ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 629/1512/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/806/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 121 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 04 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вищевказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Правди, Первомайського району, Харківської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальною освіту, неодруженого, непрацюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України з призначенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку у виді 3 (трьох) років, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 02 2023 року на майно (докладно перелічене в резолютивній частині вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 04 2023 року).

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України (а.к.п. 48-51).

Судом встановлено, що 02 02 2023 року, приблизно о 17-00 годині, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_10 , та власником вказаного вище будинку ОСОБА_9 вживав алкогольні напої.

Під час розпиття спиртного, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_7 виник конфлікт з ОСОБА_9 , в ході якого, у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, з мотиву помсти, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючі їх настання, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс удар кулаком в обличчя потерпілому та декілька ударів в живіт.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_7 наніс удар останньому взутою ногою в область живота, чим повалив його на ліжко.

В подальшому, ОСОБА_7 сів на потерпілого зверху та притиснувши його коліном правої ноги до ліжка, наніс останньому близько 3 ударів ліктем в обличчя та 4 удари в живіт.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 спричинено синець в правій навколоочній ділянці (параорбітальна гематома праворуч), закриту тупу травму живота: гематому брижі поперечно-ободової кишки, гематому хвоста підшлункової залози, неповний розрив шлунковосальникової артерії, розрив судинної ніжки селезінки, які викликали внутрішньочеревну кровотечу (під час операції в черевній порожнині 600 мл крові) і хірургічне видалення селезінки (спленектомію).

Вищевказана закрита тупа травма живота, яка викликала масивну внутрішньочеревну кровотечу з подальшим хірургічним видаленням селезінки, яка мала місце у ОСОБА_9 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя.

Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, а саме умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, а саме ст. 75 КК України, що потягло безпідставне звільнення обвинуваченого від відбування покарання та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, не у повному обсязі врахував дані про особу ОСОБА_7 та характер вчинених ним дій, який протиправно та цинічно здійснював дії, результатом яких стало спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

Крім того, зазначив, що ОСОБА_7 , будучи працездатною особою ніде не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно. Кримінальне правопорушення скоїв у стані алкогольного сп`яніння, що визнано судом обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого.

Наголошує також на безпідставності висновку суду першої інстанції щодо визнання щирого каяття ОСОБА_7 обставиною, що пом`якшує покарання, оскільки не було наведено у чому саме воно виразилося.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор просила про задоволення апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник вважали апеляційну скаргу безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Потерпілий ОСОБА_9 покладався на розсуд суду.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання та неправильності застосування Закону України про кримінальну відповідальність, колегія судді вважає, що вони ґрунтуються на законі та матеріалах справи, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому підлягає скасуванню.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який неодружений, непрацюючий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 14 04 2023 року, ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення є високий, ризик небезпеки для суспільства - дуже високий

У якості обставини, що пом`якшує покарання, у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнав щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує обвинуваченому покарання, суд визнав вчинення правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що у діях обвинуваченого відсутня обставина, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Колегія суддів приходить до переконання, що зухвале та неодноразове нанесення ударів обвинуваченим ОСОБА_7 у життєво важливі органи та відсутність даних про його намагання відшкодувати завдані збитки, свідчать про відсутність у обвинуваченого щирого жалю з приводу вчиненого злочину, осуду своїх протиправних дій, його схильність вирішувати життєві ситуації шляхом застосування насильства, а відтак про відсутність ознак щирого каяття.

Верховний Суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Колегія суддів вважає, що, навіть попри відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, враховуючи особу останнього, а саме те, що він фактично не має міцних соціальних зав`язків, непрацюючий, за місцем проживання характеризується негативно, відсутні підстави стверджувати, що обрана судом першої інстанції форма відбування покарання зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням в умовах суспільства являється виваженою, справедливою та такою, що відповідатиме вимогам статті 65 КК.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначення покарання із застосуванням статей 75,76 КК України не є достатнім для виправлення обвинуваченого, через м`якість, в той час як у даному випадку виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування реального покарання у виді позбавлення волі, яке йому має бути призначено відповідно до положень ст. 65 КК України в межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 121 КК України, є неможливим.

Проте, наявність таких даних, як відсутність у обвинуваченого судимостей разом з відсутністю претензій від потерпілого, дають колегії суддів підстави призначити обвинуваченому покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 121 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора та вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання, у зв`язку з його невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і ухвалення нового вироку в цій частині.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.3 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 04 2023 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, - в частині призначеного покарання - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Строк відбування покарання враховувати з дня приведення вироку до виконання.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді

___________ ___________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4