Справа № 331/1341/23
Провадження № 1-кп/331/342/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі спеціального судового провадження в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 02.02.2023 р., з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Трояни Бердянського району Запорізької області, ук-

раїнця, громадянина України, розлученого, який зареєстрований у

АДРЕСА_1 , і про-

живає в

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ст.111-1 ч.5 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Сувере-нітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки в зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 р. та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін та інші невстановлені досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки в зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 р., принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 р. та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 р. № 2734 (XXV), від 21.12.1965 р. № 2131 (XX), від 14.12.1974 року № 3314 (XXIX), спланували, підготували та розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів зс рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент російської федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних формувань російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації ого-лосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відпо-відний наказ підрозділам збройних формувань рф про вторгнення на територію суверенної України.

24 лютого 2022 р., на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зф рф, шляхом збройної агресії з застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, під-приємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфра-структури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі Василівського району Запорізької області.

Так, з метою відсічі військової агресії, починаючи з 24.02.2022 р., Указами Президента України в зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово був продовжений, у тому числі до 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. (в редакції від 07.05.2022 р., далі за текстом - Закон №1207-УІІ), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною та не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходяться на тимчасово окупованій території.

Крім того, відповідно до п.6 ст.11 Закону: окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації само-проголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Також, згідно з п.7 ст.11 Закону: тимчасово окупована російською федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Починаючи з 26.02.2022 р. невстановлені представники зф держави-агресора рф спільно з представниками окупаційної адміністрації Бердянського району Запорізької області, спрямовують свою діяльність на створення незаконних органів влади, в тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території Бердянського району Запорізької області, всупереч порядку, передбаченому чинним законодавством України, з метою встановлення тотального контролю та закріплення окупаційної влади, яка сприятиме у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України, а також впливу на мешканців Бердянського району Запорізької області з метою виконання останніми вказівок та розпоряджень окупаційної влади, в тому числі мінімізації акцій спротиву представникам країни-агресора та окупаційній адміністрації.

Починаючи з 28.02.2022 р. територія м.Бердянська Бердянського району Запорізької області була тимчасово окуповано зф держави-агресора рф, у подальшому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 р. «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 06 грудня 2022 року» (з урахуванням редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309), м.Бердянськ Бердянського району віднесено до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

У третій декаді березня 2022 р., точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена, невстановленими особами з числа окупаційної адміністрації російської федерації в м.Бердянську Запорізької області ОСОБА_6 запропоновано, всупереч передбаченому Консти-туцією України та Законами України порядку, зайняти посаду «начальника відділу культури, спорту та молодіжної політики м.Бердянська», пов`язану з виконанням організаційно-розпоряд-чих функцій у самопроголошеному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації рф органі влади - «мерії м.Бердянська», створеному на тимчасово окупованій території м.Бердянська Запорізької області, на що останній надав добровільну згоду.

Після чого, в третій декаді березня 2022 р., точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_6 на пропозицію невстановлених осіб із числа військової окупаційної адміністрації рф у м.Бердянську Запорізької області добровільно зайняв посаду «начальника відділу культури, спорту та молодіжної політики м.Бердянська», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у самопроголошеному, незаконному та підконт-рольному окупаційній адміністрації рф органі влади - «мерії м.Бердянська», створеному на тимчасово окупованій території м.Бердянська Запорізької області.

Відповідно до займаної посади на ОСОБА_6 покладено обов`язки щодо організації роботи установ культури та спорту м.Бердянська та виконання розпоряджень (вказівок) голови мерії м.Бердянська.

Крім того, під час виконання своїх посадових обов`язків, ОСОБА_6 здійснював підбір кадрів до установ, які безпосередньо входять в його організаційно-розпорядчі функції, на тимчасово окупованій території м.Бердянська Запорізької області.

23 травня 2022 р. ОСОБА_6 , перебуваючи у м.Бердянську Запорізької області, використовуючи надані йому повноваження, в телефонній розмові з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_7 », надавав вказівки щодо пошуку та надання в приміщенні ГДК за адресою: м.Бердянськ Запорізької області, вул.Італійська, буд.57, приміщення, з метою органі-зації видачі російських сім-карт на тимчасово окупованій території м.Бердянська, в співпраці з російськими операторами зв`язку.

28 травня 2022 р. ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, перебуваючи у м.Бердянську, будучи «начальником відділу культури, спорту та молодіжної політики м.Бердянська», в телефонній розмові з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_8 », надавав вказівки щодо пошуку та надання в центрі культури та дозвілля «Софіт», який розташований за адресою: м.Бердянськ Запорізької області, проспект Азовський, буд.37, приміщення для організації видачі російських рублів.

Також, у період часу, починаючи з третьої декади травня 2022 р., перебуваючи на території тимчасово окупованого м.Бердянська, діючи умисно та добровільно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямованих на виконання незаконних розпоряджень окупаційної адміністрації рф на території м.Бердянська, ОСОБА_6 організовував проведення спортивних та культурно- масових заходів на території м.Бердянська.

У третій декаді червня 2022 р., точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, перебуваючи в м.Бердянську, вимагав у директора клубу «Сокіл» передати йому документацію та майно, яке знаходилось на балансі зазначеної установи, з метою його подальшого використання представниками окупаційної адміністрації м.Бердянська.

Перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно, підтримуючи діяльність окупаційної адміністрації держави-агресора в м.Бердянську Запорізької області, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, будучи на посаді «начальника відділу культури, спорту та молоді м.Бердянська», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у самопроголоше-ному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації рф органі влади - «мерії м.Бердянська», яка розташована за адресою: м.Бердянськ Запорізької області, вул.Єдності, буд.2, на виконання наданих йому владних повноважень, починаючи приблизно з кінця березня 2022 р., точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена, здійснював організацію роботи установ культури, спорту та молодіжної політики в м.Бердянську та виконував розпорядження (вказівки) так званого мера м.Бердянська.

У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_6 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України, при цьому обвинувачений викликався до суду як за місцем своєї реєстрації, так і через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб, однак у судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 р. «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 06 грудня 2022 року» (з урахуванням редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309), м.Бердянськ Бердянського району віднесено до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Згідно інформації Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (т.2 а.с.83-84) ОСОБА_6 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 15.10.1997 р., виданим Бердянським РВ УМВС України в Запорізькій області, а також паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 06.04.2018 р., орган видачі - 2317.

Відповідно до повідомлення щодо виконання доручення по кримінальному провадженню (т.1 а.с.151-152) встановлено осіб, які перейшли на бік ворога в умовах воєнного стану шляхом надання своєї згоди на співробітництво з російською федерацією, в тому числі:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_3 , надав згоду на співпрацю з окупаційною військовою адміністрацією рф, якого незаконно призначено начальником відділу культури, туризму та молоді так званої мерії міста Бердянська.

Відповідно до повідомлення щодо виконання доручення по кримінальному провадженню (т.1 а.с.185) встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно перебуває на території тимчасово окупованого м.Бердянська Запорізької області, який з 28.02.2022 р. знаходиться під окупацією представників збройних сил російської федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не має наміру виїжджати на підконтрольну українській владі територію України.

Протоколом огляду мережі Інтернет від 05.12.2022 р. (т.2 а.с.95-99), переглянутим відеозаписом, встановлено, що в мережі в месенджері «Telegram» на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » міститься публікація « Во Дворце спорта Бердянска прошли соревнования по волейболу », у відеоролику відображені спортивні події, в період з 0:16 по 0:31 секунди мається виступ ОСОБА_6 , у нижній частині виступаючого ідентифіковано підписом:

« ОСОБА_9 и.о. начальника по культуре и спорту, туризму».

Протоколом огляду мережі Інтернет від 09.01.2023 р. (т.2 а.с.100-105), переглянутим відеозаписом на диску, встановлено, що в мережі в месенджері «Telegram» на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » міститься публікація від 11.07.2022 р.. о 13 год. 35 хв. наступного змісту: «Центр культуры и искусств «Нефтемик» провел в сквере им.Пушкина вокальный конкурс для семей «Две звезды». Грамоты победителям вручил начальник отдела культуры, спорта и молодежной политики ОСОБА_9 ».

Протоколом огляду диску від 10.01.2023 р. за участю свідка ОСОБА_10 (т.2 а.с.122-124), на якому розміщена інформація з мережі Інтернет та встановлено, що в мережі в месенджері «Telegram» на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » міститься публікація « Во Дворце спорта Бердянска прошли соревнования по волейболу », у відеоролику відображені спортивні події, в період з 0:16 по 0:31 секунди мається виступ ОСОБА_6 , у нижній частині виступаючого ідентифіковано підписом: « ОСОБА_9 и.о. начальника по культуре и спорту, туризму». При цьому, свідок ОСОБА_10 упевнено впізнав чоловіка, зображеного в публікації, як ОСОБА_6 , з яким добре знайомий та який є його сусідом, після окупації міста Бердянська, ОСОБА_6 добровільно погодився зайняти посаду начальника відділу культури і спорту, туризму та молоді, який був створений представниками окупаційної влади, пропонував свідку залишитись на посаді техніка-електрика установи культури - клуб « Сокіл ».

Протоколом огляду диску від 10.01.2023 р. за участю свідка ОСОБА_11 (т.2 а.с.125-127), на якому розміщена інформація з мережі Інтернет та встановлено, що в мережі в месенджері «Telegram» на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » міститься публікація « Во Дворце спорта Бердянска прошли соревнования по волейболу », у відеоролику відображені спортивні події, в період з 0:16 по 0:31 секунди мається виступ ОСОБА_6 , у нижній частині виступаючого ідентифіковано підписом: « ОСОБА_9 и.о. начальника по культуре и спорту, туризму». При цьому, свідок ОСОБА_11 упевнено впізнала чоловіка, зображеного в публікації, як ОСОБА_6 , з яким добре знайома та який є її сусідом, після окупації міста Бердянська, ОСОБА_6 добровільно погодився зайняти посаду начальника відділу культури і спорту, туризму та молоді, який був створений представниками окупаційної влади, пропонував свідку залишитись на посаді директора установи культури - клуб «Сокіл», на що вона дала негативну відповідь.

Відповідно до протоколу огляду диску (т.2 а.с.128-135) встановлено, що на диску міститься інформація, яка стосується вхідних та вихідних з`єднань телефонного номера НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_6 , із зазначенням місця виходу в ефір у період з 21.05.2022 р. по 11.06.2022 р., також встановлено, що ОСОБА_6 переважно знаходився в м.Бердянську Запорізької області, м.Приморську та с.Борисівка Приморського району Запорізької області. Згідно протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 18.07.2022 р. (т.2 а.с.68-82), проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022 р., випливає, що під час телефонних розмов з іншими абонентами останній вирішує питання щодо створення списків на отримання гуманітарної допомоги та її доставку, щодо створення «Дворца спорта» на базі ДЮСШ та спорткомплексу; щодо вирішення кадрових питань, які ОСОБА_6 узгоджував з мером міста Бердянська; щодо організації дозвілля під час святкування, а саме відкриття колеса огляду, при цьому, в розмові з ОСОБА_12 обвинувачений представляється: «Вас беспокоит из мэрии ОСОБА_13 »; щодо забезпечення містян мобільним зв`язком російської федерацій та відключення від мобільного оператора «Київстар»; щодо організації дитячого свята та спортивних змагань.

З показань свідка ОСОБА_10 , який був допитаний під час досудового розслідування в порядку ч.11 ст.615 КПК України (т.2 а.с.83-86), які були досліджені під час судового розгляду, випливає, що свідок раніше був знайомий із ОСОБА_6 по аматорській рибалці, крім того, вони є сусідами за місцем проживання. 27.02.2022 р. після окупації міста Бердянська російські військові почали створювати в місті свої органи влади. На посаду меру був призначений ОСОБА_14 . Під час випадкової зустрічі, приблизно в кінці березня - на початку квітня, ОСОБА_6 повідомив свідку, що призначений керувати відділом культури, який був об`єднаний із відділом спорту та молоді, та запропонував йому спільну роботу, продовжити співпрацю в клубі «Сокіл», директоркою якого була дружина свідка - ОСОБА_11 , на що свідок відповів відмовою, а ОСОБА_6 сприйняв відмову невдоволено. Подальші зустрічі з ОСОБА_6 також відбувались випадково. ОСОБА_6 пропонував свідку прийняти участь у підготовці по організації та проведенню першотравневих свят. Крім того, наполягав, щоб дружина свідка прийшла на співбесіду до мера ОСОБА_14 щодо продовження роботи в клубі «Сокіл», на що ОСОБА_10 відповів, що вони з дружиною не будуть співпрацювати з окупаційною владою. Наприкінці червня 2022 р. вони з дружиною - ОСОБА_11 з клубу «Сокіл» вивезли наявну апаратуру, а на початку липня 2022 р. ОСОБА_6 звернувся до нього з вимогою повернути апаратуру, вони домовились про день та час зустрічі для повернення того, що залишилось. Вранці, приблизно о 07 год., до нього приїхав ОСОБА_6 , через п`ять хвилин прибули ще п`ять осіб, один з яких був старшим і його називали куратором, він давав вказівки ОСОБА_6 , що необхідно робити, а саме відібрати пояснення, прийняти по акту наявну апаратуру. В цей час дівчина-журналістка та оператор знімали якийсь репортаж. Після цих подій свідок разом із дружиною протягом двох тижнів переховувались у м.Бердянську, а потім протягом чотирьох днів добиралися до м.Запоріжжя, куди прибули 01.08.2022 р.

З показань свідка ОСОБА_15 , яка була допитана під час досудового розслідування в порядку ч.11 ст.615 КПК України (т.2 а.с.87-90), які були досліджені під час судового розгляду, випливає, що після окупації міста Бердянська 27.02.2022 р. окупаційні війська почали створювати свої органи влади. Вона працювала директором клубу « Маяк », наприкінці травня - на початку червня 2022 р. до них приїхала делегація - представники нової окупаційної адміністрації, серед яких був ОСОБА_6 - новий очильник об`єднаного відділу культури, молоді та спорту, ОСОБА_16 - керівник відділу культури, ОСОБА_17 - керівник будинку спорту, які були підлеглими ОСОБА_6 , а він підпорядковувався меру. ОСОБА_6 в бесіді пропонував їй залишитися працювати на посаді директора клубу «Маяк», надав термін до 15 червня 2022 р. подумати над цією пропо-зицією. Оскільки, свідок не мала наміру працювати на рф та будь-яким чином спілкуватись з окупантами, замість неї на зустріч із ОСОБА_6 пішов її чоловік і повідомив про відмову у співпраці, на що ОСОБА_6 відповів: «нічого, в мене ще є кандидати». На теперішній час директором клубу «Маяк» призначена ОСОБА_18 . ОСОБА_6 говорив, що всі заклади культури підпорядковані особисто йому, на роботу приймали після проходження співбесіди зі службою безпеки рф, казали, що в Бердянську «росія назавжди».

З показань свідка ОСОБА_11 , яка була допитана під час досудового розслідування в порядку ч.11 ст.615 КПК України (т.2 а.с.91-94), які були досліджені під час судового розгляду, випливає, що з 2016 р. вона працювала директором клубу «Сокіл». Після окупації міста Бердянська 27.02.2022 р. окупаційні війська почали створювати свої органи влади, иером міста було призначено ОСОБА_14 , відділ культури, до складу якого також увійшов відділ молоді та спорту, очолив ОСОБА_6 . Оскільки, вони з ОСОБА_6 були сусідами, її чоловік неодноразово спілкувався з ним. Спочатку ОСОБА_6 по-доброму пропонував співпрацю з окупантами, потім більш жорстко, з погрозами, наполягав аби ОСОБА_11 прийшла до ОСОБА_14 щодо подальшої роботи в клубі «Сокіл», але вона нікуди не пішла. На подальші пропозиції ОСОБА_6 про співпрацю чоловік відповідав відмовою. На початку вторгнення вони з клубу «Сокіл» вивезли всю апаратуру, в клубі залишилась лише стара апаратура. ОСОБА_6 вимагав повернути всю апаратуру, з цього питання з ним також спілкувався її чоловік, вони домовились про день та час, але ОСОБА_6 приїхав не о 08 год., а о 07 год., сказав, що вже запізно, ви догралися, зараз приїдуть куратори. Потім під`їхали два чорних джипа. Чоловік сказав їй тікати, через сусідів вона втекла з дому та ховалась у кущах. Через деякий час, коли чоловіка відпустили, вони зустрілись у сусідів, переховувались, а потім виїхали з м.Бердянська.

Відповідно до ч.11 ст.615 КПК України показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у криміналь-ному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

З огляду на те, що допит свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 під час досудового розслідування фіксувався за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації, суд вважає показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 допустимими доказами.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недостовірними чи недопустимими. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав, у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Захисник - адвокат ОСОБА_19 вважає, що дослідженими в судовому засіданні, доказами, наданими стороною обвинувачення, встановлений факт зайняття ОСОБА_6 посади та вчинення певних дій на цій посаді, але факт, що обвинувачений добровільно надав свою згоду на зайняття посади та добровільно зайняв посаду наявними доказами: письмовими, інформацією з інтернет-ресурсів, показаннями свідків не підтверджується. З огляду на те, що винуватість ОСОБА_6 у добровільному зайнятті посади в органі окупаційної влади не доведена поза розумним сумнівом, просив постановити виправдувальний вирок відносно ОСОБА_6 .

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що на свідомий і добровільний характер дій обвинуваченого з зайняття посади у незаконному органі влади вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість та динаміка розвитку, адже він не лише очолив незаконний орган влади, а ще й агітував інших осіб на співпрацю з окупаційною владою. ОСОБА_6 , маючи достатній рівень освіти, життєвого досвіду, не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території, не вживав.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд знаходить їх достовірними та допустимими, такими, що узгоджуються між собою, та в повній мірі поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, в тому числі факт добровільності зайняття ним посади в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.5 ст.111-1 КК України за ознаками добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, в тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання,: відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Так, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не притягувався до кримінальної відповідаль-ності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, мешкає на тимчасово окупованій території України.

ОСОБА_6 вчинено тяжкий злочин проти основ національної безпеки України та такі злочини є найбільш суспільно небезпечними посяганнями.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.5 ст.111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, з конфіскацією всього належного йому майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання.

Підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України, або для призначення відповідно до ст.69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.5 ст.111-1 КК України, суд не знаходить.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2023 р. на майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме на 1/2 частку будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та на транспортний засіб «Spark SP220-1A 107», 2013 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , накладено арешт. Враховуючи, що санкцією ч.5 ст.111-1 КК України передбачена конфіскація майна, суд вважає необхідним арешт на майно не скасовувати.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21.02.2023 р. віднос-но ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення роз-міру застави, який до набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопору-шення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади строком на 15 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити захиснику та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_20