Провадження № 1-кс/686/7032/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Георгієвськ Ставропольського краю СРСР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо-переміщеної особи, жителя АДРЕСА_2 , кімнати 112-113, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні 3 малолітніх дитини, офіційно не працюючого, раніше судимого,

у кримінальному провадженні № 0001909,

встановив:

17.08.2023 року слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за кримінальні правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, 03.06.2023, близько 03 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння поруч із закладом «Винокурня Західна», який розташований за адресою: м.Хмельницький, вул.І.Франка, 10, яким користується, згідно договору оренди, потерпілий ОСОБА_7 , де у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, з метою заподіяння шкоди, наніс належним йому заздалегідь заготовленим ножем типу «мачете» близько трьох ударів по склу, в наслідок чого у вікнах утворилось три характерні отвори.

Далі, впевнившись у тому, що скло у вікнах вказаного закладу пошкоджені, знайшов поруч із даним закладом згортки паперу, які, за допомогою належної йому запальнички, підпалив та через зроблені ним отвори у склі, закинув підпалені згортки паперу в середину закладу, чим умисно, намагався знищити належне ОСОБА_7 майно, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Однак, ОСОБА_6 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, кримінальне правопорушення не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки підпалені ним згортки паперу швидко згасли, не спричинивши у вказаному закладі пожежі.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 19863 грн. 25 коп.

За таких обставин, ОСОБА_6 підозрюється у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, задля уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та з метою забезпечення виконанням підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, запобігти вказаним ризикам неможливо.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, із забороною залишати житло в нічний час, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0001909, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Хмельницьким районним управлінням поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001909 від 03.06.2023 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.

15.08.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.

Твердження сторони захисту щодо відсутності доказів обґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на даній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.06.2023 р.; протокол огляду місця події від 03.06.2023 р.; протоколи допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 08.06.2023 р.; протокол обшуку від 12.06.2023 р.; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 04.07.2023 р.; протокол огляду від 24.07.2023 р.; протокол огляду предмету від 20.07.2023 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 07.06.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Тобто, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.

Санкція ч.2 ст. 194 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки та потерпілий судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , та дані, які характеризують його особу, зокрема те, що він є раніше судимою особою, зокрема й за вчинення особливо тяжкого злочину, також, на даний час відносно ОСОБА_6 скеровано до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області обвинувальний акт за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, має постійне місце проживання, родину, зокрема дружину та матір, яка хворіє, на утриманні - трьох малолітніх дітей, неофіційно працює будівельником. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведених слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки, не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе впливати на свідків, потерпілого, зокрема, й за допомогою телефонного зв`язку, а також, матиме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого, якому повністю відшкодовані завдані збитки, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та можливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме до 12.10.2023 року включно.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривні.

Визначаючи на підставі ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, вважаю, що застава в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн., підозрюваний ОСОБА_6 буде зобов`язаний прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього будуть покладені наступні обов`язки: не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження; здати на зберігання відповідному органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, (в разі їх наявності).

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 12 жовтня 2023 року включно.

Визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання відповідному органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, (в разі їх наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 12 жовтня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя