Справа № 404/1175/23
Номер провадження 1-кс/404/491/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року місто Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників скаржника: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда в режимі відеоконференцзвязку скаргу ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві на закриття кримінального провадження 0000256 за ч. 2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулася до Кіровського районного суду міста Кіровограда з вимогою про скасування постанови слідчого третього слідчого відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві (з дислокацією в місті Кропивницькому) від 29 липня 2021 року, на підставі якої кримінальне провадження 0000256 за ч. 2 ст. 364 КК України, було закрито згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

За версією скаржника, предметом доказування у кримінальному провадженні є зловживання прокурорами службовим становищем, зокрема у тому, що вони звернулися з позовною заявою до суду, а у додатках до позову долучили три довідки, зміст яких може не відповідати дійсності.

Адвокат ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вимоги скаржника підтримали. В обґрунтування вказали, що слідчі повторно не допитали прокурорів; також не допитали керівника ОДПІ, яким видано три недостовірні довідки; не проводили між ними одночасних допитів. Не дослідили копію журналу судового засідання, під час проведення якого прокурор визнав недостовірність змісту інформації зазначеної у довідці.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_5 вимоги скаржників підтримав.

Прокурор заперечив, оскільки постанова слідчого вмотивована і законна.

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, проведено досудове розслідування по кримінальному провадженню 0000256 за ч. 2 ст. 364 КК України. Приводом для початку розслідування стало повідомлення про зловживання прокурорами службовим становищем, зокрема у тому, що :

28.12.2016 року, керівник Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області подав до Знамянського міськрайонног суду Кіровоградської області позовну заяву до Головного управління Держгеокадастру Кіровоградської області та до ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів оренди та повернення земельних ділянок у державну власність, справа №389/29/17.

В якості додатків до вказаного позову долучили три довідки ОДПІ, зміст яких може не відповідати дійсності.

29 липня 2021 року, за результатами проведеного досудового розслідування слідчий третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві виніс постанову на підставі якої кримінальне провадження 0000256 за ч. 2 ст. 364 КК України, закрив згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, через відсутність складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, пунктом 3 ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до положень Глави 24 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Метою досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб .

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

На виконання вимог частини 1 статті 92 КПК України, слідчий зібрав усі можливі, процесуально зафіксовані, перевірені та оцінені докази, перерахованих у статті 91 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки показань, дослідження речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

За результатами проведеного досудового слідства у кримінальному провадженні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Обставини викладенні скаржником не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Диспозицією частини 2 статті 364 КК України встановлено кримінальну відповідальність за зловживання особою владою або службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки. В свою чергу, зловживання владою характеризується як вчинене всупереч інтересам служби використання службовою особою, яка є представником законодавчої, виконавчої чи судової влади, своїх повноважень і можливостей щодо пред`явлення вимог і прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними або юридичними особами. Зловживання службовим становищем - це вчинене всупереч інтересам служби використання службовою особою своїх повноважень і можливостей, пов`язаних із займаною посадою. Кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, є спричинення таким злочином тяжких наслідків.

Згідно ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

На виконання вимог ст. ст. 2 та 23 Закону України «Про прокуратуру», 28.12.2016 року, керівник Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області виконав службовий обов`язок, внаслідок чого подав до Знамянського міськрайонног суду Кіровоградської області позовну заяву до Головного управління Держгеокадастру Кіровоградської області та до ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів оренди та повернення земельних ділянок у державну власність, справа №389/29/17.

Прокурор вчинив процесуальну дію пов`язану із захистом основного національного багатства, що перебуває під особливою охороною держави. Виконання прокурором наданих йому повноважень та обов`язків не може вважатись зловживанням особою владою або службовим становищем. Звернення прокурора з позовною заявою до суду не суперечило інтересам служби, не виходило за межі наданих повноважень, відповідало чинному Закону та використано у спосіб і в порядку, визначеними приписами нормативних актів.

Обов`язковою кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 364 КК України є настання тяжких наслідків. Вказаний склад злочину вважається закінченим з моменту настання можливих тяжких наслідків.

Звернення прокурора з позовом до суду та вирішення судом майнового спору є суспільно-корисною дієї від якої не може настати тяжких наслідків. Отже скаржник не довів існування прямого причинного зв`язку між розглядом позовних вимог і настанням можливих тяжких наслідків. Перераховані обставини переконують у відсутності в діях працівників прокуратури об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Обставини викладені у заявах та скарзі не знайшли свого підтвердження.

Суб`єктивна сторона ст. 364 КК України характеризується прямим умислом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач та особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні надати докази разом із поданням заяви. Для виконання умов вказаної процесуальної норми, до позовної заяви було долучено три довідки з ОДПІ.

Прокурор був зобов`язаний виконати вимогу ч. 2 ст. 83 ЦПК України, для цього він долучив до позову в якості додатку три довідки. Звертаю увагу, що зміст довідок сформований, підписаний і виданий керівником Знамянської об`єднаної податкової інспекції. Отже керівник та прокурори Знамянської місцевої прокуратури не могли усвідомлювати наявність можливих помилок та передбачати суспільно небезпечних наслідків, отже не бажали їх настання.

За таких умов в діях представників Знамянської місцевої прокуратури відсутній обов`язків елемент складу злочину як прямий умисел, тобто нема складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З урахуванням вказаної засади цивільного судочинства, скаржник має право заперечити й спростовувати зміст довідок ОДПІ в цивільному судочинстві під час вирішення вимог майнового характеру. Разом із цим представники скаржника обрали неправильний спосіб реалізації майнових прав ОСОБА_6 . Недоліки представництва інтересів у цивільному провадженні не можна компенсувати шляхом проведення згаданого досудового розслідування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. На підставі ч. 3 названої статті, постанова приймається слідчим, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесені відомості до ЄРДР відбулася, була результатом вчиненого особою діяння, яка сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину, або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, яка кореспондується з ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого. Таким чином, слідчий правомірно визначив перелік слідчих дій, проведення яких забезпечило з`ясування відсутності складу злочину.

Слідчий зібрав достатні об`єктивні данні та виніс закону та обґрунтовану постанову відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На виконання вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Глава 19 КПК України визначають форму та регламентує порядок проведення досудового слідства. Разом з цим необхідно зауважити, що не встановлюється перелік обовязкових процесуальних та слідчих дій, що належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення. Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, самостійно визначає обсяг перевірочних дій, достатніх за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Таким чином слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Сумніви скаржника щодо поверховості та неповноти проведеного розслідування є непідтвердженим суб`єктивним припущенням, а тому до уваги не приймаються. Висловлені судження мають узагальнену характеристику, суперечать правозастосуванню ст. 6 Конвенції, зокрема принципу юридичної визначеності. Після проведення повторних та одночасних допитів не будуть досягнуті завдання кримінального провадження (ст. 2 КПК України), оскільки не буде здобуто нових доказів.

Відсутні потреби досліджувати звукозапис судового засідання, оскільки під час звернення з позовом до суду і доручення доручення трьох довідок з ОДПІ, прокурори не знали і не здогадувались про можливі розбіжності. Зібрані покази свідків достовірні, між ними відсутні протиріччя, мають правдивий зміст, а тому вони будуть тільки повторюватись, незалежно від того, кого і скільки допитають.

Вивчивши надані сторонами матеріали обґрунтовано вважаю, що слідчий під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжив необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Доцільності проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати провадження. У цьому кримінальному провадженні не існує правової необхідності проводити інші слідчі та процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення.

Відсутність ознак винної поведінки виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому слідчий прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження , як єдиний законний спосіб завершення цього досудового розслідування.

Схожий висновок містить постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18).

Наведене дає підстави обґрунтовано стверджувати, що слідчий при розслідуванні обставин цього кримінального провадження у цілому виконав вимоги щодо забезпечення всебічності та повноти дослідження. Оскаржувана постанова слідчого відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, а висновок про закриття кримінального провадження є обґрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, слідчим суддею не встановлено, а у скарзі не наведено достатніх даних, які безумовно свідчать про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування прийнятого остаточного процесуального рішення.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги (п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст. ст. 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві на закриття кримінального провадження 0000256 за ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1