Номер провадження: 11-сс/813/970/23
Справа № 947/7640/23 1-кс/947/6304/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2023 року про обрання запобіжного заходу у виді застави в кримінальному провадженні № 0000192 від 16.02.2023 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Заріччя Курської області Російської Федерації, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду командира НОМЕР_4-го окремого батальйону охорони та обслуговування оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутний військ Збройних Сил України (умовне найменування - військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні «підполковник», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

встановив:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000192 від 16.02.2023 року за підозрою ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та проходячи військову службу на посаді командира НОМЕР_2 окремого батальйону охорони та обслуговування оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутний військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні «підполковник», діючи всупереч вимог ст. 68 Конституції України, ч. ч. 1, 7 ст. 11 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1.8 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 року № 280 (зі змінами), п. п. 3.1.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства Оборони України № 300 від 16.07.1997 року, п. 7 Особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 року №1275, 10.12.2022 року, перебуваючи за місцем проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , що тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах в умовах воєнного стану, що виявилось в укладанні та підписанні Договору про закупівлю товарів № 73 від 10.12.2022 року, предметом якого є код національного класифікатора України ДК 021:20-1 «Тримальні конструкції», 31720000-9 «Електромеханічне обладнання» на суму 1000000,00 (один мільйон) гривень, що перевищувало ринкову вартість предмету договору на 658839 (шістсот п`ятдесят вісім тисяч вісімсот тридцять дев`ять) грн., що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим спричинив збитки державі в особі Міністерства оборони України на вказану суму.

За даним фактом 16.02.2023 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000192 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

19.05.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 України, тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

19.05.2023 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді з погодженим прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави у розмірі 491 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, в сумі 658922 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, які обґрунтовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду; здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Розмір застави мотивований тим, що застава у вказаному розмірі буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу задоволено частково та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) грн., з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді застави та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Захисник вказує про необґрунтованість підозри, недоведеність існування ризиків, безпідставне визначення розміру застави, а також не врахування особи підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема його соціальні зв`язки та матеріальний стан.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді застави визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 182 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому розмір застави визначається слідчим суддею, судом відповідно до приписів ст.182 КПК, а також з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри, дані про особу підозрюваного, та на законних підставах дійшов висновку про існування підстав для обрання запобіжного заходу у виді застави.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протокол тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2023 року, під час якого серед іншого вилучено договір №73 від 10.12.2022 року про закупівлю товарів, укладеного між військовою частиною НОМЕР_1 та ФОП « ОСОБА_11 »; показання свідка ОСОБА_12 від 20.02.2023 року, від 14.03.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_13 від 10.04.2023 року; від 15.05.2023 року; висновок експерта від 04.04.2023 року № СЕ-19/116-23/5052-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; висновок експерта від 10.05.2023 року № СЕ-19/116-23/7593-ТВ за результатом судової товарознавчої експертизи; висновок експерта №50 від 05.05.2023 року за результатами проведення почеркознавчої експертизи документів; протокол обшуку приміщень військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 від 27.04.2023 року, під час якого, серед іншого, вилучено оригінали платіжних доручень до договору № 73 від 10.12.2022 року, на думку апеляційного суду, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному злочину, пов`язаного із розтратою чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, в умовах воєнного стану, на думку апеляційного суду, виправдовують собою необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч.2 ст.87 КПК, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному запобіжного заходу у виді застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, яке призвело до розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, в умовах воєнного стану, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують обрання саме такого виду запобіжного заходу.

Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що при визначені розміру застави, слідчий суддя не дотримався вимог ч.5 ст. 182 КПК.

Так, відповідності до зазначеної норми процесуального закону, розмір застави визначається у таких межах:

1)щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2)щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3)щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, слід констатувати, що процесуальним законом визначено, що до особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину може бути застосовано розмір застави виключно в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що в даному кримінальному провадженні, з урахуванням правової кваліфікації злочину, який інкримінується ОСОБА_8 та відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, та з урахуванням особи підозрюваного, слідчий та прокурор не мали права ініціювати перед слідчим суддею обрання запобіжного заходу у виді застави в розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а слідчий суддя, відповідно, не мав законних підстав для визначення розміру застави, більшого ніж визначений положеннями п.2 ч.5 ст.182 КПК.

За таких підстав, встановлене апеляційним судом недотримання органом досудового розслідування вимог процесуального закону при зверненні з клопотанням про обрання запобіжного заходу, а також слідчим суддею при ухвалені оскарженої ухвали, свідчать про слушність доводів апеляційної скарги сторони захисту в частині неправильного визначення розміру застави, та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.2 ч.5 ст.182 КПК.

Крім того, апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_8 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного, який за версією органу досудового розслідування вчинив тяжкий злочин.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави в максимальних межах п.2 ч.5 ст.182 КПК, який буде стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави у максимальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК, з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК.

Клопотання командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_14 та тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 про скасування ухвали про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані суб`єкти не є учасниками кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000192 від 16.02.2023 року застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) грн. - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000192 від 16.02.2023 року, запобіжного заходу у виді застави - задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 16.06.2023 року; Заставна сума за підозрюваного ОСОБА_8 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-сс/813/970/23; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 порядок виконання ухвали суду щодо застосування запобіжного заходу у виді застави, передбачений ч.6 ст.182 КПК України.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками визначених слідчим у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про застосування запобіжного заходу в частині покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - становить до 19.07.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4