Провадження № 1-кп/742/16/23
Єдиний унікальний № 742/2515/20
ВИРОК

Іменем України

18 вересня 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , його представника адвоката ОСОБА_10 провівши судове засідання матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонер, ФОП, особа з інвалідністю 3 групи, одруженого, раніше не судимого ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого ФОП, не одруженого, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України,

У С Т А Н О В И В :

06.05.2020 року, близько 22 години, обвинувачений ОСОБА_8 разом зі своїм батьком обвинуваченим ОСОБА_7 , прибули до господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де маючи намір на незаконне проникнення до чужого господарства, з метою з?ясування неприязних відносин, які виникли у обвинувачених з потерпілим ОСОБА_9 , реалізуючи свій протиправний намір, в порушення ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке полягає в порушенні конституційного права громадян на недоторканість іншого володіння особи, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, всупереч волі володільця, яким є потерпілий ОСОБА_9 та не маючи на те відповідного дозволу, за відсутності визначених законом підстав, проникли на територію двору останнього, а саме ОСОБА_8 переліз через зачинену вхідну хвіртку на територію вищевказаного господарства, яке на праві власності належить ОСОБА_9 , з середини відчинив її та впустив на територію двору свого батька ОСОБА_7 . При цьому перебуваючи на території господарства застосували до потерпілого ОСОБА_9 насильство.

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 , нанесли потерпілому ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, уламковий перелом кісток спинки носу, синці верхніх та нижніх повік правого та лівого очей з субкон`юнктивальними крововиливами, спазм акомодації обох очей, численні забійні рани і садна обличчя, які в комплексі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.

Крім цього, будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 в області тулуба виявлено не було. Під час огляду потерпілого лікарями встановлено діагноз: забої тулуба, забій нирки, але відповідно до зазначеного висновку експерта, оскільки він встановлений на основі суб?єктивних факторів і не підтверджується об?єктивними відомостями, то при оцінці ступеня тяжкості до уваги не приймався.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, та під час судового розгляду дав показання суду, що 06.05.2020 р. вони із сином ОСОБА_8 були на території лісхозу. В цей день вони ремонтували автомобіль. Увечері близько 19 год. збирались додому , коли сторож ОСОБА_11 попросив , щоб звозили його купити цигарок в магазин. ОСОБА_7 погодився, і сказав сину з"їздити, а сам піде додому, бо потрібно було доглядати хворого батька . Через деякий час приїхав син і розповів, що їхав по вул. Сєрова де його зупинив трамбовкою потерпілий ОСОБА_12 , наче через те , що син швидко їхав , та брат і батько ОСОБА_13 тягали його за руки, і телефон сина залишився у потерпілого , сказавши що віддасть телефон батькові тобто ОСОБА_7 , на що він зібрався , було вже пізненько, і сказав давай поїдемо розберемось . Сіли в авто і поїхали на вул. Сєрова . Біля гаража розвернувся і поставив авто біля калітки потерпілого, посигналив , тоді ОСОБА_7 вийшов із авто і став кликати " хазяїн", після чого ОСОБА_7 став на фундамент калітки і підтягнувся трохи вище , взявся за верх хвіртки , щоб подивитись у двір, можливо сліди його взуття там і залишились . У двір він не заходив . В цей момент відкрилась калітка і стоїть потерпілий ОСОБА_13 , ОСОБА_7 сказав йому віддати телефон і вони поїдуть. Він каже , що не брав телефон, та почав говорити щоб краще виховував сина, ОСОБА_7 у відповідь відповів , щоб не повчав його, а краще згадав своє минуле життя. Після цього потерпілий ОСОБА_13 взяв за барки ОСОБА_7 і головою вдарив в обличчя в праву частину від чого останній аж похилився. В цей час ОСОБА_14 вискочив із авто, і до них, каже навіщо батька б"єш, в цей момент ОСОБА_13 робить вистріл, і потрапив сину в ліву ногу, після чого ОСОБА_7 по обличчю вдарив ОСОБА_13 двічі долонею, можливо і попав по носу, руками і ногами він його не бив, і знову почав питати, де телефон сина. Після його ударів і після того як ОСОБА_13 вдарив його головою, обличчя у потерпілого було в крові. ОСОБА_13 говорив , що телефон лежить в траві. Дійсно ОСОБА_7 знайшов там телефон, але він був розбитий, повернувшись в ОСОБА_13 було обличчя в крові, напевно від ударів ОСОБА_7 . Після цього вони поїхали додому із сином , але у сина ОСОБА_8 текла кров із ноги і вони поїхали в лікарню, зробили ренген , в сина було вогнепальне поранення в області гомілки. Тоді лікарі оглянули ОСОБА_7 , бо паморочилась голова . Після цього поїхали додому. Наступного дня він пішов до головного лікаря , тоді до завідуючого ортопедичого відділення , де вже лікувався потерпілий ОСОБА_13 , він з ним поспілкувався в присутності лікаря . Під час розмов хотів вирішити питання мирним шляхом , на що ОСОБА_13 потребував тисячу доларів. Після чого намагались в присутності адвокатів помиритись , але не дійшли до цього.

Син, ОСОБА_15 не бив і на територію його домогосподарства не проникав. Вказує суду, що ОСОБА_8 жодним чином не причетний до вказаного кримінального правопорушення. Цивільний позов потерпілого визнає частково, в частині відшкодування матеріальних збитків, щодо маральної шкоди покладається на розсуд суду, та просить суд суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні не визнав , та дав показання суду, що він їхав на автомобілі із магазину по вул. Сєрова м.Прилуки, поруч сидів знайомий ОСОБА_11 . Вискочив потерпілий ОСОБА_12 із трамбовкою , зупинившись запитав, що трапилось, та між ними почався словесний конфлікт. Вийшли батько і брат потерпілого , забрали в ОСОБА_8 ключі від авто , після чого ключі віддав потерпілий ОСОБА_13 . Коли приїхав додому то вияснив, що немає його телефона, який до цього лежав в автомобілі біля керма. Після чого вони із батьком удвох поїхали до господарства ОСОБА_9 . Батько сказав сидіти у автомобілі , а сам пішов, після чого почув, що батько та потерпілий стали голосно розмовляти, і почалась бійка між ними, обвинувачений ще був в автомобілі, а тоді вискочив , і відчув постріл собі в ліву ногу , після чого сів в автомобіль . Побачив, як батько наніс удари потерпілому, кількість і куди саме він не побачив. У двір до потерпілого ні він, ні батько не заходили. Жодних тілесних ушкоджень потерпілому вказує не наносив. Просить виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання, що 6 травня 2020 року він з батьком і братом виконували будівельні роботи по вул.Сєрова м. Прилуки,а саме в"їзд до гаража. Їхні роботи провадились також і на проїжджій частині. Частину будівельних матеріалів висипали на проїжджу частину, щоб залаштувати ями. Після певного часу на вулицю на великій швидкості під"їхав автомоль, який проїхав по будівельних матеріалах та обляпав їх водою з калюжі, та поїхав в кінець вулиці. Потім даний авто повернувся до них на великій швидкості, і щоб він їх знову не обляпав потерпілий показав кулака . Авто зупинився біля гаражу, вийшов обвинувачений ОСОБА_14 і сталась розмова на підвищених тонах без якогось фізичного втручання. Потерпілий говорив , що він вів себе не правильно, на що ОСОБА_16 заперечував. Тоді потерпілий забрав ключі із авто ОСОБА_17 , бо почув що останній був випивший та вів себе агресивно. ОСОБА_8 сказав, що зараз викличе свого батька і потерпілий не докаже, що він випивший. Тоді підійшов батько потерпілого який теж став робити ОСОБА_16 зауваження щодо його поведінки. ОСОБА_16 штовхнув батька в груди. Тоді ОСОБА_16 став в бойову стійку , потерпілий сказав , що битись з ним ніхто не буде, та віддав ключі йому від авто. Тоді вони із товаришем поїхали . Телефон залишався лежати на капоті автомобіля. Близько 22 год. в той же день , потерпілий був один вдома , почув гавкіт собаки, і стукіт у ворота . Побачив трьох осіб, і в цей час ОСОБА_14 переліз через калітку і в господарстві потерпілого наніс йому удари , потім він впустив свого батька ОСОБА_7 і вони стали вдвох його бити і вимагали повернути телефон ОСОБА_18 . Потерпілий хотів зайти в свій будинок , але його збили з ніг, і продовжили бити руками і ногами в коридорі будинку. Потерпілий лежав обличчям вниз, ОСОБА_16 сів на спину та продовжував бити потерпілого і вимагав віддати телефон, на що останній відповідав, що телефон не брав. Тоді потерпілий дотігся рукою до свого травматичного пістолета і зробив постріл в напрямку ОСОБА_16 . На що почув нецензурну лайку, після чого його витягли з будинку і продовжили бити , тоді потерпілий встав на ноги і запропонував їм йти шукати телефон, який знайшли на дорозі . Після чого ОСОБА_19 сказав, що в цьому всьому винен сам потерпілий. Піля чого вони поїхали, а потерпілий викликав поліцію, до цього випадку потерпілий знав ОСОБА_17 , бо вони живуть через вулицю. Щодо міри покарання наполягає на суворості такого , просить задовольнити його цивільний позов.

Зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , часткового визнання вини ОСОБА_7 , окрім показань самих обвинувачених, потерпілого, вина обвинувачених у вчиненні незаконного проникнення до господарства потерпілого ОСОБА_9 із застосуванням до останнього насильства, підтверджується іншими оголошеними, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами, а саме:

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав показання, у квітні 2020 року він приїхав до батьків у м.Прилуки. Його брат потерпілий ОСОБА_12 покликав допомогти робити бетонування, 6 травня 2020 р. прийшовши до нього почали бетонувати в"їзд до гаражу. Під час роботи, увечері близько 20 год , чують як «вилітає» авто на вулицю, поруч з ними, від колес летить бруд з калюж прямо на них. Хвилин через 15 свідок стояв дивився в свій телефон, коли чує знову швидко мчить це саме авто і різко гальмує, було відкрите праве вікно і водій став агресивно до брата говорити. Потерпілий став відповідати йому щось , сталась словесна перепалка і водій став виходити з авто, свідок подумав, що може бере зброю. Водій вийшов і в руках тримав телефон і йде до брата , і знову перепалка і нецензурна лайка з боку водія на адресу брата . Брат запитав в нього чи не п"яний він , бо почув запах алкоголя, водій не заперечував, що випивший. Тоді брат пішов до пасажирського вікна і витягнув ключі з салону, пояснюючи , що водій в нетверезому стані. Тоді брат віддав йому ключі і сказав щоб їхав. Після цього ОСОБА_14 підійшов до брата і продовжував агресивний діалог, і відштовхнув руками їхнього батька . Брат вмішався, захищаючи батька. Тоді ОСОБА_21 в агресивному стані сів в авто, при цьому свій телефон поклав на капот і звідти поїхав, але телефон залишався лежати на капоті. Наступного дня свідок дізнався що брата побили ОСОБА_14 та його баько . Коли свідок побачив потерпілого, у нього були тілесні ушкодження на обличчі в області ока , брови , синці , пояснював, що тілесні ушкодження утворились від побоів ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_22 дружина потерпілого, в судовому засіданні дала показання, 06.05.2020 р. вона не була вдома ,була на дачі ,по телефону близько 22-30 год. від чоловіка дізналась, що його побили і вона поїхала в лікарню, там побачила чоловіка з тілесними ушкодженнями . Після чого бачила двох чоловіків обвинувачених у лікарні, на яких чоловік вказав які його побили. Приїхавши додому, бачила на подвір`ї сліди крові .

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні дав показання, що 06.05.2020 р. він із дружиною їхали на авто, його сусід ОСОБА_24 робили під"їзд до гаража, потім він пізніше чув коли вже був вдома , що хтось «летів» на авто, вийшов на вулицю подивитись , і побачив потерпілого ОСОБА_25 який розмовляв з якимось чоловіком, біля авто сірого кольору. Свідок так зрозумів , що ОСОБА_26 зупинив водія на авто ВАЗ 2109 і про щось з ним розмовляв , розмова була наче за перевищення швидкості водієм ВАЗ . Свідок теж хотів втрутитись в їх розмову . З водієм ще був пасажир, який хотів забрати водія , та вказував , що той не правий. Після цього, водій дев"ятки поїхав. Пізніше годин через дві свідок з будинку почув хлопок, подумав, що петарди і не став виходити. А на ранок побачив на своїй хвіртці бризки крові. Будинок свідка, від будинку потерпілого на відстані 30 метрів, він сусід збоку.

Протоколами огляду місця події домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 належного потерпілому ОСОБА_9 : від 07.05.2020 року, від 17.07.2020 року, та від 20.07.2020 року з ілюстративними фото таблицями до таких, добровільну згоду на огляд якого надавав потерпілий , згідно якого слідчим в присутності понятих,спеціалістів, потерпілого, було оглянуто домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 : зокрема, загальний вигляд до господарства, загальний вигляд всередині господарства, де було виявлено на зовнішніх стінах житлового будинку, на полу перед вхідними дверима, та стіною численні сліди схожі на кров, детально оглянуто вхідну хвіртку яка кріпиться на цегляних стовпах , де виявлено із зовнішньої її сторони до вулиці Сєрова відсутність дверної ручки замка, а всередині до господарства присутність дверної ручки, та замикаючої бабочки замка.( т.1а.п. 167-189,157-164).

Згідно висновку експерта Прилуцького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи № 155 від 09.07.2020 р. за результатами судово-медичної експертизи, у потерпілого ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження , а саме:

закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, уламковий перелом кісток спинки носу, синці верхніх та нижніх повік правого та лівого очей з субкон`юнктивальними крововиливами, спазм акомодації обох очей, численні забійні рани і садна обличчя. Дані тілесні ушкодження виникли від травматичної дії тупих предметів: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, уламковий перелом кісток спинки носу, синці верхніх та нижніх повік правого та лівого очей з субкон`юнктивальними крововиливами,забійні рани - за механізмом удару; садна за механізмом тертя. По давності можуть відповідати 06.05.2020 р., Отже , всі вищеописані тілесні ушкодження в комплексі, відповідно до п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 міг перебувати як в горизонтальному так і вертикальному положеннях.

Забої тулуба, забій нирки, відповідно до зазначеного висновку експерта, встановлений на основі суб?єктивних факторів і не підтверджується об?єктивними відомостями, то при оцінці ступеня тяжкості до уваги не приймався (т.1а.п.150-154).

Протоколом проведеного слідчим слідчого експерименту від 17.07.2020 р. за участю потерпілого ОСОБА_9 , понятих, із переглянутим у суді відеозаписом такого, вбачається, як потерпілий розповідав та вказував про обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого розповідав та показував як обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконно проникли через закриту хвіртку до господарства потерпілого ОСОБА_9 , та як на території господарства обвинувачені наносили йому тілесні ушкодження (т.1 а.п. 163-166).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, а кожен доказ з точки зору належності, допустимості, та достовірності суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинувачених в інкримінованому їм злочині. Невизнання обвинуваченими вчинення факту незаконного проникнення до господарства потерпілого ОСОБА_9 із застосуванням до останнього насильства, суд розцінює як спробу уникнути передбаченої суворої законом кримінальної відповідальності щодо порушення недоторканості житла за ч.2 ст.162 КК України, з боку ОСОБА_8 , а обвинуваченим ОСОБА_7 понести за це більш м`яке відповідне покарання, а також заплутати суд, щодо істинності даної події злочину, але така позиція обвинувачених до вчиненого злочину спростовується вищенаведеними дослідженими доказами в їх сукупності та всією хронологією подій, з якої вбачається, що потерпілий чітко та послідовно вказував як на досудовому слідстві, так і в суді, про незаконне проникнення до його господарства шляхом перелізання через неї одним із обвинуваченим, який її відкрив із середини для того щоб зайшов до господарства інший обвинувачений, при чому в процесі такого проникнення так і після якого обоє обвинувачених наносили потерпілому тілесні ушкодження, які встановлені згідно висновку експерта Прилуцького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи № 155 від 09.07.2020 р. за результатами судово-медичної експертизи, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`яу потерпілого ОСОБА_9 ,крім того частково і самими показаннями обвинувачених, які не заперечують факту приїзду ввечері до потерпілого з метою розібратися за телефон обвинуваченого ОСОБА_8 який цьогож дня раніше на думку останнього залишився у потерпілого, під час їхнього словесного конфлікту раніше біля господарства, крім того ОСОБА_7 не спростовує факту, що оскільки вхідна хвіртка до господарства була закритою то він залазив на неї щоб покликати потерпілого, але не перелазив, та те що після того як потерпілий ОСОБА_24 вистрілив із травматичної зброї у ногу його синові обвинуваченому ОСОБА_8 він декілька разів ударив потерпілого по голові, протоколами огляду місця події де на території господарства було виявлено числені сліди схожих на кров, тому все наведене у своїй сукупності суд розцінює саме щоб його заплутати щодо істинності даної події злочину , а тому доводи сторони захисту про не доведеність обвинувачення вини взагалі обвинуваченого ОСОБА_8 , а дії ОСОБА_7 , взагалі слід кваліфікувати за ст.125 та ч.1 ст.162 КК України не заслуговують на увагу, з наведених вище обґрунтувань, доводів та мотивів, татакі жодними конкретними доказами в судовому засіданні не підтвердилася .

Органом досудового слідства був дотриманий порядок проведення вказаних слідчих дій за участі потерпілого, а відповідні протоколи відповідають вимогам КПК України, зауважень та порушень з боку учасників процесуальних дій не встановлено.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаними, і їх умисні дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи із застосуванням насильства.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_8 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, молодого віком, працюючого ФОП, згідно характеристики за місцем проживання характеризується позитивно, згідно довідок лікарів у нарколога та психіатра на диспансерних обліках не числиться і за медичною допомогою не звертався , раніше не судимого, приймаючи до відома позицію прокурора який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі але звільнити обвинуваченого від відбування такого покарання з випробуванням, та встановленням відносно нього іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків,враховуючи досудову доповідь органу з питань пробації щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченого,та їх висновку,щодо можливого виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі при умові проведення соціально виховних заходів, крім того на засадах об`єктивності суд враховує і отримане обвинуваченим ОСОБА_8 під час вчинення злочину вогнепального поранення лівої гомілки заподіяного потерпілим ОСОБА_9 внаслідок його самозахисту , а також позицію потерпілого, який наполягав на суворості покарання, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є часткове відшкодування заподіяних збитків .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_7 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, пенсіонер,працюючого ФОП, особа з інвалідністю 3 групи, одруженого, згідно характеристики за місцем проживання характеризується позитивно, згідно довідок лікарів у нарколога та психіатра на диспансерних обліках не числиться і за медичною допомогою не звертався , раніше не судимого, приймаючи до відома позицію прокурора який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі але звільнити обвинуваченого від відбування такого покарання з випробуванням, та встановленням відносно нього іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків, враховуючи досудову доповідь органу з питань пробації щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченого,та їх висновку,щодо можливого виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі при умові проведення соціально виховних заходів, а також позицію потерпілого, який наполягав на суворості покарання, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди на суму 3991 грн. та моральної шкоди на суму 30 000 тис. грн., завданих злочинними діями останніх. Відповідно до ст.ст. 1166 ЦК України, цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди з обвинувачених не підлягає до задоволення , враховуючи відшкодування фактично такого, документально підтвердженого поштовою квитанцією сторони захисту наданої в суді .

Відповідно до ст. ст.23,1167,1168 ЦК України та керуючись роз`ясненнями Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань яких зазнав потерпілий внаслідок злочинних дій обвинувачених, від яких потерпілий переніс фізичний біль від отриманих тілесних ушкоджень, лікування, пережив емоційний стрес, і вважає необхідним задовольнити позов в частині стягнення з обвинувачених в солідарному порядку моральну шкоду в повному обсязі, а саме стягнути в користь потерпілого 30000 грн. моральної шкоди, але врахувати різницю сплаченої суми враховуючи відшкодування фактично такого на суму 1009 грн., документально підтвердженого поштовою квитанцією сторони захисту наданої в суді, то до стягнення підлягає сума 28991 грн. .

Крім того щодо вимог потерпілого у цивільному позові щодо стягнення з обвинуваченого 12000 грн. витрат на правову допомогу, суд враховує, що відповідно п. 1 ч.1ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу враховано до складу процесуальних витрат. Частина 2 ст. 120 КПК України відносить витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого до витрат на правову допомогу. У разі ухвалення обвинувального вироку суд, згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а тому оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодних таких документально підтверджених витрат на правову допомогу адвокатом, то такі слід залишити без розгляду, роз`яснивши право потерпілого звернутися до суду із зазначеного питання в порядку цивільного судочинства .

Речові докази по кримінальному провадженню, відсутні.

Інші процесуальні витрати по кримінальному провадженню - відсутні.

Керуючись ст. ст. 370-371, 374, 395 ,615 КПК України суд ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.162 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, виконувати заходи,передбачені пробаційною програмою .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.162 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, виконувати заходи,передбачені пробаційною програмою .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 28991 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 щодо відшкодування витрат на правову допомогу адвоката - залишити без розгляду, роз`яснивши право потерпілого звернутися до суду із зазначеного питання в порядку цивільного судочинства.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку, в разі не оскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили .

Копію вироку негайно надати засудженим, прокурору, адвокатам, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1