Справа № 751/2342/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/423/23
Категорія - справи в порядку виконання судових рішень. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

16 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

засудженого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про переведення його з Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» до Державної установи «Новгород-Сіверська установа відбування покарань (№31)» або до Державної установи «Бердичівська виправна колонія (№70)» було повернуто без розгляду з тих підстав, що оскарження рішення Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства Юстиції України з приводу відмови у задоволенні клопотання про переведення з однієї державної установи до іншої для відбування покарання, здійснюється в порядку адміністративного судочинства та не може бути розглянуте в порядку кримінального процесуального законодавства.

Засудженому роз`яснено його право звернутись з відповідним позовом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, прийняти до розгляду його клопотання про перегляд рішення Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України та для подальшого відбування призначеного строку покарання визначити Бердичівську виправну колонію №79 Житомирської області або ж Новгород-Сіверську виправну колонію №31 Чернігівської області, оскільки він є уродженцем м. Чернігова та всі його родичі проживають в Чернігові або в Чернігівській області, тому вони будуть позбавлені можливості відвідувати його в Замковій виправній колонії, яка визначена йому для відбуття покарання та розташовується в Хмельницькій області.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив визначити йому для відбування покарання виправну колонію,що територіально буде розташована в Чернігівській області або в області,що найбільш наближена до неї, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вказавши на те, що апеляційний суд не має права перебирати на себе повноваження суду першої інстанції та розглядати ті питання, які предметом судового розгляду не були, а клопотання засудженим подане на рішення, яке розгляду в порядку кримінального процесуального законодавства не підлягає, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Клопотання ОСОБА_6 не приймалось до розгляду, по ньому не відкривалося провадження, а тому прохання засудженого розглянути його звернення по суті викладених у ньому вимог та ухвалити рішення про переведення з однієї виправної установи до іншої, суперечить положенням кримінального процесуального закону про інстанційну підсудність.

Якщо суд рішення по суті не ухвалював, апеляційний суд не може замінювати суд першої інстанції, відкривати провадження та проводити судовий розгляд.

Як убачається з матеріалів справи, 18 листопада 2021року ОСОБА_6 був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 та ч. 2 ст. 263, п.п. 1, 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили та був звернутий до виконання.

Центральною комісією Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, 03лютого 2023 року засудженому ОСОБА_6 для відбуття призначеного строку та виду покарання визначено Державну установу «Замкова виправна колонія (№58)».

Не погоджуючись з таким рішенням, засуджений звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питанням щодо його переведення з Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» для подальшого відбування покарання до Державної установи «Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31» або «Бердичівська виправна колонія №70», які перебувають ближче до місця проживання його родичів.

У задоволенні звернення ОСОБА_6 було відмовлено, про що надано обґрунтовану відповідь 03 березня 2023 року, з роз`ясненням порядку та строків оскарження рішень центральної та міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи покарання. Крім того, повідомлено про те, що в тих виправних установах, куди ОСОБА_6 просив його перевести для відбуття призначеного строку покарання, в секторах максимального рівня безпеки для чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, вільні місця відсутні.

Аналіз змісту заяви засудженого до суду першої інстанції свідчить про те, що ним оскаржується рішення центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі від 03 лютого 2023 року та відповідь Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 03 березня 2023 року, якою ОСОБА_6 також було відмовлено у переведенні з Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» для подальшого відбування покарання до іншої державної установи.

Засуджений, щодо якого прийнято рішення міжрегіональною комісією, центральними комісіями щодо установ центрального та південного регіонів та/або його представник в разі незгоди з прийнятим рішенням можуть оскаржити його до керівника міжрегіонального управління, центральної комісії чи керівника Департаменту.

У разі незгоди з рішенням, прийнятим керівником міжрегіонального управління, центральною комісією чи керівником Департаменту, засуджений, щодо якого прийнято рішення, та/або його представник можуть оскаржити його до суду в порядку, передбаченому законодавством України.

У даних спірних правовідносинах Департамент діяв як суб`єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій у сфері управління виконанням кримінальних покарань та пробації, а тому правомірність винесення рішення про відмову в переведенні засудженого з однієї установи відбування покарання до іншої може бути предметом перевірки лише в суді адміністративної юрисдикції.

Положеннями статей 537 та 539 КПК України, якими визначено перелік питань, що вирішуються судом під час виконання вироків, та порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, не передбачено можливість розгляду судами за правилами кримінального процесуального законодавства скарг засуджених на рішення Центральної комісії Мінюсту та Департаменту про відмову в переведенні з однієї установи відбування покарання до іншої.

Оскільки порушені засудженим питання у даному провадженні є публічно-правовим спором, то його звернення підлягає вирішенню виключно за правилами, визначеними Кодексом адміністративного судочинства України.

При цьому, засудженому роз`яснено, що повернення його заяви (клопотання) без розгляду не позбавляє його права на звернення з такою скаргою відповідно до Порядку оскарження рішень центральної та міжрегіональної комісії, визначеному Положенням про такі комісії, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 27 лютого 2017 року за № 680/5 або до суду, в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 537-539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2023 року про повернення засудженому ОСОБА_6 його заяви про переведення його з однієї Державної установи виконання покарань до іншої, без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10