ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5355/15-к Провадження № 1-кп/636/80/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальні акти у кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2, 4 ст. 185, ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області знаходиться кримінальна справа № 636/5355/15-к за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2, 4 ст. 185, ч.4 ст.296 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, так як, останній неодноразово судимий за корисливі злочинні і до суду надійшло три кримінальних провадження відносно обвинуваченого, а відтак знаходження ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства спонукає останнього продовжувати скоювати злочини або намагатися переховуватися від суду, оказувати тиск на потерпілих та свідків з якими обвинувачений проживає у одному населеному пункті.

Обвинувачений та захисники заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Крім того, адвокат ОСОБА_6 просила замінити її на адвоката ОСОБА_5 , який також захищає обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що вона та адвокат ОСОБА_5 є безоплатними адвокатами з центру безоплатної вторинної допомоги та захищають обвинуваченого за різними епізодами, які об`єднанні в одне судове провадження.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, щодо можливості заміни захисника та заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, передбачено ст. 183 КПК України.

Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, але, на думку суду, навіть обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; характер інкримінованого злочину, вік і стан його здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутацію, те, що він не працює, а також те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив нові умисні злочини, , що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, в зв`язку із чим суд вважає, що інша міра запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин, вважає за необхідне залишити обвинуваченому заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених діючим КПК України, у тому саме розмірі, яка визначена ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 14.09.2022 заставу у розмірі 62025,00 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Як вбачається з доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі від 13 вересня 2022 року №1680 - ОСОБА_6 була призначена захисником обвинуваченому ОСОБА_4 тобто після призначення захисником ОСОБА_5 ( довіреність № 5114 від 2016 року).

За таких підстав клопотання про заміну захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 198,217, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Замінити захисника ОСОБА_6 на адвоката ОСОБА_5 у об`єднаній кримінальній справі 636/5355/15-к .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, а саме до 19 вересня 2023 року включно.

Залишити визначену ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 14.09.2022 р. заставу у розмірі 62025,00 грн.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 Зи