ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2649/23 Справа № 195/854/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000040 від 15.05.2023 щодо ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , поданою на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, який раніше був засуджений вироком цього ж суду від 02.05.2023 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання :

за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді 208 (двісті вісім) годин громадських робіт;за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді 100 (сто годин ) громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 208 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держав, понесені процесуальні витрати в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість ) гривень на залучення експертів при проведенні судово-товарознавчої експертизи,

встановила:

Вироком суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.05.2023 року приблизно о 07 годині 00 хвилин, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживає раніше йому знайома ОСОБА_9 .

Під час спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з`ясував, що в останньої на праві приватної власності в господарстві є велосипед марки «Україна» з жіночою рамою чорного кольору, бувший у використанні в справному стані, після чого у останнього раптово виник кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном вказаним велосипедом, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_7 в цей же день, тобто 09.05.2023, приблизно о 07 годині 05 хвилин, знаходячись поблизу місця проживання раніше йому знайомої ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , та використовуючи довірчі, дружні стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_9 , діючи умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи на меті повернути потерпілій належне їй майно, зловживаючи її довірою, під вигаданим приводом про нібито термінову потребу, звернувся до ОСОБА_9 з проханням надати йому для тимчасового користування вищевказаний велосипед марки «Україна», на що остання, будучи помилково впевнена у сумлінності дій ОСОБА_7 надала свою згоду і добровільно передала належний їй вказаний велосипед.

Отримавши вказаний велосипед, ОСОБА_7 , продовжуючи зловживати довірою потерпілої, зобов`язався повернути його, після чого викотив велосипед на вулицю та з місця вчинення кримінального проступку зник, в подальшому реалізував дане майно, виручені кошти витратив на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою, ввів в оману ОСОБА_9 , яка добровільно передала йому велосипед, при цьому ОСОБА_7 , повертати велосипед не збирався.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/17162-ТВ від 17.05.2023 року, ринкова вартість велосипеду марки «Україна», з жіночою рамою чорного кольору, на момент вчинення кримінального проступку становить 933,33 грн.

Таким чином, своїми кримінальними діями ОСОБА_7 , незаконно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму, та розпорядився незаконно набутим шахрайським шляхом майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.05.2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався вздовж вулиці Першотравневої, розташованій смт. Томаківка, Томаківської територіальної громади, Нікопольського району, Дніпропетровської області, де поблизу буд. 11, зустрів раніше знайому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася назустріч на власному велосипеді, зупинив її, та між ними винник словесний конфлікт, одразу після чого на ґрунті особистих неприязних відносин у ОСОБА_7 раптово виник кримінальний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 в цей же день, тобто 09.05.2023 року приблизно об 15:05 годині знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_1 , під час сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, незаконно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, підійшовши ближче до ОСОБА_10 , шляхом застосування власної фізичної сили щосили завдав один удар ступнею своєї правої ноги в область правого колінного суглоба по зовнішній стороні потерпілої ОСОБА_10 .

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 63-Е від 20.05.2023, тілесні ушкодження у вигляді: синця в області правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.

На вирок суду прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подана апеляційна скарга із проханням про скасування вироку суду у частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, за ч.1 ст.125 КК України покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Томаківського райсуду Дніпропетровської області від 02.05.2023 року, остаточно призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 годин.

Апелянт посилається на те, що суд під час призначення покарання ОСОБА_7 залишив поза увагою ту обставину, що обвинувачений раніше був засуджений за вироком цього ж суду за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт і це покарання станом на 12.06.2023 року ( тобто, на момент ухвалення нового вироку) було не відбуте.

Тому, суду слід було застосувати приписи ст.71 КК України та призначити покарання за сукупності вироків.

Під час апеляційного розгляду:

-прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній обставин та просив ухвалити новий вирок у частині призначеного ОСОБА_7 покарання у розмірах і за обставин, наведених у апеляційній скарзі;

-обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження у межах наявних у апеляційній скарзі вимог, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається із змісту поданої прокурором апеляційної скарги, ним не оскаржується правильність встановленої та викладеної у вироку суду об`єктивної сторони ОСОБА_11 кримінальних проступків, правильність визначеної судом правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190, ч.1 ст.125 КК України, тому, колегія суддів вирок суду у цій частині не переглядає.

Переглядаючи вирок суду щодо ОСОБА_7 у частині оскарженого стороною обвинувачення допущеного судом першої інстанції неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність під час призначення покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається із змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченому за ч.1 ст.190, ч.1 ст.125 КК України лише за правилами ч.1 ст.70 КК України, тобто, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 208 годин громадських робіт.

Колегія суддів вважає, що такий застосований порядок призначення ОСОБА_7 покарання не відповідає вимогам закону.

Зокрема, судом встановлено і зазначено у анкетних даних обвинуваченого про те, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Томаківського райсуду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 годин.

Станом на 12 червня 2023 року, тобто, на момент ухвалення нового вироку (як і на момент вчинення обох кримінальних проступків, інкримінованих ОСОБА_7 ) таке покарання не відбуте.

Згідно із ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але, до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, то суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Разом з цим, п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, із ухваленням нового вироку у цій частині.

Доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 405, 407,418, 419,420 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити у повному обсязі.

Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.190, ч.1 ст.125 КК України скасувати у частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, за ч.1 ст.125 КК України покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Томаківського райсуду Дніпропетровської області від 02.05.2023 року, остаточно призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 годин.

У іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції може бути оскаржений сторонами кримінального провадження у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4