Номер провадження: 11-кп/813/1687/23
Справа № 521/2017/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000019, внесеному до ЄРДР 18.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці (60 днів), тобто до 14.08.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що дає достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, в тому числі ризику переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, прокурор Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці (60 днів), тобто до 13.08.2023 року включно, без визначення розміру застави.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд, продовжуючи 15.06.2023 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 , визначив дату його закінчення 14.08.2023 року включно, продовживши, таким чином, запобіжний захід на 61 день.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Від захисника ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Частина перша ст. 404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Малиновському районному суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0000019, внесене до ЄРДР 18.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює або обирає запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, та за який передбачено покарання, строком на 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції в цілому виконав вимоги ст.ст. 199, 331 КПК, які регламентують продовження строку дії запобіжного заходу.

Прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд мотивував тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК, в тому числі і з огляду на правову кваліфікацію інкримінованого останньому кримінального правопорушення, а тому вважає, що зміна запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти ризикам переховування обвинуваченого від суду, що унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, та в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК України.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було.

Також, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не визначення розмір застави, у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які відповідно до положень п.2 ч.3 ст.407 КПК, тягнуть за собою скасування ухвали суду та прийняття апеляційним судом нової ухвали, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжний захід це захід забезпечення кримінального провадження, який застосовується у відповідній стадії кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, тобто слідчий суддя вправі визначити будь-який строк, який на його переконання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд першої інстанції 15.06.2023 року продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 зазначив, що строк дії ухвали становить до 14.08.2023 року. Разом з тим, таке обрахування строку тримання під вартою є помилковим.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Суд першої інстанції, визначаючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , вийшов за межі строків, встановлених діючим КПК України, оскільки такий строк відповідно до ухвали склав 61 день, що є порушенням права обвинуваченого на свободу та особисту недоторканність.

З огляду на зазначені обставини, ухвала суду першої інстанції від 15.06.2023 року щодо строку дії запобіжного заходу не відповідає вимогам закону та підлягає безумовному скасуванню, з прийняттям апеляційним судом нової ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу районного суду, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000019, внесеному до ЄРДР 18.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - скасувати та постановити нову.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.08.2023 року включно.

Розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 його процесуальних обов`язків, - не визначити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4