У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000537.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2023 року клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 04.07.2023 р., із забороною цілодобово залишати місце мешкання за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків: прибувати за першим викликом, до слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Прокурор вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, не надав належної оцінки характеру та тяжкості кримінального правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даним про особу підозрюваного та вагомості наявних ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому, незважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 повністю заперечує свою провину.

Прокурор вважає, що наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків спростовується тим, що останній тривалий час мешкав один без матері, яка, з моменту повномасштабного вторгнення РФ, виїхала за межі Миколаївської області, а ОСОБА_7 , на той час ще неповнолітній, проживав один, і, в стані алкогольного сп`яніння, за місцем мешкання своєї бабусі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, яке, на даний час, перебуває в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва.

За наведених обставин прокурор вважає, що відносно ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора, відсутність та недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000537 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 03.05.2023 р., близько 23.30 год., перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, з умислом, направленим на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно напав на ОСОБА_9 , та з погрозою застосування ножа (предмету схожого на ніж) та нанесення удару по обличчю, від якого ОСОБА_9 втратив свідомість та впав, заволодів майном останнього, а саме чоловічою сумкою, вартістю 500 грн., в якій знаходились: електронний засіб для куріння, вартістю 1 000 грн.; ID-паспорт на ім`я ОСОБА_9 ; ключі від квартири, чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1 500 грн.

04.05.2023 р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого або свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахувавши, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, доведення прокурором наявності ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків або потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, але не доведення прокурором неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, офіційно працює, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце мешкання, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Встановлена слідчим суддею обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, зокрема даними протоколів допиту потерпілого ОСОБА_9 , допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , огляду місця події від 04.05.2023 р., пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2023 р. за участю потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 та іншими матеріалами.

Обґрунтовуючи правові підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Аналогічні доводи наведені й в апеляційній скарзі прокурора.

Апеляційний суд вважає, що ризики можливого переховування ОСОБА_7 від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого криміального правопорушення дійсно мають місце з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, обізнаність підозрюваного про свідків, яким можуть бути відомі обставини події та наявність іншого кримінального провадження, яке перебуває на даний час в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва, проте зважаючи на обставини кримінального правопорушення, наявність пояснень деяких свідків, які не підтверджують обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, працює, має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, з урахуванням його належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що наявність вказаних ризиків є вкрай низькою.

Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурором не зазначено.

З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3