Провадження № 1-в/344/113/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_5 у порядку ст.539 КПК України про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку заміну способу покарання у вигляді позбавлення волі на службу у Збройних Силах України під час воєнного стану, -

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_3 подав до Івано-Франківського міського суду клопотання в інтересах засудженого ОСОБА_5 у порядку ст.539 КПК України про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку заміну способу покарання у вигляді позбавлення волі на службу у Збройних Силах України під час воєнного стану

Вказане клопотання мотивоване тим, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2022 з урахуванням ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 22.12.2022 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.121 КК України та призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - позбавлення волі на строк 4 роки. 30.01.2023 між ОСОБА_5 та державою Україна укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 роки. Таким чином, з 30.01.2023 ОСОБА_5 перебуває на службі у Збройних Силах України, захищає суверенітет та територіальну цілісність України і стримує збройну агресію Російської Федерації, перебуває на військовій службі за контрактом з 30.01.2023 у військовій частині № НОМЕР_1 , а тому слід звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з випробуванням з метою проходження військової служби під час мобілізації в особливий період в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому. Підтвердив, що на даний час засуджений ОСОБА_5 перебуває на військовій службі за контрактом з 30.01.2023 та додатково зазначив, що у ніч з 24 на 25.04.2023 ОСОБА_5 з іншими військовослужбовцями дислоковано у м.Коломию для формування бригади, а 28.04.2023 сформована бригада повинна відбути у м.Краматорськ для участі у бойових діях. І хоча на даний час законом не передбачено заміни позбавлення волі на службу у ЗСУ, є такий законопроект, що досі не прийнятий, а тому просив задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 зазначила, що подане клопотання не відповідає вимогам закону, а тому просила у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та подані до нього матеріали, судом встановлено наступне.

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2022 з урахуванням ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 22.12.2022 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.121 КК України та призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - позбавлення волі на строк 4 роки (т.3 а.с.17-24).

Відповідно до розпорядження про виконання судового рішення від 04.01.2023, вирок набрав законної сили 22.12.2022 та підлягає негайному виконанню.

Не зважаючи на наявність вироку суду та необхідності відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, 30.01.2023 між ОСОБА_5 та державою Україна укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 роки (т.3 а.с. 64-65).

Згідно довідки №90 від 07.02.2023, рекрут ОСОБА_5 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 30.01.2023 по даний час (т.3 а.с.66), зарахований на військову службу за контрактом з 30.01.2023 та призначений на посаду курсанта (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №36 від 30.01.2023, т.3 а.с.67).

Захисник в обгрунтування своєї позиції послався на ч.1, 3, 5 ст.539 КПК України щодо процесуального порядку розгляду поданого ним клопотання.

Крім того, захисник послався на ст.537 КПК України, зазначивши, що під час виконання вироків суд має право, крім конкретно встановлених законодавцем питань, які вирішуються судом, вирішити й інші питання, що виникають при виконанні вироку.

При цьому захисник зазначив, що під час особливого періоду, запровадженого відповідно до Закону України «Про оборону України», суд може прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням з метою проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період під час воєнного стану. До проходження військової служби можуть бути допущені українці, які були засуджені та отримали покарання за окремими статтями.

З даного приводу суд вважає за потрібне зазначити таке.

Стаття 537 КПК України не містить такого формулювання, на яке послався захисник. Частиною першою цією статтею у пунктах 1 - 13-3 чітко визначено перелік питань, які під час виконання вироків має право вирішувати суд, а відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням (з прохальної частини клопотання) чи заміну способу виконання покарання у виді позбавлення волі на службу у ЗСУ (з вступної частини клопотання) не належить до тих питань, які суд має право вирішувати під час виконання вироків.

Всякого роду сумніви і протиріччя при виконанні вказаного вироку відсутні.

Суд ще раз звертає увагу, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2022 з урахуванням ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 22.12.2022 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.121 КК України та призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - позбавлення волі на строк 4 роки (т.3 а.с.17-24). Вирок набрав законної сили 22.12.2022 та підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Укладення контракту про проходження військової служби у ЗСУ 30.01.2023 після набрання вироком законної сили суд розцінює виключно як спробу засудженого ОСОБА_5 уникнути відбування призначеного судом покарання позбавлення волі на строк 4 роки.

Аналогічно, усупереч твердження захисника, суд не наділений повноваженнями, зокрема під час виконання вироку, приймати рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням з метою проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період під час воєнного стану.

ОСОБА_5 проходить військову службу не за призовом, а на підставі контракту, на підтвердження чого захисником навіть подано зазначені вище документи.

Інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням передбачено ст.75 КК України і застосовується за визначених обставин виключно під час призначення судом покарання, а не на стадії виконання вироку.

ОСОБА_5 вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст.75 КК України) щодо ОСОБА_5 не застосовувалося. Будь-яких підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням судом не встановлено.

Що стосується вимоги про заміну способу покарання у вигляді позбавлення волі на службу у Збройних Силах України під час воєнного стану, то суд звертає увагу, що такого поняття як заміна способу покарання КПК не передбачає.

П.3 ч.1 ст.539 КПК України передбачено вирішення судом під час виконання вироку питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.82 КК України), однак будь-яких з наведених ст.82 КК України умов для такого звільнення ОСОБА_5 не дотримано. ОСОБА_5 досі не почав відбувати призначене вироком суду покарання і відповідно не відбув жодної його частини.

Захисник просив замінити спосіб покарання з позбавлення волі на службу у ЗСУ. Однак служба у Збройних Силах України не є видом покарання чи способом покарання, а є почесним обов`язком громадян України.

Прирівняння захисником служби у Збройних Силах України до покарання є образливим і принизливим для військовослужбовців Збройних Сил України, які героїчно, навіть ціною власного життя, захищають незалежність і територіальну цілісність України від збройної агресії російської федерації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 532, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_5 у порядку ст.539 КПК України про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку заміну способу покарання у вигляді позбавлення волі на службу у Збройних Силах України під час воєнного стану, - відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6