КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22.03.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованогоза адресою: АДРЕСА_1 ;проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватиму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що19.07.2019 близько 17 години ОСОБА_6 перебував поблизу буд. 44 по просп. Г. Сталінграда, що в Оболонському районі м. Києва. У той час у нього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_6 в той же час та, перебуваючи у тому ж місці, зустрівся з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у якої придбав фрагмент пластини із вмістом 1 таблетки наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Того ж дня, ОСОБА_6 , продовжуючи зберігати при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), за адресою: м. Київ, просп. Г. Сталінграда, 44, близько 17 години був перевірений працівниками поліції, якими у останнього було виявлено та вилучено фрагмент пластини з вмістом 1 таблетки білого кольору, у якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон (фенадон), що останній незаконно придбав, зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Вилучений та наданий на дослідження фрагмент пластини з вмістом 1 таблетки білого кольору, масою 0,5 г. містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Маса метадону в таблетці становить 0,022 г.

Крім того, 26.10.2019 близько 11 години ОСОБА_6 перебував поблизу буд. 48 просп. Г. Сталінграда, що в Оболонському районі м. Києва. У той час у нього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_6 в той же час, перебуваючи у тому ж місці, зустрівся із невстановленою досудовим розслідуванням особою, у якої придбав фрагмент пластини з вмістом 3 таблеток наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Того ж дня, ОСОБА_6 , продовжуючи зберігати при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), за адресою: м. Київ, просп. Г. Сталінграда, 48, був перевірений працівниками поліції, якими при огляді було виявлено та вилучено фрагмент пластини з написом «Метадон» з вмістом 3 таблеток білого кольору, що останній незаконно придбав, зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Вилучений в ході огляду місця події та наданий на дослідження фрагмент пластини з вмістом 3 таблеток білого кольору, масою 1,50 г. містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Маса метадону в таблетках становить 0,066 г.

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації,просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на істотне порушення кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що суд визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, однак помилково не призначив йому покарання та звільнив останнього від покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Звертає увагу, що суд помилково послався на висновок Верховного Суду у постанові № 756/6876/19 від 18.06.2020, оскільки у ньому йде мова виключно про застосування положень ст. 105 КК України, а в даному кримінальному провадженні ці положення до обвинуваченого не застосовувалися і ОСОБА_6 не звільнявся від покарання із застосуванням інших заходів примусу.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Також відповідно до вимог ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при застосуванні норм права судами повинні враховуватись висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, упостанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду в справі №756/6876/19 від 18.06.2020 зазначено, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання (ч.ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» ( ст.ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення, як виду примусових заходів в цілому.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винним у вчиненому кримінальному правопорушенні та на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнив його від покарання без визначення його виду і розміру, а тому доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Колегія суддів не погоджується з позицією прокурора, який брав участь у апеляційному розгляді, щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, оскільки у такому разі буде скасоване рішення, яким було здійснено перекваліфікацію дій обвинуваченого та його дії будуть кваліфікуватись за ч.2 ст.309 КК України, строки притягнення за якою до кримінальної відповідальності не минули.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22.03.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3