА_14 у камеру для огляду, останній намагаючись закрити двері умисно напав на ОСОБА_10 та вибив йому ключицю дверима, а у ОСОБА_11 відібрав гумовий кийок. ОСОБА_10 захищався від нападу ОСОБА_14 та міг застосувати гумовий кийок, однак не зробив цього. Ключицю йому вправляли у травмпункті. Після того як він з ОСОБА_11 довели ОСОБА_14 до виходу, він не побачив на ньому ушкоджень чи кров. Після чого він з ОСОБА_11 направилися до медчастини. Внаслідок нападу ОСОБА_14 у нього була зламана ключиця, забої, поламані ребра та струс мозку. ОСОБА_10 виключає нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .. Хто наніс ОСОБА_14 тілесні ушкодження йому не відомо. До травмпункту з медчастини їх забрала швидка. Коли вони повернулися, то дізналися, що ОСОБА_14 помер і їх відразу забрали до поліції. Перед відрядженням їм не видавали кайданки, скористатися газовим балончиком та кийком ОСОБА_10 не міг. Він не бачив хто і коли одягав на ОСОБА_14 кайданки. Хто саме наносив удари ОСОБА_14 він не бачив, його у них забрали на виході з коридору і далі ОСОБА_14 йшов самостійно.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України не визнав та показав, що коли привели ОСОБА_14 він вчинив напад на них. Першого вдарив дверима ОСОБА_10 , потім ОСОБА_14 вихопив у нього кийок та ніс йому удар, таким чином зламавши кисть. Перед відрядженням їм видали газовий балончик та гумовий кийок. Він ОСОБА_14 не бив гумовим кийком, отримав травму правої кисті захищаючись. Чи був напад ще на когось з працівників йому не відомо. Удари ОСОБА_14 не наносив. Хто одягнув на нього кайданки йому не відомо.

Аналогічні показання обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надали і в ході апеляційного перегляду даного кримінального провадження.

Факт отримання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, при обставинах зазначеними останніми підтверджується висновком судово - медичної експертизи №1266 від 23.10.2015, відповідно до якого у ОСОБА_11 станом на 21, 23.10.2015 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри лобної ділянки голови, набряку м`яких тканин п`ясно - фалангового суглобу 5-го пальця правої кисті. Садна шкіри лівої половини лобної ділянки голови могло утворитися від не менше ніж одноразової прямої дії тупого твердого предмету чи предметів за механізмом «удар - тертя» або «тертя», про що свідчать локалізація, характер і властивості даних ушкоджень. Механізм утворення травми 5-го пальця правої кисті може бути як «прямим» - внаслідок дії тупого твердого предмету в ділянку пальця, так і «непрямим» - на відстані від місця прикладання травмуючої сили (наприклад, при ударі нігтьовою фалангою виставленого окремо витягнутого пальця об перешкоду), про що свідчать локалізація, характер і властивості даного ушкодження. За станом загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 1-ї-2-х діб до моменту початку судово - медичної експертизи, що не виключає можливості їх утворення в час, який вказаний у постанові про призначення судово - медичної експертизи (т.5 а.к.п.9-10).

Згідно з висновком додаткової судово - медичної експертизи №46 від 13.01.2016 у ОСОБА_11 після події 21.10.15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри лобної ділянки голови, струсу головного мозку.Діагнози «Гемартроз та забій V п`ясно-фалангового суглоба. Множинні забої тіла» не враховуються при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень згідно вимог примітки до п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» через те, що вони встановлені на основі суб`єктивних факторів і не підтверджуються об`єктивними відомостями. Садна шкіри лобної ділянки голови, струс головного мозку могли утворитися від не менше ніж одноразової прямої дії тупого твердого предмету чи предметів за механізмами «удар-тертя» (садна), «удар» (струс головного мозку), про що свідчать локалізація, характер і властивості даних ушкоджень, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, згідно згаданих вище «Правил ...». Судячи за станом загоєння саден шкіри, тілесні ушкодження у ОСОБА_11 можуть мати давність утворення не менше 1-ї - 2-х (не більше 3-х - 5-ти) діб до моменту його обстеження 23.10.15р. в рамках проведення первинної судово-медичної експертизи, що не виключає можливості їх утворення в час, який вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи. Тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я у потерпілого в даному випадку може бути пов`язаний не з характером отриманої ним травми, а іншими причинами. Судячи за характером неврологічних змін, описаних у потерпілого в рамках проведення даної експертизи, рахую, що у ОСОБА_11 після отримання черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку розвинувся післякомоційний синдром (ПКС), який проявляється психо-вегетативно-соматичними розладами. За даними спеціальної наукової медичної літератури, у 80-97% випадків струс головного мозку при адекватному дотриманні режиму в гострому періоді та лікуванні, завершується одужанням. Але при умові впливу на потерпілого серед іншого фізичних і емоційних перевантажень, у деяких пацієнтів (як наприклад у випадку, що став предметом розгляду цієї судово-медичної експертизи) розвивається ПКС зі скаргами на стійкий головний біль, запаморочення, підвищену дратівливість, швидку стомлюваність, погіршення пам`яті, зниження уваги, порушення сну, лабільність артеріального тиску, світлобоязнь, що зазвичай поступово проходять, але іноді цей стан може затягуватись на декілька років, особливо, якщо травма стала предметом судового розгляду. Отже, післякомоційний синдром у значній мірі є психологічною проблемою і тому не є предметом судово-медичної оцінки. Розвиток цього синдрому в даному випадку має не прямий, а опосередкований причинний зв`язок із тими тілесними ушкодженнями, що отримав потерпілий. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 не виключають можливості їх утворення за тими узагальненими обставинами, які повідомлені ним під час допиту 22.10.15р. в тій частині де він зазначає - «я впав ... обличчям до землі» (т.5 а.к.п.21-24).

Відповідно до висновку судово - медичної експертизи №1267 від 23.10.2015 у ОСОБА_10 станом на 21, 23.10.2015 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри лівої половини лобної ділянки голови, закритого вивиху головки правої плечової кістки зі зміщенням її поза межі плечового суглобу. Садно шкіри лівої половини лобної ділянки голови могло утворитися від одноразової прямої дії тупого твердого предмету за механізмом «удар-тертя» чи «тертя», про що свідчать локалізація, характер і властивості даного ушкодження. Механізм утворення вивиху головки правої плечової кістки може бути як «прямим» - внаслідок дії тупого твердого предмету в ділянку плечового суглобу, так і «непрямим» - на відстані від місця прикладання травмуючої сили (наприклад, при падінні людини на руку, підтягуванні на турніку), про що свідчать локалізація, характер і властивості даного ушкодження. Для певної категорії людей, що активно займаються спортом, вивих плеча є травмою поширеною та так би мовити «звичною». Судячи за станом загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 1-ї - 2-х (не більше 3-х - 5-ти) діб до моменту початку судово-медичної експертизи 13.10.15, що не виключає можливості їх утворення в час, який вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи (т.5 а.к.п.15-16).

Згідно з висновком додаткової судово - медичної експертизи №45 від 13.01.2016 у ОСОБА_10 після події 21.10.15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри лівої половини лобної ділянки голови, струсу головного мозку, закритого вивиху головки правої плечової кістки. Діагноз «Множинні забої тіла» не враховується при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень згідно вимог примітки до п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» через те, що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями. Садно шкіри лобної ділянки голови, струс головного мозку могли утворитися від не менше ніж одноразової прямої дії тупого твердого предмету чи предметів за механізмами «удар-тертя» (садно), «удар» (струс головного мозку), про що свідчать локалізація, характер і властивості даних ушкоджень, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, згідно згаданих вище «Правил ...». Тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я у потерпілого з приводу черепно-мозкової травми

в даному випадку може бути пов`язаний не з характером отриманої ним травми, а іншими причинами. Судячи за характером неврологічних змін, описаних у потерпілого в рамках проведення даної експертизи, рахую, що у ОСОБА_10 після отримання черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку розвинувся післякомоційний синдром (ПКС), який проявляється

психо-вегетативно-соматичними розладами. За даними спеціальної наукової медичної літератури, у 80-97% випадків струс головного мозку при адекватному дотриманні режиму в гострому періоді та лікуванні, завершується одужанням. Але при умові впливу на потерпілого серед іншого фізичних і емоційних перевантажень, у деяких пацієнтів (як наприклад у випадку, що став предметом розгляду цієї судово-медичної експертизи) розвивається ПКС зі скаргами на стійкий головний біль, запаморочення, підвищену дратівливість, швидку стомлюваність, погіршення пам`яті, зниження уваги, порушення сну, лабільність артеріального тиску, світлобоязнь, що зазвичай поступово проходять, але іноді цей стан може затягуватись на декілька років, особливо, якщо травма стала предметом судового розгляду. Отже, післякомоційний синдром у значній мірі є психологічною проблемою і тому не є предметом судово-медичної оцінки. Розвиток цього синдрому в даному випадку має не прямий, а опосередкований причинний зв`язок із тими тілесними ушкодженнями, що отримав потерпілий. Вивих головки правої плечової кістки міг утворитись як за «прямим» механізмом - внаслідок дії тупого твердого предмету в ділянку плечового суглобу, так і за «непрямим» механізмом - на відстані від місця прикладання травмуючої сили (наприклад, при падінні людини на руку), про що свідчать локалізація, характер і властивості даного ушкодження. За своїм характером закритий первинний вивих головки плечової кістки з плечового суглобу відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я, згідно вже згаданих вище «Правил ...». Судячи 52 станом загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 1-ї-2-х (не більше 3-х - 5-ти) діб до моменту початку первинної судово-медичної експертизи 25.10.15, що не виключає можливості їх утворення в час, який вказаний у постанові про призначення судово - медичної експертизи. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 не виключають можливості їх утворення за тими узагальненими обставинами, які повідомлені ним під час допиту 22.10.15 в тих частинах, де він, зазначає -- «В цей момент я протягнув свою ліву руку і намагався взяти засудженого за руку ... але в цей момент засуджений ногою чи рукою вдарив у створку дверей оглядової кімнати, яка у свою чергу вдарила мене в праву верхню частину тулуба. Від цього удару мене відкинуло до стіни. ... Тоді я схопив засудженого за праву руку, а ОСОБА_11 за ліву і таким чином ми намагались силоміць затягнути його ... Незважаючи на супротив засудженого ... В процесі цього ми всі троє впали на підлогу в оглядовій кімнаті. ... я впав перший на підлогу, за мною засуджений, а ОСОБА_11 впав останній, ... я впав ... обличчям до землі ...» (т.5 а.к.п.28-31).

Крім того, факт спричинення обвинуваченому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_14 підтверджується і дослідженим судом апеляційної інстанції протоколом проведення слідчого експерименту від 03.02.2016 за участю ОСОБА_10 (т.6 а.к.п.21-22).

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_36 показав, що він утримувався в одній камері з засудженим ОСОБА_14 21.10.2015 близько 17 год. за ОСОБА_14 прийшов працівник СІЗО ОСОБА_27 щоб доставити його до начальника СІЗО. Залишаючи камеру на ОСОБА_14 не було видимих тілесних ушкоджень та на стан здоров`я він не скаржився.

Свідок ОСОБА_37 в суді першої інстанції показав, що 21.10.2015 близько 18 год. до його камери № 52 підійшов ОСОБА_14 повідомивши, що його викликає начальник СІЗО. Згодом з вікна камери він побачив, що ОСОБА_14 супроводжує черговий СІЗО ОСОБА_38 в бік бані. Через 15 хв. ОСОБА_38 побіг в бік КПП та повернувся до майстерень з кайданками.

Працівники швидкої допомоги ОСОБА_39 та ОСОБА_40 показали суду, що прибувши за викликом у СІЗО констатували смерть потерпілого, оскільки на той час він вже був без свідомості. При цьому, на тілі останнього були видимі синюшні смуги та на лобній ділянці відбиток підошвенної частини чобота.

З показань допитаного свідка ОСОБА_41 вбачається, що ОСОБА_14 він бачив під час пересування останнього по внутрішньому подвір`ї СІЗО у супроводі працівника Хмельницького СІЗО у період часу значно пізніше ніж встановлений досудовим слідством час вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину. Свідок не бачив на видимих частинах тіла ОСОБА_14 ніяких тілесних ушкоджень, останній пересувався без сторонньої допомоги.

На переконання колегії суддів, показаннями вищевказаних свідків не лише не встановлено обставин травмування ОСОБА_14 , а й спростовано ніби то встановлені досудовим слідством обставини які у силу вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме подія кримінального правопорушення та винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення.

Місцевим судом було безпосередньо досліджено письмові докази сторони обвинувачення, які, на думку прокурора, доводять вину ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.365 КК України, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000077, відповідно до якого дата надходження заяви від 21.10.2015, дата внесення до ЄРДР 26.05.2016, та внесено відомості про те, що 21.10.2015 року близько 18:00 годин працівники УДПтС України в Хмельницькій області, перебуваючи у приміщенні Хмельницького слідчого ізолятору, що розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39, під час здійснення конвоювання засудженого ОСОБА_14 , 1985 р.н., до кімнати особистого огляду, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин стали наносити останньому тілесні ушкодження в різні частини тіла, спричинивши умисні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких 21.10.2015 року о 18 годині 40 хвилин в приміщенні медичної частин Хмельницького слідчого ізолятора настала смерть ОСОБА_14 ;

- витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000077, відповідно до якого дата надходження заяви та внесення відомостей до ЄРДР 26.05.2016 про те, що 21.10.2015 о 17 год. 30 хв., в приміщенні СІЗО м. Хмельницький, працівники УДПтС України в Хмельницькій області, під час подолання опору ОСОБА_14 , перевищили свої службові повноваження умисно спричинили тяжкі тілесні ушкодження останньому, від яких ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18 год. 40 хв.;

- витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0006246, відповідно до якого дата надходження заяви та внесення відомостей до ЄРДР 21.10.2015 про те, що 21.10.2015 року близько 18:00 годин перебуваючи у приміщенні СІЗО м. Хмельницький, що розташоване за адресою вул. Кам`янецька, 39, працівники Замкової виправної колонії № 58 УДПтС України в Хмельницькій області ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , які були відкомандировані до СІЗО м. Хмельницький, здійснювали конвоювання засудженого ОСОБА_14 , 1985 р.н., до кімнати особистого огляду, під час якого останній почав чинити опір працівникам та наносити тілесні ушкодження, для затримання засудженого та поміщення у камеру ОСОБА_11 та ОСОБА_10 застосували заходи фізичного впливу та спеціальні засоби, після чого у засудженого ОСОБА_14 погіршилось самопочуття і він був направлений у медичну частину СІЗО, де помер;

-процесуальні документи, що підтверджують повноваження групи прокурів та слідчих, а саме:

1.постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0006246 від 22.10.2015, відповідно до якої створено група прокурорів в складі ОСОБА_42 , ОСОБА_29 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_45 ;

2.постанова про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування кримінального провадження № 0000077 від 26.05.2016, відповідно до якої створена група слідчих у складі ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 та ОСОБА_54 ;

3.постанова про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування кримінального провадження № 0006246 від 22.10.2015, відповідно до якої створена група слідчих у складі ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 та ОСОБА_54 ;

4.постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0006246 від 21.10.2015, відповідно до якої створено група прокурорів в складі ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 та ОСОБА_60 ;

5.постанова про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 26.05.2016, відповідно до якої виділено з кримінального провадження № 0006246 в окреме провадження матеріали досудового розслідування за фактом спричинення 21.10.2015 18 години в приміщенні Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень засудженому ОСОБА_14 , які призвели до його смерті, згідно з переліком, який додається, та зареєструвати їх в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Доручити досудове розслідування слідчому відділу прокуратури Хмельницької області.

- протокол огляду трупа від 21.10.2015 та ілюстрованої таблиці до нього, відповідно до якого проводиться огляд трупа ОСОБА_14 , який перебуває в медичній частині Хмельницького слідчого ізолятору. Проведеним оглядом зафіксовано крововиливи на трупі. В ході проведеного огляду нічого не вилучалося;

- протокол огляду місця події та ілюстрованої таблиці до нього від 21.10.2015, відповідно до якого проведено огляд у приміщенні оглядової кімнати, розташованої в приміщенні корпусу № 1 Хмельницького слідчого ізолятора по вул. Кам`янецькій, 39 в м. Хмельницький. В ході проведеного огляду будь-яких слідів не виявлено та нічого не вилучалось;

- протокол огляду місця події та ілюстрованої таблиці до нього від 21.10.2015, відповідно до якого об`єктом огляду є службовий автомобіль марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 темно зеленого кольору, який на момент огляду перебуває на господарському дворі Хмельницького слідчого ізолятора. В ході проведеного огляду слідів та речовин не виявлено, та не вилучалось;

- протокол огляду місця події від 21.10.2015, відповідно до якого об`єктом огляду є медична картка амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_14 , 1985 р.н., зазначена картка на момент огляду перебуває в приміщенні медичної частини Хмельницького слідчого ізолятора. Наступним об`єктом огляду є дві палиці гумових чорного кольору круглої форми та двоє металевих кайданок сірого кольору. В ході проведеного огляду слідів бурого кольору не виявлено. За результатами огляду вилучено дві гумові палиці та двоє кайданок;

- висновок експерта № 603, відповідно до якого смерть ОСОБА_14 настала за 4-8 годин до початку проведення судово - медичного дослідження трупа внаслідок внутрішньочерепної травми у вигляді забою (множинні крововиливи) стовбурових відділів головного мозку, крововиливу під твердою мозковою оболонкою над лівою півкулею головного мозку (субдуральна гематома об`ємом близько 100 мл.) та крововиливів під м`якими мозковими оболонками (субарахноїдальні крововиливи) лобних та потиличних часток головного мозку.

При дослідженні трупа ОСОБА_14 виявлено множинні тілесні ушкодження та множинні крововиливи, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є Тяжкими тілесними ушкодженнями, перебувають у прямому причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті. Окрім того, виявлено крововиливи, які мають ознаки Легких тілесних ушкоджень, у прямому причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 міг бути таким:

Ушкодження в ділянці обличчя та волосяної частини голови (садна, крововиливи та рани) утворились від не менше ніж 19 травматичних дій - ударів тупими предметами з обмеженою поверхнею чи внаслідок ударів до них. Зазначені ушкодження, крім крововиливів в лівій виличній ділянці та в лобній ділянці справа, не відображають специфічних чи характерних ознак предметів, могли утворитись внаслідок ударів кулаками, ногами, гумовим кийком, тощо. Крововиливи обличчя в лівій виличній ділянці та в лобній ділянці справа, що мають специфічний малюнок, утворились від дії тупих предметів із обмеженою рельєфною поверхнею, якою могла бути і підошва взуття.

Ушкодження головного мозку - забій його стовбурових відділів, субдуральна гематома зліва, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, які стали причиною смерті ОСОБА_14 , виникли від різкого зміщення та ротації великих півкуль головного мозку, могли утворитись як внаслідок кожного (будь - якого одного) з ударів в область голови, так і в результаті сукупної дії цих ударів. Утворення внутрішньочерепної травми у ОСОБА_14 при падінні на площині виключається, враховуючи відсутність характерних для такого механізму «протиударних» ушкоджень головного мозку.

Крововилив на передньо-зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, крововилив в ділянці нижніх квадрантів правої сідниці, крововилив на задній поверхні лівої гомілки в середній третині, враховуючи їх форму, розміри та наявність просвітлення в центрі, утворились від ударів тупими предметами з обмеженою видовженою циліндричною поверхнею, ймовірніше гумовим кийком.

Крововилив на задньо - зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, крововилив на задній поверхні лівого стегна у нижній третині, крововилив на задньо-зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, враховуючи їх форму та розміри, утворились від ударів будь-якими тупими предметами з обмеженою видовженою поверхнею, в тому числі і гумовим кийком.

Циркулярні крововиливи в ділянках правого та лівого променево - зап`ясткових суглобів, враховуючи їх локалізацію, форму та розміри, могли утворились від дії наручників.

Крововилив у м`язах нижньої третини шиї справа, крововилив лівої передньої - бокової стінки навколосерцевої сорочки та крововилив на лівій боковій поверхні грудної клітки на рівні V ребра по лівій передній пахвовій лінії, крововилив в жировій клітковинні правої нирки та крововилив в правій поперековій ділянці, крововилив в крижовій ділянці, крововилив в правій надлопатковій ділянці, садно в проекції крила лівої клубової кістки, крововилив на передній поверхні лівого плечового суглоба, крововиливи на передніх поверхнях колінних суглобів, крововилив та садно на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, переривчасте садно на передній поверхні лівої гомілки у середній та нижній третинах, численні садна на передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, крововиливи та садна на тильних поверхнях стоп в проекції 1-х плеснових кісток, садно на тильній поверхні 1-го пальця лівої стопи, утворились від дії тупих предметів - від ударів предметами чи при ударах до них, не відображають їх специфічних чи характерних ознак. Крововиливи на передніх поверхнях колінних суглобів, ймовірніше за все, утворились при падінні на коліна.

В область грудної клітки та спини ОСОБА_14 заподіяно не менше 4 ударів, в область нижніх кінцівок - не менше 6.

Усі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , утворились прижиттєво, не більше ніж за 1 годину до настання смерті, могли бути заподіяними в час та за обставин, вказаних у постанові про призначення судово - медичної експертизи.

….. при судово - токсикологічному дослідженні внутрішніх органів трупа ОСОБА_14 виявлено слабкі реакції на похідні фенотіазіну. Похідними фенотіазіну можуть бути як медичні препарати, так і речовини немедичного призначення, зокрема фенотіазінові барвники. Вживання чи введення ОСОБА_14 невизначеної речовини з групи похідних фенотіазіну не вплинуло на настання його смерті, враховуючи виявлення незначної кількості метаболітів (слабкі реакції ) та відсутність будь-яких клінічних і морфологічних даних, які б вказували на дію такої речовини.

Зазвичай смерть потерпілих у випадках отримання травми стовбурових відділів головного мозку, де розташовані дихальний та судинно - руховий центри, настає швидко - від декількох десятків секунд до 1 години. Саме впродовж такого проміжку часу після отримання ушкоджень головного мозку ОСОБА_14 міг здійснювати будь - які активні рухи.

- висновок експерта № 2137 від 21.10.2015, відповідно до якого при судово-токсилогічній експертизі зразка крові з трупа ОСОБА_14 , 1985 року народження. Наявність етилового алкоголю не виявлено;

- висновок експерта № 2138 від 21.10.2015, відповідно до якого при проведенні судово - токсилогічної експертизи внутрішніх органів з трупа ОСОБА_14 , 1985 року народження, в тканинах шлунку, кишківника, печінки, та нирки отримані слабкі позитивні реакції, які є подібними з реакціями на похідні фенотіазінів.

В тканинах шлунку, кишківника, печінки, та нирки, не виявлено - барбіталу, барбамілу, фенобарбіталу, етаміналу, циклобарбіталу, гексобарбіталу, квінталу, бензоналу, анальгіну, амідопірину, мепробамату, трамадолу, кокаїну, промедолу, димедролу, ефедрину, ефедрону, похідних фенілалкіламінів, хлордіазепоксиду, оксазепаму, діазепаму, феназепаму, нітразепаму;

- висновок експерта № 1668 від 22.10.2015, відповідно до якого нерівномірне кровонаповнення досліджуваних органів. Незначний набряк в корі головного мозку. Десквамація бронхіального епітелію. Поширені ділянки емфіземи з дистелектазами в легенях. Геморагічний набряк легенів. Внутрішньо альвеолярні крововиливи. Дистрофія нирок та печінки. Лімфоцитарна інфільтрація портальних трактів. В наднирниках вогнищевий крововилив в прилеглій жировій клітковині. Вогнищеві крововиливи в товщі твердої мозкової оболонки, в перикарді та м`яких тканинах грудної клітки зліва мають окремі ознаки при життєвості виникнення;

- акт інвентаризації зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та іншого військового майна, проведеної в Замковій ВК № 58, відповідно до якого нестач, надлишків та пересортиці не виявлено;

- відомості з Журналу № 4568 видачі і приймання спеціальних засобів, відповідно до яких 21.10.2015 ОСОБА_11 та ОСОБА_10 отримали спецзасіб КГ - 73 Кобра - 1;

- протокол огляду від 06.01.2016, відповідно до якого проведеного огляд в кімнаті спеціальних засобів відділу охорони, в кімнаті спеціальних засобів групи швидкого реагування, в кабінеті начальника відділу охорони нагляду і безпеки, в приміщенні чергової частини та працівників добової зміни з приводу наявних спеціальних засобів гумових кийків, наручників металевих та газових балончиків дратівливої дії;

- висновок експерта № 683 від 08.01.2016, відповідно до якого в результаті проведеного молекулярно - генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_14

… Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на змивах речовини темно - бурого кольору із салону автомобіля марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_14 ;

- протокол проведення слідчих експериментів від 30.12.2015 за участі свідка ОСОБА_61 , за участі свідка ОСОБА_27 , за участі свідка ОСОБА_35 , за участі свідка ОСОБА_20 , за участі свідка ОСОБА_22 , за участі свідка ОСОБА_21 , за участі свідка ОСОБА_17 , за участі свідка ОСОБА_16 від 31.12.2015, за участі свідка ОСОБА_18 від 05.01.2016, за участі свідка ОСОБА_19 від 05.01.2016, за участі свідка ОСОБА_15 від 05.01.2016, за участі свідка ОСОБА_24 від 05.01.2016;

- висновок експерта № 1669 від 26.10.2015, відповідно до якого повнокров`я судин досліджуваних органів, окремі судини спазмовані, частина повнокровні із лейкостазами. Помірний набряк речовини мозку. Ділянки активація глії, місцями явища нейронофагії, окремі нейрони набухлі. Крововиливи в речовині мозку (округлої форми та смугастої форми, петехіальні, периваскулярні) - мають прижиттєвий характер виникнення та утворились за проміжок часу до виникнення запально - клітинних реакцій та можуть свідчити про забій речовини головного мозку;

- висновок експерта № 1670 від 26.10.2015, відповідно до якого повнокров`я та спазм частини судин м`яких мозкових оболонок та речовини головного мозку, в окремих судинах лейкостази. Помірний набряк в корі головного мозку. Частина нейронів набухлі, місцями явища нейронофагії, активація глії. Субарахноїдальні крововиливи у випуклій поверхні лівої лобної частки, випуклій поверхні правої лобної частки, при середній поверхні лівої лобної частки. Периваскулярні та дрібно вогнищеві крововиливи в речовині мозку з випуклою поверхні лівої потиличної частки;

- висновок експерта № 1671, відповідно до якого в досліджуваних м`яких тканинах крововиливи, які мають ознаки прижиттєвості виникнення та утворились до розвитку запально - клітинної реакції у- крижовій ділянці, правій поперековій ділянці, товщі ніжки правого грудино - ключично-соскоподібного м`язу, центральному відділі потиличної ділянки, потиличній ділянці справа, лівій скроневій ділянці, лобній ділянці справа та зліва; - явищ лейко діапедезу у потиличній ділянці зліва; - дрібно вогнищевої слабовираженої лейкоцитарна інфільтрації в центральному відділі лобної ділянки; - помірно - вираженої лейкоцитарної інфільтрації в правій скроневій ділянці.;

- висновок експерта № 127-мк від 10.12.2015, відповідно до якого на підставі результатів відповідної судової медико - криміналістичної експертизи - одного клаптя шкіри, вилученого із голови трупа ОСОБА_14 , 1985 р.н., а також і на основі обґрунтувань викладених у синтезуючій частині цієї експертизи, приходжу до наступного підсумку: на зовнішній поверхні, отриманого для проведення судової медико - криміналістичної експертизи по кримінальному провадженню № 0006246, одного клаптя шкіри, вилученого із лівої половини лобної ділянки голови трупа ОСОБА_14 , 1985 р.н., виявлено - одиночну, розташовану на фоні суцільного підшкірного крововиливу із розмитими межами, непроникаючу - поверхневу забійно-рвану одно-клаптеву рану шкіри, яка могла утворитись від одноразової та спрямованої під кутом, в напрямку зверху - донизу і дещо справа - наліво, тангенційної дії на шкіру лівої половини лобної ділянки голови ОСОБА_14 якогось твердого тупого, без вмісту сполук солей 3-х валентного заліза, травмуючого предмету чи знаряддя із обмеженою контактною поверхнею.;

- протокол огляду від 22.10.2015, відповідно до якого об`єктом огляду є режимний корпус № 1 внутрішній пост № 2, кімната для проведення обшуку осіб взятих під варту. В ході проведеного огляду виявлено та вилучено нашарування речовини бурого кольору;

- протокол огляду від 22.10.2015, відповідно до якого предметом огляду є автомобіль марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 . В ході проведеного огляду виявлено та вилучено нашарування бурого кольору та пляму бурого кольору, скляну ампулу з речовиною прозорого кольору;

- протокол огляду трупа від 22.10.2015 та протоколом додаткового огляду трупа від 23.10.2015, відповідно до якого проведено огляд трупа ОСОБА_14 , 1985 р.н.. В ході проведено огляду виявлено тілесні ушкодження;

- протокол огляду речей та документів від 23.10.2015, відповідно до якого здійснюється огляд приміщення зовнішнього посту № 1 - пульта оператора інженерно - технічних засобів охорони Хмельницького СІЗО, що знаходиться на другому поверсі чергової частини Хмельницького СІЗО. В ході проведеного огляду нічого не вилучено;

- протокол добровільної видачі від 23.10.2015, відповідно до якого видано жорсткий диск «SeagateBarracuta 1000 GB», серійний номер Z1DOL JYQ, інвентарний номер 10400124, жорсткий диск SeagateBarracuta 1ТВ, серійний номер 9VP9EOHY, інвентарний номер 1040021;

- протокол добровільної видачі від 23.10.2015, відповідно до якого видано два відеореєстратори марки Partizan ADH 16A з інвентарними номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з приміщення сервісного центру магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ;

- висновок експерта № 4, відповідно до якого покази свідків ОСОБА_10 та Франковського стосовно механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , які вони надали під час слідчого експерименту, частково відповідають судово - медичним даним, а саме:

- циркулярні крововиливи в ділянках правого та лівого променево - зап`ясткових суглобів ОСОБА_14 могли утворитись від дії наручників, про вдягнення яких згадують ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- садно в проекції крила лівої клубової кістки, крововилив на передній поверхні лівого плечового суглоба, а також крововиливи та садна на передніх поверхнях гомілок та тильних поверхнях стоп ОСОБА_14 - могли утворитись при боротьбі, на яку вказують дані свідки;

- крововиливи на передніх поверхнях колінних суглобів ОСОБА_14 могли утворитись як при падінні вперед, так і під час боротьби, про які згадують ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- крововилив на лівій боковій поверхні грудної клітки та крововилив навколосерцевої сорочки у ОСОБА_14 могли утворитись внаслідок удару грудною кліткою до лавки («скамейки») при падінні на неї, про що зазначає свідок ОСОБА_11 ;

- механізм заподіяння інших тілесних ушкоджень свідки не вказують.

Тілесних ушкоджень, що можуть утворюватись при самооборонні (захисті від ударів), при дослідженні трупа ОСОБА_14 не виявлено;

- протокол проведення слідчих експериментів та додатків до них від 03.02.2016 за участі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі та зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а тому доводи апеляційних скарг в цій частині є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора та представника потерпілої про те, що судом першої інстанції безпідставно визнано недопустимими ряд доказів, наданих стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в цьому кримінальному провадженні зроблено не було.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Місцевим судом належним чином було досліджено докази сторони обвинувачення, пославшись у мотивувальній частині вироку на сукупність доказів, які надані стороною обвинувачення та встановивши відсутність підстав для визнання окремих доказів недопустимими, суд у вироку кожен із цих доказів проаналізував та навів мотиви, із яких він ці докази відкинув.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що досудове розслідування проведено неуповноваженими на те особами враховуючи наступне.

Як вбачається із витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні за № 0006246 від 21.10.2015 відомості щодо застосування заходів фізичного впливу працівниками Замкової колонії № 58 ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до засудженого ОСОБА_14 внесено 21.10.2015 року ОСОБА_62 ..

Постановою заступника прокурора міста Хмельницького ОСОБА_55 від 21.10.2015 про призначення групи прокурорів визначено групу прокурорів у провадженні у складі заступника прокурора міста ОСОБА_55 , прокурорів прокуратури міста ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 та ОСОБА_63 .

Проте, у матеріалах вищеозначеного кримінального провадження відсутня постанова про призначення групи слідчих.

Згідно дослідженого судом повідомлення слідчого СВ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_28 на ім`я першого заступника прокурора міста Хмельницького ОСОБА_64 про початок досудового розслідування від 22.10.2015 досудове розслідування нею розпочато за дорученням начальника СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_65 від 22.10.2015.

Однак, зазначене доручення як і будь-які процесуальні документи якими було б визначено повноваження слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_28 та старшого слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_66 , яким здійснено ряд процесуальних дій та прийняті окремі процесуальні рішення у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Отже, у порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівником органу досудового розслідування не виконано покладених на нього повноважень, зокрема, визначати слідчого (слідчих) який (які) здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначити старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

У відповідності до вимог ч. 3, 6 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймаються у формі постанови. Постанови слідчого виготовляються на офіційному бланку та підписуються службовою особою, яка прийняла відповідні процесуальні рішення, чого у даному кримінальному провадженні зроблено не було.

Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належне джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової бази. При цьому в аспекті належного суб`єкта необхідно розглядати, у тому числі, й слідчого та прокурора.

У випадку здійснення слідчим чи прокурором, які не визначені відповідно до вимог кримінального процесуального закону як такі, що проводитимуть досудове розслідування та здійснюватимуть процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, дій, передбачених статтями 36, 40 КПК, вони здійснюються неналежним суб`єктом.

Здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Отже, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 000624 від 21.10.2015 року, огляд місця події, огляд трупа ОСОБА_14 , призначення судово-медичної експертизи та інші слідчі дії проведені неуповноваженими на такі дії у порядку вимог п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України особами, що зумовлює визнання отриманих у даному кримінальному провадженні доказів недопустимими доказами у справі.

Одночасно, із постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_29 про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 26.05.2016 року у вищеозначеному кримінальному провадженні виділено з кримінального провадження за № 0006246 в окреме провадження матеріали досудового розслідування за фактом спричинення 21.10.2015 року о 18 год. у приміщенні Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень засудженому ОСОБА_14 , які призвели до його смерті згідно з переліком який додається до постанови та доручити досудове розслідування слідчому відділу прокуратури Хмельницької області. При цьому, у постанові не зазначено номера нового кримінального провадження, перелік матеріалів до постанови не долучено, відомості про додаток у вигляді переліку у реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000077 від 26.05.2016 року відсутні.

На переконання колегії суддів, зазначені виділені матеріали не містять належних і допустимих доказів, які свідчать про причетність саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення.

В той же час із Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що всі докази у справі отримані та процесуальні рішення прийняті стороною обвинувачення у період до 26.05.2016.

У порушення вимог ч. 5 ст. 36 КПК України у матеріалах кримінального провадження відсутня вмотивована постанова керівника обласної прокуратури чи його першого заступника про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування у разі встановлення неефективного досудового розслідування, як і відсутній будь-який інший процесуальний документ, з якого вбачалось би яким чином матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0006246 від 21.10.2015 року були передані іншому органу досудового розслідування. Відомості щодо таких процесуальних документів відсутні і у реєстрі досудового розслідування у даному провадженні, стороні захисту у порядку вимог ст.290 КПК України стороною обвинувачення не було відкрито.

У разі проведення досудового розслідування неповноважними особами - всі отримані докази є недопустимими.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не впливають на обґрунтованість висновку суду про недоведеність того, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчиненні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Навпаки, суд першої інстанції, керуючись законом, всебічно, повно та неупереджено дослідив наявні у справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності та на підставі цього зробив висновок про необхідність виправдання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за недоведеністю у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.365 КК України.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для скасування виправдувального вироку суду першої інстанції, не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2022 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_13 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3