ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2332/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002567 внесеного до ЄРДР від 04.07.2023, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської обл., українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одружений, на утриманні має матір, державні нагороди та пільги відсутні, не інвалід, не депутат, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2022 слідчий СВ Дарницького УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури

м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, з метою подальшого збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; допитів свідків; огляду місця події та телефону; висновком експертизи; іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходу, не працює, єдиним встановленим джерелом доходу є зайняття протиправною діяльністю, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_4 .

Підозрюваний пояснив, що є внутрішньо переміщеною особою з Луганської області разом із матір`ю яка є онкохворою, проходив військову службу та був звільнений у зв`язку з необхідністю догляду за матір`ю, почав працювати охоронцем у магазині «Фора». Матері повідомили, що необхідна операція на яку зароблених грошей не вистачало, тому підозрюваний вирішив їх заробити по іншому. Підозрюваний орендував квартиру, щоб мати нічого не бачила та зберігав там наркотичні засоби. Після затримання підозрюваний у всьому зізнався, вину визнав, добровільно розповів про орендоване житло та надав дозвіл на його огляд. Підозрюваний пояснив, що його родина складається тільки з матері, нікого більше не має. У Луганській області є квартира, заощадження відсутні. Підозрюваний зазначив, що повернеться на роботу охоронцем, злочинів вчиняти не буде, із слідством і в подальшому співпрацюватиме.

Захисник підтримав підозрюваного.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, з метою подальшого збуту, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; допитів свідків; огляду місця події та телефону; висновком експертизи; іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що як зазначено у клопотанні свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний раніше не судимий; тимчасово не працює, проживає у м. Києві разом із онкохворою мамою, наразі матеріальне становище у родини незадовільне, відомості про наявність особистих збережень, які б давали змогу для переміщення відсутні. У родини підозрюваного є квартира у Луганській області у м. Красний Луч, яке належить до непідконтрольній Україні території, проте підозрюваний є внутрішньо переміщеної особою з Луганської області з 31.10.2016, вступив у лави ЗСУ та проходив службу по 22.02.2023, а отже підстави вважати, що підозрюваний має бажання залишити місто та переїхати у Луганську область, щоб уникнути кримінальної відповідальності, у суду наразі відсутні. Підозрюваний вину визнає, співпрацює із слідством.

Виходячи з практики ЄСПЛ слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку, що є єдиним обґрунтуванням такого ризику згідно клопотання про застосування запобіжного заходу, без врахування та оцінки інших факторів наведених вище.

Слідчий суддя вважає, що для обґрунтування вказаного ризику слідчому та прокурору необхідно було б врахувати особу підозрюваної, її матеріальний та сімейний стан, провести відповідний аналіз ймовірності ризику втечі з урахуванням оцінки всіх обставин, а за відсутності такого слідчий суддя вважає вказаний ризик не обґрунтованим.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk проти Туреччини, § 34; Matznetter проти Австрії, § 9).

Відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Як зазначено вище підозрювана раніше не судимий, має на утриманні онкохвору матір, з якою проживають разом, проходив службу у ЗСУ, працював офіційно охоронцем, наразі тимчасово не працює. В свою чергу зазначаючи у клопотанні, що єдиним джерелом доходу підозрюваногоє протиправна діяльність, доказів про це прокурором не надано, а інші фактори, які свідчать на користь підозрюваної щодо її соціальних зв`язків, моральності, родом занять, тощо належним чином органом досудового розслідування не перевірені.

Враховуючи зазначене слідчий суддя вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення має місце проте ступень його не є надзвичайно високим.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваної під вартою, не є обґрунтованим для забезпеченням кримінального провадження, з урахуванням обставин наведених вище. Зокрема, наявність одного ризику, який не має високого ступеня, унеможливлює застосування тримання під вартою, а тому слід розглянути альтернативні запобіжні заходи.

Слідчий суддя вважає, що найбільш доцільним запобіжним заходом буде домашній арешт у певний період часу, що надасть змогу відповідного контролю за поведінкою підозрюваного, забезпечить виконання процесуальних обов`язків та надасть можливість матеріального утримання родини.

Доводи клопотання про недієвість запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає неспроможними, оскільки працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Обґрунтування недієвості інших запобіжних заходів, що викладені у клопотанні, слідчий суддя вважає слушними.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,

ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці до 02.09.2023.

Заборонити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати своє місце проживання за адресою АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 до 07.00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 настпуні обов`язки прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; докласти зусиль до пошуку роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1