Дата документу 18.09.2023Справа № 554/9297/20
Провадження № 1-кп/554/479/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтави, українки, громадянки України, із вищою освітою, одруженої, працюючої на посаді головного спеціаліста відділу матеріального обліку Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Полтавській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акту, наказом начальника ГУ НП в Полтавській області № 421 о/с від 09.12.2016 року ОСОБА_5 призначена на посаду головного спеціаліста відділу матеріального обліку Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Полтавській області. Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу матеріального обліку Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Полтавській області, з якою ОСОБА_5 була ознайомлена 09.08.2018 року, остання зобов`язана: здійснювати облік необоротних активів та запасів за прийнятою в установі формою бухгалтерського обліку з додержанням єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку та з урахуванням особливостей діяльності установи й технології оброблення даних; забезпечує повне та достовірне відображення інформації, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, на рахунках до бухгалтерського обліку.

Протягом січня-червня 2019 року ОСОБА_5 , згідно відомостей Національної поліції України, отримувала пальне у талонах для видачі підпорядкованим підрозділам ГУ НП в Полтавській області, про що нею вівся відповідний облік, саме вона вносила відповідні дані до відомостей на отримання пального.

Відповідно до розподілу палива по підрозділам ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 передавала його матеріально-відповідальним особам підрозділів ГУ НП в Полтавській області під особистий розпис.

Но протязі січня-червня 2019 року ОСОБА_5 видавала командиру БПСПОП «Полтава» ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 пальне у талонах (бензин, дизельне пальне), за які останній розписувався у відомостях про отримання палива.

Разом з тим, на думку слідства, ОСОБА_5 вносила завідомо неправдиві дані до офіційних документів, а саме відомостей на отримання пального у талонах про те, що командир БПСПОП «Полтава» ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 у період січня-червня 2019 року нібито отримав пальне у талонах (бензин, дизельне пальне) у кількості 56370 літрів, яке у подальшому списано як використане БПСПОП «Полтава» ГУ НП в Полтавській області.

При цьому, підрозділом БПСПОП «Полтава» ГУ НП в Полтавській області фактично отримано 38000 літрів палива у талонах (бензин, дизельне пальне).

Тобто, ОСОБА_5 , за даними обвинувального акту, умисно внесла недостовірні дані до офіційних документів, а саме відомостей на отримання пального у талонах підрозділом БПСПОП «Полтава» ГУ НП в Полтавській області у кількості 56370 літрів, що не відповідають фактичним даним отриманим підрозділом БПСПОП «Полтава» ГУ НП в Полтавській області 38000 літрів палива у талонах, різниця складає 18370 літрів.

Дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України як умисні дії, що виразилися у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

18.09.2023 року обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 заявили клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, наслідки їм роз`яснені.

Захисник ОСОБА_4 при цьому зазначив, що ОСОБА_5 свою винуватість не визнала, а тому впевнено, стабільно й послідовно давала вмотивовані та аргументовані показання про відсутність в її діях cскладу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, оскільки вона не являється службовою особою, бо не була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, є рядовим працівником фінансового Управління ГУ НП.

Також не вносила протягом січня-червня 2019 року чи в інші періоди завідомо неправдиві дані до відомостей на отримання пального в талонах, під час їх видачі командиру БП СПОП «Полтава» ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 , а завжди діяла в межах своїх функціональних обов`язків.

Орган досудового слідства та представник державного обвинувачення не надали до суду жодних належних ідопустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом», як цього вимагають приписи ч. 2 ст. 17 КПК України, доводили винуватість ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України та спростовували наведені вище показання останньої.

На підтвердження своєї позиції щодо скоєння ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення представник державного обвинувачення надав до суду судову почеркознавчу експертизу № 10/7/49-СЕ-20 від 30.03.2020 року, у якій констатується, що відомості на видачу талонів на ПММ для автотранспорту батальйону «Полтава» заповнені особисто ОСОБА_5 , що не заперечує і сама ОСОБА_5 , оскільки оформлення таких відомостей входить в коло її професійних обов`язків, а відтак вказана експертиза не може бути єдиним доказом скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Подібним чином представник державного обвинувачення надав до суду судову почеркознавчу експертизу № 10/419-СЕ-20 від 23.10.2019 року, у якій констатується, що у відомостях на отримання талонів на ПММ для автотранспорту батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » стоять підписи, виконані не командиром батальйону ОСОБА_7 , а іншою особою, але і в цій експертизі відсутні висновки, що ці підписи виконала саме ОСОБА_5 . Відтак указана експертиза теж не може бути достатнім доказом винуватості ОСОБА_5 .

Командир спеціального батальйону поліції ОСОБА_7 , як свідок повідомив, що для службового автотранспорту батальйону він отримав через ОСОБА_5 достатню кількість талонів на ПММ. Отримував особисто чи інші особи за його вказівкою. Підписи у відомостях виконані не ним і не особами, які отримували талони в інтересах батальйону. Запевнив, що жодного разу не бачив, щоб підписи підробляла ОСОБА_5 або інша особа. За батальйоном офіційно закріплено 19 одиниць автотранспорту, на який і видавались талони на ПММ, але були і «волонтерські автомобілі» близько 12 одиниць, на які ПММ не виділялись, але ці автомобілі вони використовували для виконання бойових завдань. Обставини отримання талонів на ПММ для цих автомобілів не зміг пояснити, на що не звернула увагу сторона обвинувачення.

Не з`ясованими залишились і питання щодо відповідності записів у подорожніх листах з показниками спідометрів щодо фактичного пробігу службового автотранспорту батальйону «Полтава» за період, що перевірявся, та достовірність і відповідність визначеним нормам списання ПММ на службовий автотранспорт, відповідно до визначеного пробігу у кілометрах, що можливе лише шляхом проведення відповідних експертних досліджень. Подібним чином не проводились експертні дослідження, щодо можливості виконання підписів за ОСОБА_6 іншими особами, які отримували у ОСОБА_5 талони на ПММ для батальйону «Полтава» за його вказівкою. Ці особи в розрізі наведеного не допитувались і зразки їх підписів не відбирались.

Існування збитків від дій ОСОБА_5 теж можливо було би визначити лише шляхом відповідних експертних досліджень.

Усунення наведених недоліків, на думку сторони захисту, можливе шляхом виконання приписів ст. 350 КПК України, щодо надання суду відповідних клопотань, але такі дії тягнуть за собою витрати часу, значних ресурсів, постійну напругу ОСОБА_5 , а тому сторона захисту і сама ОСОБА_5 погодились на закриття кримінальної справи та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої та її захисника.

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Верховний Суд у постанові №566/554/16-к дійшов правового висновку, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від визнання вини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, кримінальне провадження закривається ухвалою суду у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкриміновано стороною обвинувачення ОСОБА_5 , передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, відноситься до кримінальних проступків, тому відповідно до ст. 49 КК України за ним наразі витекли строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки минуло більш ніж 3 роки із дня його вчинення, а строки давності не переривались та не зупинялись.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст.286, ч. 3 ст.288, ст. ст. 350, 372 КПК України, ст. ст. 12, 49 КК України, суд,-

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1