Номер справи 703/544/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонного суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Сміла кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2022 під №0000384, за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у зв`язку із вчиненням особою у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, є особою з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 06 жовтня 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи біля КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня», що розташована по вул. Павлова, 46, в м. Сміла Черкаської області, придбав, шляхом знахідки, дві таблетки білого кольору, які знаходилися в чарунковій упаковці з написом метадон, та видавивши їх з упаковки, залишив зберігати при собі без мети збуту до 06 жовтня 2022 року.

Цього ж дня, перебуваючи біля будинку №38 по вул. Б.Хмельницького в м. Сміла Черкаської області, у період часу з 13 години 39 хвилин по 15 годину 10 хвилин під час проведення особистого обшуку працівниками поліції у ОСОБА_6 виявлено та вилучено дві плоскоциліндричні таблетки білого кольору, які, згідно висновку судової експертизи від 25 листопада 2022 року №СЕ-19/124-22/11296-НЗПРАП, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадону становить 0,046 грама.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», метадон масою 0,046 грама відноситься до розмірів, придбання та зберігання яких тягне за собою кримінальну відповідальність.

Дії ОСОБА_6 мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке кваліфікується як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.309 КК України.

Прокурором звернувся до суду з клопотаннями про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 , психічний розлад якого не перешкоджає його участі в судовому засіданні, у присутності його законного представника та захисника, не заперечував обставин, які викладені у фабулі клопотання слідчого про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Крім того зазначив, що саме ним було вчинене суспільно-небезпечне діяння, обставини якого викладені у клопотанні слідчого, однак детальні пояснення щодо обставин вчинення суспільно небезпечного діяння не надав, з огляду на тривалий проміжок часу, який пройшов з дня його вчинення. При цьому, не заперечував проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Законний представник та захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, у судовому засіданні проти застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, не заперечували.

Під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом та у повній мірі підтверджують обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме:

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 06 жовтня 2022 року, відповідно до якого, працівниками поліції 06 жовтня 2022 року о 13 годині 39 хвилин в м. Сміла по вул. Б.Хмельницького, 38, затримано ОСОБА_6 внаслідок зберігання при собі двох таблеток білого кольору, які з його слів є метадоном. Під час затримання ОСОБА_6 , у присутності понятих, проведено його особистий обшук, у ході якого у нього виявлено та вилучено: дві таблетки білого кольору, які перебували у шкіряному чохлі для документів, що знаходився у правій кишені його спортивних штанів. Зазначені таблетки поміщено до сейф-пакету №SUD 1034048;

- постанова про звільнення підозрюваної особи від 06 жовтня 2022 року, відповідно до якої, дізнавачем вирішено звільнити затриманого ОСОБА_6 ;

- висновок експерта №СЕ-19/124-22/11296-НЗПРАП від 25 листопада 2022 року, відповідно до якого, дві плоскоциліндричні таблетки білого кольору, які надані на експертизу в сейф-пакеті №SUD 1034048, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадон становить 0,046 грама;

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 01 грудня 2022 року, відповідно до якої, дізнавачем вирішено вилучені у ОСОБА_6 дві плоскоциліндричні таблетки білого кольору, які, згідно висновку судової експертизи від 25 листопада 2022 року №СЕ-19/124-22/11296-НЗПРАП, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадон становить 0,046 грама, які після проведення дослідження у вигляді порошкоподібної речовини білого кольору було поміщено до сейф-пакету №5239389 визнати речовими доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, у судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що 06 жовтня 2022 року мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, яке вчинене саме ОСОБА_6 .

Разом з тим, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної у п.18 справи "G.v.France", п.39 "Halilovic v.Bosnia and Herzegovina", почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №56 від 30 січня 2023 року, станом на 06 жовтня 2022 року та на теперішній час ОСОБА_6 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, частим загостренням афективно-параноїдної симптоматики та помірно-вираженим, змішаним дефектом особистості, що позбавляло його здатності на вказаний період часу усвідомлювати свої дії та керувати ними, та позбавляє його усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними на теперішній час, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні.

З огляду на виявлені у ОСОБА_6 психопатологічні феномени, зокрема негативні дефіцитарні особистісні зміни в межах шизофренічного процесу, наявність уривчастого марення стосунку, враховуючи зниження продуктивності мислення, некритичність до свого стану та разом з тим високу прихильність до проти рецидивного лікування в амбулаторних умовах, наявність мікросоціальної підтримки, можна прийти до висновку, що ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки та відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Наведені у вищевказаному висновку експерта обставини надають суду достатні підстави визнати ОСОБА_6 неосудним.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії, або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Вказаною статтею визначено три критерії, які суд має врахувати, призначаючи певний вид примусових заходів медичного характеру: 1) медичний (характер і тяжкість захворювання), 2) юридичний (тяжкість вчиненого діяння) 3) соціальний (ступінь небезпечності хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання. (постанова ККС ВС від 25 вересня 2019 року №464/7471/16-к).

Згідно ч.2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як кримінальний проступок, у стані неосудності, при цьому, за своїм психічним станом потребує примусового лікування, та приймаючи до уваги, що висновок судово-психіатричного експерта, а також характеризуючи дані ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, на однак з 2014 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра, суд вважає за можливе застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, внаслідок чого клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його судового розгляду, не застосовувалися та підстав для його застосування суд не вбачає.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Судові витрати на проведення експертизи у сумі 1132 гривні 68 копійок слід віднести на рахунок держави, компенсувавши їх за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94, 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 372, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з вчиненням ним у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- сейф-пакет №5239389 з порошкоподібною речовиною білого кольору - метадон, який переданий до кімнати зберігання речових доказів ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, - знищити після набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 1132,68 грн. віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не оскаржено, а у разі оскарження - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений о 12 год. 50 хв. 22 червня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1