Справа № 718/2986/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 року місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000121 від 14.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ставчани Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.357, ч.5 ст.361, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ставчани Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заставнівського районного суду Чернівецької області в стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.4 ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.357, ч.5 ст.361, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.4 ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.

06.04.2023 року прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів, вбачаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , існування ризиків, що слугували для його обрання, таких як: переховування від суду чи перешкоджання кримінальному провадження в інший спосіб, незаконний вплив на потерпілу, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення з корисливих мотивів. Стверджував, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а завершити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку не можливо.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які висловили позицію обвинувачених, заперечили проти клопотань прокурора з огляду на те, що сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою. Запобігти вказаним у клопотанні ризикам може цілодобовий домашній арешт з покладенням на обвинувачених обов`язку утриматися від спілкування з потерплою, свідками. Просили відмовити прокурору в задоволенні клопотання.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_11 до судового засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1-2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу…(ч.1 ст.183 КК України).

Метою тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи стадію судового розгляду, суд не надає оцінку обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачення, а виходить із сутності обвинувачення, наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Звертаючись до суду з клопотаннями про продовження строків тримання під вартою, прокурор виклав обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися та виправдовують продовження тримання осіб під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Як на час обрання, так і на час продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у судових засіданнях було установлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Злочини, за якими обвинувачується ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2, п.1, 6, 12 КК України віднесені, відповідно до ст.12 КК України, до особливо тяжких, в тому числі проти життя та здоров`я особи і передбачають позбавлення волі на тривалий строк аж до довічного позбавлення волі, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії»).

Більш того, в провину обвинуваченим ставиться, що вказані злочини вчинені з корисливих мотивів, тобто з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна.

Встановлено, що до затримання обвинувачені не працювали, самостійного доходу не мали, що також дає суду достатні підстави для висновку, що перебуваючи на волі обвинувачені можуть вдатися до вчинення інших кримінальних правопорушень з корисливих мотивів.

На теперішній час не допитані потерпіла, свідки, а отже продовжує існувати ризик впливу на них, з метою схиляння до надання неправдивих пояснень задля уникнення обвинуваченими кримінальної відповідальності.

Не може залишитися поза увагою суду і те, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення ЄСПЛ справа «Летельє проти Франції»).

За таких обставин, суспільна небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, наведені ризики, які є дійсними та триваючими, виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_12 на більш м`який.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються, не дає можливості перешкоджати здійсненню правосуддя, відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обрання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 іншого (альтернативного) запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, усунути ризики та закінчити розгляд кримінального провадження у розумні строки. У разі прийняття рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, існує значна ймовірність того, що обвинувачені порушуватимуть покладені на них процесуальні обов`язки, зможуть продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, - не встановлено.

За таких обставин, доводи прокурора про необхідність продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими, а позиція захисників їх не спростовує.

Таким чином, виходячи із суті пред`явленого обвинувачення, з метою запобігання вказаним ризикам, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, що полягає у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під вартою та недостатнім застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а отже клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, суд на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначає розмір застави, як умови звільнення обвинувачених з-під варти, відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25.06.2023 року включно.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25.06.2023 року включно.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам та направити для виконання начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», де утримуються обвинувачені.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .