БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/816/23
Провадження № 1-кс/497/415/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування арешту майна

07.06.23 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту накладеного на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

До Болградського районного суду Одеської області 05.06.2023 року надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту накладеного на тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області в кримінальному провадженні №0000240 від 15 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та передачу майна власнику.

В обґрунтування клопотання заявник ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні Болградського РВП ГУНП В Одеської області знаходиться кримінальне провадження за №0000240 від 15.04.2023, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом ДТП, яке мало місце в м. Болград, а саме: керуючи автомобілем ОСОБА_3 вчинив наїзд на пішохода.

У подальшому на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області по справі №497/816/23 від 17.04.2023 року в рамках цього кримінального провадження накладено арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на автомобіль «Ніссан прем`єра» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », який належить йому, ОСОБА_6 .

Заявник зазначає, що відносно вилученого автомобіля призначені автотехнічна експертиза технічного стану та трасологічна експертиза, які на даний час виконанні, їх висновки приєднані до матеріалів вказаного кримінального провадження.

Виходячи з наведено, на думку заявника, на даний час відпала потреба у органу досудового розслідування в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на тимчасово вилучене майно, а саме зазначеного автомобілю, тому він підлягає скасуванню.

З цих підстав просив клопотання задовольнити.

Ухвалою слідчого судді від 05.06.2023 року відкрито провадження за цим клопотанням та призначено до судового розгляду на 07.06.2023 року о 13:00 годині.

В судовому засіданні 07.06.2023 року:

- заявник ОСОБА_6 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні;

- слідчий пояснив, що в ході досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було призначено авто-технічну експертизу технічного стану автомобіля та трасологічну експертизу, які станом на момент розгляду клопотання - виконані, та долучені о матеріалів кримінального провадження. Наразі матеріали кримінального провадження були направлені до Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України для проведення авто-технічної експертизи, для проведення якої фізично вказаний автомобіль не потрібен, а тому не заперечує щодо задоволення вказаного клопотання;

- прокурор пояснив, що заперечує щодо скасування арешту майна в частині права розпорядження та відчуження, однак не заперечує про скасування арешту майна в частині користування та передачу автомобіля на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про скасування арешту майна і повернення його володільцю, матеріали кримінального провадження в частині накладення арешту майна, заслухавши пояснення заявника, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження відноситься, зокрема, арешт майна, а в силу ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000240 від 15.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.13).

Ухвалою слідчого судді від 17.04.2023 року по справі №497/816/23, провадження №1-кс/497/281/23 в рамках цього кримінального провадження накладено арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на автомобіль «Ніссан прем`єра» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 .

Заявник ОСОБА_6 року є власником транспортного засобу марки «NISAN» моделі» «PRIMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 30.09.2021 року (а.с.4).

Згідно супровідного листа за підписом старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 вбачається, що усі матеріали кримінального провадження №0000240 були направлені на адресу Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України для проведення авто-технічної експертизи щодо обставин та механізму ДТП (а.с.16).

Положеннями ст. 174 КПК України передбачено усі підстави для арешту майна.

Вирішуючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту першого ч.6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.

Арешт вказаного транспортного засобу, шляхом заборони його відчуження розпорядження та користування, накладався оскільки вказане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування та знищення, в зв`язку з не встановленням власника майна, необхідністю проведення певних слідчих дій, а також для забезпечення належного збереження вилученого у кримінальному провадженні майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Крім цього, слідчий суддя враховує вимоги нормативних актів, що стосуються збереження речових доказів, а саме:

Положеннями ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 437 від 13.07.2016, № 795 від 09.11.2016, № 1103 від 24.12.2019, № 1075 від 15.11.2019 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Згідно п. 20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125 затверджено та введено в дію Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції).

Цією Інструкцією встановлюються єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна (п.1).

Дана інструкція містить розділ який визначає положення щодо «Зберігання речових доказів, цінностей, документів та іншого майна».

Так п.12 передбачено, що під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Згідно п.13 цієї Інструкції речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол.

Витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.

Положеннями п.19 Інструкції встановлено, що зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи.

До транспортних засобів належать вози, велосипеди, механічні транспортні засоби, (мотоцикли, автомобілі, вантажівки, автобуси), рейковий транспорт (поїзди, трамваї), плавзасоби (судна, човни), амфібії, повітряні судна (літаки, вертольоти) та космічні апарати.

А відтак, вказані вимоги нормативних актів насамперед визначають положення про можливість передачі транспортних засобів їх власникам, його родичам або іншим особам, а лише у інших випадках передаються на зберігання на спеціальні майданчики і стоянки територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Судовим розглядом встановлено, що вказаний транспортний засіб, належний ОСОБА_6 , перебуває під арештом з 17.04.2023 року.

З вказаним транспортним засобом, зі слів слідчого і прокурора, проведені усі необхідні слідчі дії, отримано висновки експертних досліджень, останні не заперечують щодо передачі т/з власнику, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що у органу досудового розслідування відпала потреба у подальшому його збереженні саме на спеціальному майданчику.

Зважаючи на те, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування ще не завершено, а арештоване майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000240 від 15 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку по суті справі.

Разом з тим, вирішуючи вимогу заявника про повернення йому арештованого майна, слід врахувати положення ч.1 ст.100 КПК України, згідно якого речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю (власнику), крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166,170-174 КПК України.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини зауважив у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008р).

Доводи заявника та пояснення слідчого і прокурора, дають підстави вважати, що часткове скасування арешту майна та передача транспортного засобу на відповідальне зберігання його власнику - не призведе до пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення речового доказу, а відтак не зашкодить результатам подальшого досудового розслідування, а тому слідчий суддя вважає що клопотання заявника і доповнення до нього обґрунтоване.

Враховуючи те, що арешт майна транспортного засобу марки «NISAN» моделі» «PRIMERA», власником якого є ОСОБА_6 - носить тимчасовий характер, з арештованим майном протягом строку досудового розслідування, проведено необхідні першочергові слідчі дії, слідчий суддя з метою забезпечення розумного балансу між завданнями кримінального провадження та майновими інтересами володільця майна, з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги те, що арешт названого майна призводить до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах особи - власника майна, та наразі відпала потреба в утриманні цього транспортного засобу саме на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів при ГУНП в Одеській області, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання ОСОБА_6 .

Статтею 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, до якого не входять ухвали слідчого, постановлені за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту накладеного на тимчасово вилучене майно - задовольнити частково.

Скасувати арешт тимчасово вилученого майна в частині користування, а саме на транспортний засіб марки «Ніссан прем`єра», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 .

Звільнити транспортний засіб марки «Ніссан прем`єра», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1991 року випуску, сірого кольору, який належить ОСОБА_6 з відповідального зберігання зі спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів при ГУНП в Одеській області: Одеська область, Болградський район, м. Арциз вул. Транспортна №2 - б, та повернути автомобіль власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання.

Зобов`язати власника майна ОСОБА_6 забезпечити збереження автомобіля марки «Ніссан прем`єра», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , у тому стані, в якому він був вилучений з місця події до прийняття судового рішення в цьому кримінальному провадженні по суті.

Покласти на власника майна ОСОБА_6 відповідальність за збереження транспортного засобу марки «Ніссан прем`єра» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 ».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст даного судового рішення складено і проголошено 08.06.2023 року о 10:00 годині.

Суддя: ОСОБА_1