Справа №694/1357/23
провадження № 1-кс/694/532/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000380 від 03.03.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, депутатом не являється, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

03.06.2023 старший слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що У провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000380 від 02.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, місці та спосіб, незаконно придбав дві плоскоциліндричні таблетки білого кольору, які згідно висновку судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/124-23-2661-НЗПРАП від 07.04.2023 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадону становить 0.044 г. та зберігав при собі з метою збуту до 02.03.2023, коли о 11 годині 40 хвилин, знаходячись біля будинку № 180 по вул. М. Грушевського в м. Звенигородка Черкаської області, незаконно збув, продавши за ціною 300 гривень, особі під зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 , залученому оперативними працівниками Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області до проведення оперативного розшукового заходу - контроль за вчиненням злочину (оперативна закупка) в рамках оперативно-розшукової справи № 102, вказаний наркотичний засіб.

За вказаних обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Він же, повторно, у невстановлсні слідством день, час, місці та спосіб, незаконно придбав дві плоскоциліндричні таблетки білого кольору, та зберігав при собі з метою збуту до 02.06.2023, коли близько 15 години 15 хвилин, перебуваючи у приміщені магазину «Віктан» який розташований за адресою: вул. Кримського, 146, м. Звенигородського району

Черкаської області, незаконно збув, продавши вказані пігулки за ціною 300 гривень, особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , залученому оперативними працівниками Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину (оперативна закупка) в рамках кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно.

02.06.2023 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, 02.06.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 усвідомлює, що за вчинений злочин вразі доведення його вини йому загрожує максимальне покарання у вигляді 10 (десяти) років, позбавлення волі та зважаючи на тяжкість покарання, підозрюваний, з метою уникнення від покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. На даний час у кримінальному провадженні ще не допитані усі свідки. Враховуючи результати проведених слідчих (розшукових) дій, встановлено що підозрюваний ОСОБА_5 , з деякими свідками особисто знайомий, також встановлено, що ОСОБА_5 особисто знайомий із особою яка здійснювала закупку наркотичного засобу. Що дає підстави вважати що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків у кримінальному провадженні.

Також є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів чи інший злочин.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання. Вказав, що проживає за даною адресою разом з матір`ю і остання не буде заперечувати проти його перебування під домашнім арештом за місцем проживання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені

частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:- рапорт о/у СКП Звенигородського РВП ОСОБА_10 від 02.03.2023; - протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 02.03.2023року;

- протокол добровільної видачі від 02.03.2023; - даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 03.03.2023; - даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 03.02.2023; - даними протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 03.03.2023; - висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів №СЕ- 19/124-23/2661-НЗПРАП від 07.04.2023;- протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 02.06.2023 року; - протокол добровільної видачі від 02.06.2023; - даними протоколу затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 02.06.2023; - даними протоколу проведення освідування особи від 02.06.2023; - даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 03.02.2023; -даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 02.06.2023; -даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 02.06.2023;

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу на те, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не є достатньо обґрунтованою, оскільки за епізодом від 02.06.2023 відсутній відповідний висновок експерта, який би підтверджував, що об`єктом збуту був наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.

Відтак слідчий суддя приходить до переконання, що обгрунтованою є підозра лише у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України

В своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, не працює, не має стійких соціальних зв`язків, а тому може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також враховуючи те, що на даний час у кримінальному провадженні ще не допитані усі свідки. Враховуючи результати проведених слідчих (розшукових) дій, встановлено що підозрюваний ОСОБА_5 , з деякими свідками особисто знайомий, також встановлено, що ОСОБА_5 особисто знайомий із особою яка здійснювала закупку наркотичного засобу. Що дає підстави вважати що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків у кримінальному провадженні. Також є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів чи інший злочин. Таким чином, беручи до уваги те, що підозрюваний вчинив тяжкі злочини, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків. Крім того останній перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як, веде антисоціальний спосіб життя, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05 від 11 липня 2006 року одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним,

обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, слідчий суддя вважає доведеним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжке та відповідно до санкції даної статті карається позбавленням волі на строк до 10 років позбавлення волі, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною лише разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»), справа має суспільний інтерес та повинна бути розглянута всебічно, повно та неупереджено, у розумні строки. Вказані суспільні інтереси мають більшу перевагу ніж правила про повагу до свободи особи (справа Європейського суду з прав людини «Калашніков проти Росії», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Російської Федерації).

Разом з тим, ризик можливого впливу на свідків підозрюваним ОСОБА_5 є виключно припущенням, що і було підтверджено слідчим в судовому засіданні. Посилання у тексті клопотання на те, що підозрюваний може чинити такий вплив, оскільки свідки є його знайомими не підтверджений жодними доказами і спростовується самими показами ОСОБА_5 в протоколі його допиту як підозрюваного.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Доводи підозрюваного про можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя вважає переконливими з огляду на те, що вказаний запобіжний захід спроможний на думку слідчого судді забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та зменшити ризики наведені у клопотанні.

Ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду також на думку слідчого судді можна зменшити шляхом перебування під домашнім арештом із застосуванням засобів електронного контролю та цілодобово.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, на думку слідчого судді більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного

заходу, а саме домашнього арешту цілодобово за адресою проживання.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000380 від 03.03.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, депутатом не являється, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати цілодобово місце перебування під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги за межами місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 31.07.2023 року включно.

Ухвалу направити на виконання до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 07.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1