У Х В А Л А

Іменем України

17 серпня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі заявника - адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві скаргу захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000023 від 09.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2023 до Деснянського районного суду м. Києва надійшла вищевказана скарга захисників, за змістом якої стверджується, що СВ Деснянського ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000023 від 09.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2КК України відносно ОСОБА_4

22.05.2023 слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , погоджене прокурором, яке вручено із дотриманням порядку передбаченому ст.278 КПК України. Заявники, діючи в інтересах підозрюваного, не погоджуючись із змістом оголошеної підозри, вказують на невідповідність інкримінованих подій фактичним обставинам правопорушення. Так, зазначають про безпідставність інкримінування кваліфікуючої ознаки «вимагання неправомірної вигоди», за настання правових наслідків, які виходять межі законодавчо-визначених та на які має підстави розраховувати заявник; а також відсутність у повідомленні про підозру відомостей проте на користь кого діяв підозрюваний за умов вчинення інкримінований подій. З цих підстав Заявники просять слідчого суддю визнати протиправним повідомлення про підозру та скасувати його.

У судовому засіданні заявник - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, на підставах викладених у ній, просив скаргу задовольнити у повному обсязі. Додатково звернув увагу слідчого судді, на фактичні дії підозрюваного у інкримінованих подіях, який позбавлений можливості пливу на працівників Шевченківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві, та непослідовність дій заявника ОСОБА_7 , що вказує на ознаки провокації злочину з боку правоохоронних органів.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, зазначаючи про безпідставність тверджень захисників та можливість зміни підозри за результатами досудового розслідування.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З наданих сторонами матеріалів, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000023 від 09.02.2023, у якому 22.05.2023 слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2КК України, погоджене прокурором.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що Заявниками не пропущено строк на звернення до суду з даною скаргою.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру визначений ст. 277 КПК України, порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм. Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

У відповідності до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 11.12.2019 у справі №536/2475/14-к, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

22.05.2022 у даному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України, погоджене прокурором.

У судовому засіданні досліджено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , виклад якого та його зміст дає підстави стверджувати, що повідомлення про підозру за своїм змістом та формою відповідає вимогам статті 277 КПК України.

Згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Встановлено, що повідомлення про підозру складено 22.05.2023 та наступного дня вручено ОСОБА_4 із дотриманням порядку, передбаченому ст.278 КПК України. З наведеного вбачається, що слідчим було вчинено всі необхідні дії для здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , відповідно до вимог процесуального закону, повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. ст. 278, 135 КПК України.

У скарзі Заявники наполягають на безпідставності інкримінування кваліфікуючої ознаки «вимагання неправомірної вигоди» та невизначеності за змістом підозри на користь якої особи, діяв ОСОБА_4 при одержанні неправомірної вигоди.

Повідомлення про підозру є системою процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами та способами.

У ст. 303 КПК України законодавець встановив перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.

Так, згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, підозрюваним та його захисником, зокрема, може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру.

Відповідно до вимог п. 18 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, ч. 2 ст. 307 КПК України визначає різні повноваження слідчого судді у випадку оскарження дій, бездіяльності чи рішення. При оскарженні дії або бездіяльності слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час при оскарженні рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення, визнати незаконною дію.

Слідчий суддя за результатом розгляду скарги на повідомлення про підозру дійшов висновку, що за наслідками розгляду скарги на процесуальне рішення - «повідомлення про підозру», слідчий суддя має право постановити ухвалу, згідно з якою скасувати таке рішення, або відмовити у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК).

Разом з тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Доводи заявників про очевидний характер порушень пов`язаний із безпідставним інкримінуванням кваліфікуючої ознаки (вимагання) та необґрунтованість підозри через відсутність ознак, передбачених диспозицією відповідної частини Закону (невизначеність особи на яку здійснювався вплив для прийняття рішення) не можуть бути предметом дослідження слідчого судді при оскарженні повідомлення про підозру, оскільки торкаються питань доведеності провини підозрюваної особи.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2КК України у кримінальному провадженні № 0000023 від 09.02.2023, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1