Провадження №1-кс/127/8326/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, громадянина України, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , мотивуючи свої вимоги тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 19.02.2023 № 8419 продовжено строк дії воєнного стану в Україні, повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 13.06.2023 близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у домоволодінні, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , помітив під час розпиття алкогольних напоїв зі своїм товаришем ОСОБА_8 , який являється чоловіком ОСОБА_7 , мобільний телефон «ТЕХНО РОР 5», у цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення даного мобільного телефону.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , користуючись нагодою та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто його не зможе викрити, підбурюваний жагою до легкої наживи, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, взяв мобільний телефон «ТЕХНО РОР 5»., вартість якого згідно висновку експерта № 4137/23-21 від 06.07.2023 складає 2159 гривень та заховав викрадене в кишеню штанів.

Після чого, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2159 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, про що 13.07.2023 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: рапортом чергового ЧЧ ВП № 1; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом впізнання з потерпілою ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 22.06.2023 року в ході якого було виявлено та вилечно мобільний телефон «Tecno POP 5»; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_9 ; висновком експерта судово товарознавчої експертизи; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазачив, що враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, востаннє 24.02.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки з іспитовим строком 3 роки, ніде не працює, не одружений, проте, належних висновків після цього не зробив та знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого кримінального правопорушення, а тому наявні усі підстави вважати про схильність останнього до вчинення протиправних діянь, що дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню підозрюваним ОСОБА_4 покладених обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, суду зазначила, що ОСОБА_4 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, беручи до уваги відсутність постійного місця роботи; переховуватись від органів досудового розслідування, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та просила клопотання задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що вину свою визнає, щиро кається, обіцяє відшкодувати завдану шкоду, просив застосувати до нього більш м"який запобіжний захід, а саме: домашній арешт.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого тяжкогокримінального правопорушення, тобто надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, що ОСОБА_4 має антисоціальну поведінку, низькі соціально стримуючі фактори, крім того, в нього відсутні джерела постійного доходу, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи, що йому загрожує реальне безальтернативне покарання у виді позбавлення волі до восьми років,тому останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення.

Не підлягає задоволенню вимога слідчого при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, що складає 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв"язку з наступним.

Так, під заставою як видом запобіжного заходу розуміється внесення на спеціальний рахунок, визначений у порядку, затвердженому законом, підозрюваним, обвинуваченим коштів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави встановлюється слідчим суддею, судом, у розмірах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб . У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Тобто, застава не є способом для майбутнього, в разі обвинувального вироку, обернення цих коштів на користь потерпілих, а є інструментом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_4 , його матеріальний стан та характер вчиненого злочину, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів, а саме: до 24:00 години 13 вересня 2023 року.

Одночасно визначити розмір застави в сумі 53680 ( п"ятдесят три тисячі вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

В іншій частині вимог відмовити.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_4 у ДУ "Вінницька УВП№1".

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: