27.07.2023
Справа № 331/5300/18
Провадження № 1-о/331/1/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» липня 2023 року колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про перегляд вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 11.09.2018 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 11.09.2018 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 18.09.2018 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 . Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України та призначено узгоджене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки.

В обґрунтування заяви адвокат зазначив, що ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01.10.2019 року відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаного вище вироку, а апеляційну скаргу повернуто апелянту.

Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького апеляційного суду.

26.04.2019 року Другим СВ ТУ ДБР відкрито кримінальне провадження № 0000181 про перевищення службових повноважень працівниками СБУ і примушування до надання свідчень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373 КК України.

16.11.2021 року набрала законної сили ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 08.11.2021 року про звільнення ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2018 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Дана обставина, за твердженням адвоката ОСОБА_6 , надала можливість звернутися до суду із заявою про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлені обставини, адвокат посилається на те, що докази слідчого та прокурора, на яких ґрунтувався вирок, були повністю сфальсифікованими, а вказані особи знали, що притягують до кримінальної відповідальності завідомо невинну особу і примушували ОСОБА_7 через своїх підлеглих надавати неправдиві свідчення і підписати угоду про визнання винуватості.

Зазначені обставини, за твердженням заявника, об`єктивно існували на момент розгляду і вирішення кримінальної справи, але не були відомі суду.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000181 триває, але, на переконання адвоката ОСОБА_6 , ухвалення вироку щодо причетних осіб є неможливим через їх службове становище.

З огляду на викладене, адвокат ОСОБА_6 просить суд переглянути кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, скасувати вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні № 0000054 від 11.09.2018 року та ухвалити виправдувальний вирок.

Адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились.

Від адвоката ОСОБА_6 на адресу суду були скеровані заяви, в яких останній звернувся до суду з проханням, судове засідання з розгляду його заяви про перегляд вироку у відношенні ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами, проводити без його участі та без участі ОСОБА_7 (а.п. 72, 76).

З огляду на положення ч. 2 ст. 466 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_6 , не є нововиявленими. Вирок суду ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 про визнання винуватості з призначенням покарання, узгодженого сторонами угоди. Вказана угода була ініційована саме за клопотанням захисника ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_9 , яке було підписано захисником ОСОБА_9 13.09.2018 року та зареєстроване в канцелярії прокуратури Запорізької області 18.09.2018 року. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 була укладена 18.09.2023 року за участю захисника адвоката ОСОБА_9 . Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_7 саме того виду та розміру покарання, який пропонувала адвокат ОСОБА_9 у своєму клопотанні, ОСОБА_7 повністю визнав свою провину, укладення угоди було добровільним, без застосування примусу або погроз. В судовому засіданні, за результатом розгляду вказаної угоди, судом було ухвалено вирок. Разом з тим зазначила, що за інформацією старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м. Миколаєві), кримінальне провадження № 0000181 від 26.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373 КК України закрито на підставі постанови слідчого від 27.02.2022 року за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України і станом на 04.07.2023 року вказана постанова не скасована.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження № 1-кп/331/513/2018 (справа № 331/5300/18), документи, додані до заяви, обговоривши доводи, наведені в заяві, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2018 року у кримінальному проваджені № 0000054 від 11 вересня 2018 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби України прокуратури Запорізької області радником юстиції ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 за участю захисника адвоката ОСОБА_9 . ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2019 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року посилання на ідентифікацію осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_8 та на посаду, яку обіймає ОСОБА_11 , і постановлено вважати скоєння ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111 КК України, з іншими особами, відносно яких матеріали досудового розслідування виділені в окреме кримінальне провадження. У решті вирок місцевого суду залишено без змін.

Постановою Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2019 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_11 залишено без змін, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_12 без задоволення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 листопада 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року відмовлено, апеляційну скаргу повернуто апелянту.

Відповідно до ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

При цьому, в ч. 2 ст. 459 КПК України визначено обставини, які визнаються нововиявленими, а саме: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, обов`язковою умовою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування судового рішення, повинні бути конкретними, мотивованими та абсолютно новими, суттєвими та раніше невідомими слідчим органам та суду, тобто такими, що раніше не фігурували в матеріалах справи та потребують окремого дослідження.

Особливістю провадження у кримінальних справах за нововиявленими обставинами є те, що воно здійснюється у зв`язку із виявленням таких обставин, які або виникли вже після розгляду кримінальної справи, або існували на момент цього розгляду, однак не були відомі суду.

Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Желтяков проти України» одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Із документів, досліджених в судовому засіданні, слідує, що 13 вересня 2018 року адвокат ОСОБА_9 , яка діяла в інтересах ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору про надання послуг захисника № 29/19 від 11.09.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000054 від 11.09.2018, звернулась до заступника начальника відділу прокуратури Запорізької області радника юстиції ОСОБА_10 з клопотанням про укладення угоди про визнання винуватості. Вказане клопотання зареєстроване в канцелярії прокуратури Запорізької області 18.09.2018 року за вхідним номером 04/4-39926вх-18. В поданому клопотанні адвокат ОСОБА_9 , посилаючись на щире каяття підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, надання допомоги у викритті фактів відносно інших осіб, з якими він діяв за передньою змовою, характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу ОСОБА_7 , його відношення до скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, просила укласти угоду про визнання винуватості з ОСОБА_7 та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки (а.п. 86-89).

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000054 від 11.09.2018 року, 18 вересня 2018 року між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_7 за участю захисника адвоката ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України і ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість під час судового розгляду та співпрацювати із органом досудового розслідування щодо викриття інших осіб у вчиненні даного кримінального правопорушення чи інших, пов`язаних з ним, кримінальних правопорушень. Згідно даної угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер сприяння підозрюваного у проведенні розслідування кримінального провадження щодо нього та інших осіб, особу підозрюваного, обставини, що пом`якшують покарання, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України і останній погодився на його призначення. Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження та наслідки її невиконання.

Виром Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року вищевказану угоду про визнання винуватості від 18.09.2018 року затверджено. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України та призначено узгоджене сторонами угоди вид та розмір покарання.

При вирішенні питання про затвердження угоди, суд переконався в тому, що укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_7 було добровільним, не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та розміру покарання, також обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що він цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні також просила затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Колегія суддів наголошує на тому, що під час розгляду та затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд не досліджує та не вивчає докази, якими оперували до укладення угоди її сторони. Саме у невивченні судом доказів і полягає одна із основних особливостей кримінального провадження на підставі угод. Відповідне роз`яснення судом обвинуваченому права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також права подати докази, що свідчать на його користь, також є свідченням такого висновку суду.

Застосування відповідних процесуальних обмежень було чітким та передбачуваним як для ОСОБА_7 , так і для його захисника. Згадані обмеження передбачені відповідними положеннями КПК України щодо кримінальних проваджень на підставі угод. Також їх було роз`яснено судом під час вирішення питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Отже, доводи заяви адвоката ОСОБА_6 про фальсифікацію слідчими доказів, на яких ґрунтувався вирок, примушування ОСОБА_7 співробітниками правоохоронних органів до надання неправдивих свідчень проти себе та до підписання угоди про визнання винуватості, не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів в судовому засіданні. Вказані доводи не ґрунтуються на вимогах закону, тому вони не можуть бути нововиявленими стосовно вироку суду, укладеного на підставі угоди про визнання винуватості, при ухваленні якого суд взагалі не вивчає і не досліджує докази.

Разом з тим, посилання адвоката ОСОБА_6 щодо наявності відкритого провадження № 0000181 стосовно перевищення службових повноважень працівниками правоохоронних органів, не знайшли свого підтвердження. Як слідує зі змісту інформації, наданої старшим слідчим-криміналістом першого слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м. Миколаєві), наданої на запит Запорізької обласної прокуратури, кримінальне провадження № 0000181 від 26.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373 КК України було закрито на підставі мотивованої постанови слідчого від 27.02.2022 року за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та станом на 04.07.2023 року вказана постанова слідчого не була скасована прокурором у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 284 КПК України. (а.п. 85).

З огляду на викладене, подана адвокатом ОСОБА_6 заява, не містить мотивованого обґрунтування тих обставин, які закон визначає як нововиявлені відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК України.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заяву адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про перегляд вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року за нововиявленими обставинами, слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 459-467 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про перегляд вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 11.09.2018 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3