Справа № 588/963/23
Провадження № 1-в/588/27/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу з питань пробації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Охтирського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт відносно засудженого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , засудженого вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 05.05.2023 за частиною 2 статті 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та ст. 72 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік 11 місяців 9 днів із відрахуванням із суми заробітку 20 % в дохід держави,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Охтирського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 13.06.2023 звернулася до суду із вказаним клопотанням мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 05.05.2023 за частиною 2 статті 307 КК України та йому було призначено покарання із застосуванням ст. 69, 72 КК України, у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 9 (дев`ять) днів з відрахуванням 20 % із його заробітку в дохід держави.

Копія вказаного вироку суду була отримана органом пробації 08.06.2023 та засуджений ОСОБА_5 був поставлений на облік.

10.06.2023 ОСОБА_5 зателефонував на особистий номер телефону начальника Охтирського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 та повідомив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та підтвердив цей факт витягом з наказу від 15.05.2023 за №139.

Посилаючись на зазначені обставини, а також положення ч. 2 ст. 57 КК України та пп. 12 п. 2 розділу VІІІ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 за № 272/5, начальник Охтирського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 просить суд звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні начальник Охтирського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила задовольнити. Також представник органу з питань пробації зазначила, що ОСОБА_5 своїм вчинком, потом та кров`ю продемонстрував своє виправлення. Ті обставини, які зазначені у службовій характеристиці також свідчать про виправлення ОСОБА_5 . Останній добровільно пішов на службу, хоча міг просто спокійно ходити на роботу і таким чином відбувати покарання. На її думку, ОСОБА_5 не хотів уникнути відбування покарання, оскільки проходячи військову службу він може отримати поранення або взагалі не повернутися. Крім того, ОСОБА_4 звернула увагу на те, що ОСОБА_5 за сумлінне несення військової служби, зразкове виконання бойових завдань був нагороджений грамотою.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просить суд розглянути клопотання органу пробації без його участі та задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання посилаючись на те, що вирок не був фактично звернутий до виконання. Жодного дня з призначеного покарання вироком суду ОСОБА_5 не відбув. Засуджений не прибув до органу пробації та йому не роз`яснювали порядок відбування покарання. ОСОБА_5 погоджувався на призначення саме такого покарання, тому вважає, що засуджений міг укласти контракт з метою ухилення від відбування покарання. Також прокурор подав письмові заперечення проти клопотання органу пробації в яких вказав на відсутність законних підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з таких мотивів.

Вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 05.05.2023ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та останньому було призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки з відрахуванням 20 % із його заробітку в дохід держави, без конфіскації майна. На підставі ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_5 було зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.03.2023 по 14.03.2023 та остаточно визначено до відбуття покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 9 (дев`ять) днів з відрахуванням 20 % із його заробітку в дохід держави, без конфіскації майна (а.с. 84-86).

Вказаний вирок суду набрав законної сили 06.06.2023.

Розпорядження про виконання вироку суду відносно ОСОБА_5 було надіслано судом 06.06.2023 до Охтирського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській областіта вирок прийнятий до виконання (а.с. 95, 96).

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що 08.06.2023 засуджений ОСОБА_5 був поставлений на облікв Охтирському районному секторі №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області та цього ж дня засудженому було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно довідки телефонної розмови 10.06.2023 ОСОБА_5 зателефонував на особистий номер телефону начальника Охтирського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 та повідомив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та на додаток WhatsApp відправив їй копію свого паспорту та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.05.2023 про зарахування його на посаду.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.07.2023 за № 1/847, ОСОБА_5 05.05.2023 призваний на військову службу за контрактом та відправлений до військової частини НОМЕР_2 (а.с. 150).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.05.2023 за № 139 ОСОБА_5 було призначено на посаду солдата резерву 5 взводу резерву рядового складу 2 роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_2 (а.с. 124).

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_5 , останній з 27.06.2023 проходить військову службу на посаді стрільця-санітара 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 . За час проходження військової служби зарекомендував себе позитивно. Положення військових статутів, постанов, обов`язки по займаній посаді та інші нормативні акти знає і постійно керується ними в повсякденній службовій діяльності. До виконання своїх обов`язків ставиться добросовісно. Дисциплінований. Поставлені завдання виконує відповідально. В підрозділі користується авторитетом та повагою (а.с. 135).

За сумлінне несення військової служби, зразкове виконання бойових завдань ОСОБА_5 , як стрілець санітар військової частини НОМЕР_1 був нагороджений грамотою (а.с. 151).

Порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт визначено главою 9 Кримінально-виконавчого кодексу України. Організація здійснення уповноваженим органом з питань пробації наглядових та соціально-виховних заходів до засуджених до покарання, зокрема у виді виправних робіт, визначена Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 за № 272/5 (далі Порядок).

Згідно п. 12 розділу 2 глави VIII Порядку, стосовно засудженого до виправних робіт, який після винесення судового рішення досяг віку та за наявності страхового стажу, встановлених статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» / віку, встановленого статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», призваний на військову службу, а також засудженої до виправних робіт жінки, яка стала вагітною, уповноважений орган з питань пробації протягом трьох діб з моменту отримання копії пенсійного посвідчення, копії посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», витяг з наказу про призов на військову службу, або медичного висновку надсилає до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений до виправних робіт відбуває покарання, клопотання, особову справу, завірену копію пенсійного посвідчення, завірену копію посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», або завірену копію медичного висновку про звільнення такого засудженого від відбування покарання відповідно до частини другої статті 57 КК України, при цьому до вирішення зазначеного питання судом відбування покарання призупиняється.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Перелік військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації визначено ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак серед таких підстав не зазначено військовозобов`язаних громадян, яких раніше було засуджено до виправних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, щодосягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Кримінально-виконавчий кодекс України не регулюють питання заміни покарання у виді виправних робіт засудженим, які стали військовослужбовцями, так само і звільнення від подальшого відбування такого покарання, чи зупинення виконання вироку.

Отже, має місце прогалина в законі, вирішення якої можливе шляхом застосування аналогії Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Дотримання принципу верховенства права можливе лише за умови застосування судами під час розгляду та вирішення справ законодавчого акта, який відповідає критерію «якості закону». Однак, у практиці трапляються непоодинокі випадки, коли закон не повною мірою відповідає таким критеріям, що має місце і в даному випадку.

Як зазначено у спеціальному Дослідженні Європейської Комісії «За демократію через право» (Венеційська Комісія; Venice Commission) під назвою «Мірило правовладдя» («Rule of law checklist», розроблене і затверджене на 106-й пленарній сесії 1112 березня 2016 року), поняття «право» (law) охоплює не лише конституції, міжнародне право, статутне право та підзаконні акти, а й також де доречно суддєстворене право (judge-made law), як-то норми загального права, всі з яких є зобов`язальної природи. Будь-який припис права має бути доступним і передбачуваним (рішення ЄСПЛ у справах «Achour v. France», заява № 67335/01, п. 42; «Kononov v. Latvia» [ВП], заява № 36376/04, п 185). Передбачуваність означає не лише те, що приписи акта права мають бути проголошеними ще до їх імплементації, а й що вони мають бути передбачуваними за своїми наслідками: їх має бути сформульовано з достатньою чіткістю та зрозумілістю, аби суб`єкти права мали змогу впорядкувати свою поведінку згідно з ними».

Також у вказаному дослідженні міститься висновок про те, що поняття «якість закону», зокрема, охоплює таких два складових елементи:

- передбачуваність актів права (чи наслідки приписів права є передбачуваними? чи укладено акти права в зрозумілий спосіб? чи вказує нове законодавство чітко на те, що попередньо ухвалене (і яке саме) законодавство скасовано або змінено? чи зміни інкорпоровано до зведеної версії приписів актів права, припустимої для суспільства?);

- сталість і послідовність приписів права (чи є приписи актів права сталими та послідовними? чи є приписи актів права сталими настільки, що вони зазнають змін лише за належного попередження про це? чи є їх застосування послідовним?).

У контексті охарактеризованого критерію «якості закону» слід зазначити, що встановлення судом, що окремі положення закону не відповідають критерію «якість закону», зобов`язують такий суд застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону.

Вирішуючи клопотання представника органу пробації, суд з урахуванням критерію "якості закону" враховує те, що чинні положення кримінального законодавства регламентують питання звільнення від покарання певних категорій осіб з урахуванням зміни їх статусу після засудження.

Як зазначав суд вище, ч. 2 ст. 57 КК України прямо забороняє застосовувати виправні роботи до військовослужбовців, разом з тим, вказана норма забороняє застосовувати таке покарання і відносно вагітних жінок, жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, щодо осіб, які не досягли 16 років, та тих, що досягли пенсійного віку.

Разом з тим, частиною третьою ст. 57 КК України передбачено можливість заміни даного виду покарання особам, що після постановлення вироку стали непрацездатними на штраф. Крім того, частиною шостою ст. 42 КВК України передбачено можливість дострокового звільнення від відбування покарання жінок, що стали вагітними.

Враховуючи ту обставину, що законодавець передбачив шляхи вирішення питання щодо покарання у виді виправних робіт відносно певних категорій осіб, які в силу виняткових обставин набули додаткових спеціальних (особливих) ознак, та відносно яких не може бути призначений (застосований) такий вид покарання, суд вважає можливим застосувати аналогію закону в частині використання вказаної процедури для усунення законодавчої прогалини, щодо засуджених до виправних робіт осіб, які стали військовослужбовцями до моменту повного відбуття покарання.

На переконання суду, найбільш сприятливою для засудженого буде використання процедури дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки заміна виправних робіт штрафом вимагає набуття засудженим додаткових ознак та буде погіршувати його становище в порівнянні з достроковим звільненням від подальшого відбування покарання.

З огляду на викладене та неможливість відбування засудженим ОСОБА_5 покарання у виді виправних робіт, у зв`язку з проходженням військової служби, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування даного покарання.

На думку суду, засуджений ОСОБА_5 своїм рішенням стати на захист України та прийняти безпосередню участь у виконанні бойових завдань під час воєнного стану продемонстрував своє бажання стати на шлях виправлення. Крім того, позитивна характеристика ОСОБА_5 за місцем проходження військової служби та відзнака за сумлінне несення військової служби, зразкове виконання бойових завдань лише додатково підтверджують правильність вищезазначених висновків суду та спростовують доводи прокурора про те, що засуджений ухиляється від відбування покарання. Відтак, суд вважає що засуджений «потом та кров`ю», ризикуючи своїм життям та здоров`ям довів своє виправлення, що є основним завданням призначення покарання особі від імені держави за вчинення злочину.

Відтак заявлене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Охтирського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік 11 місяців 9 днів із відрахуванням із суми заробітку 20 % в дохід держави, призначеного вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 05.05.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 22 вересня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1