Справа №333/4838/23
Провадження №1-кс/333/1856/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0001207 від 12 червня 2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, кулеметника військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ст. слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_4 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2023 № 131, старший солдат ОСОБА_5 призначений на посаду кулеметника, вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків та на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав вказану посаду.

Так, 12 червня 2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснював рух по проїзній частині вул. Прибережна магістраль в м. Запоріжжі з боку вул. Нижньодніпровської в напрямку вул. Тюленіна, зі швидкістю не менше 70 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті.

В цей же час, в попутному з водієм ОСОБА_5 напрямку, попереду нього, рухався автомобіль «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же час, у зустрічному автомобілям «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 та «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , напрямку, рухався невстановлений легковий автомобіль.

В той же час, на правому, по ходу руху автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , узбіччі, за межами проїзної частини знаходився пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час руху в районі електроопори № 28 водій ОСОБА_5 , рухаючись по дорозі, що мала дві смуги для руху в одному напрямку, де заборонено обгін, перед зміною напрямку руху вліво, з метою виконання обгону попутного автомобіля «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а також, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, змінив напрямок руху вліво і виїхав на смугу зустрічного руху. Після чого, рухаючись по зустрічній смузі руху, з метою уникнення зіткнення з зустрічним транспортним засобом невстановленим легковим автомобілем, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вправо, застосувавши тим самим небезпечний маневр, скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 після чого виїхав за межі проїзної частини вправо, по ходу його руху, на узбіччя, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який знаходився за межами проїзної частини.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.4., 12.9. б), 14.2 в), 14.6 е) чинних на момент ДТП, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, при цьому порушення ним вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху, знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження від яких помер в кареті швидкої медичної допомоги на місці події.

У скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, кулеметник військової частини НОМЕР_1 , старший солдат.

12 червня 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (час фактичного затримання 17 годин 10 хвилин; час складання протоколу затримання 19 годин 45 хвилин 20 годин 40 хвилин).

13 червня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме санкцією статті Кримінального кодексу України, якою передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років. У зв`язку з цим ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість усунення наслідків, завданих кримінальним правопорушенням та невідворотність покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, досудове розслідування кримінального правопорушення перебуває на початковому етапі і, на теперішній час, органом досудового розслідування не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню у ньому та не встановлено всіх свідків, які підлягають допиту, а тому ОСОБА_5 зможе вплинути на обставини, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання відносно обставин кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, при обранні запобіжного заходу необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, ОСОБА_5 являється військовослужбовцем військової частини безпосереднього підпорядкування Військової служби правопорядку у Збройних Силах України спеціального призначення «Сармат», тобто військовослужбовцем спеціального правоохоронного формування у складі Збройних Сил України та покликаний запобігати вчиненню і припиняти кримінальні правопорушення у ЗСУ, натомість сам допустив порушення законодавства України, що призвело до загибелі людини. Одним із свідків кримінального правопорушення являється співслуживець підозрюваного - ОСОБА_12 , що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що при обранні підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, із залученням останнього, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може вплинути на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом невчасного прибуття до органу досудового розслідування, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відсутність дієвого контролю за виконанням підозрюваним такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування.

- орган досудового розслідування та прокуратура не володіють інформацією відносно осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Крім того, застосування такого запобіжного заходу як особиста порука не виключає можливості настання встановлених ризиків, оскільки не може належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;

- тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та можливість переховування від органу досудового розслідування та суду унеможливлює застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застави.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу.

Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до пунктів 1 та 2 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав своє клопотання у повному обсязі і послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та посилався на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме особисте зобов`язання. Зазначив, що у слідства відсутнє обґрунтування підозри його підзахисному та остаточний висновок може бути встановлений після проведення авто-технічної експертизи. Пояснив, що підозрюваний вчинив неумисний злочин та не має на меті перешкоджати проведенню розслідування.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт, оскільки підозрюваний позитивно характеризується та має постійне місце проживання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що вину визнає, але злочин вчинив ненавмисно , просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001207 від 12 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК Українивідносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 червня 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

13 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 286 КК України, який згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме санкцією статті Кримінального кодексу України, якою передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років. У зв`язку з цим ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість усунення наслідків, завданих кримінальним правопорушенням та невідворотність покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 зможе впливати на свідків шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання відносно обставин кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя зазначає, що при обранні запобіжного заходу необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, ОСОБА_5 являється військовослужбовцем військової частини безпосереднього підпорядкування Військової служби правопорядку у Збройних Силах України спеціального призначення «Сармат», тобто військовослужбовцем спеціального правоохоронного формування у складі Збройних Сил України та покликаний запобігати вчиненню і припиняти кримінальні правопорушення у ЗСУ, натомість сам допустив порушення законодавства України, що призвело до загибелі людини. Одним із свідків кримінального правопорушення являється співслуживець підозрюваного - ОСОБА_12 , що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що при обранні підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, із залученням останнього, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може вплинути на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом невчасного прибуття до органу досудового розслідування, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним,обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані, що його характеризують, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження, матеріальне забезпечення військовослужбовця ОСОБА_5 , вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 161040 грн., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0001207 від 12 червня 2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання з 17 години 10 хвилин 12 червня 2023 року.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 17 години 10 хвилин 11 серпня 2023 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області, протягом дії ухвали.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення військової служби); утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та оголошений о 10 год. 30 хв. 16 червня 2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1