Справа № 296/6450/23
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001094 від 28.08.2021,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СКАРГИ

1.1. 25.07.2023 до Корольовського районного суду міста Житомира надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якій останній просив:

(1) скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , що накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року у справі №757/53270/21-к.

1.2. Клопотання обґрунтовувалось тим, що ОСОБА_3 з 23.06.2023 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 . Право власності набуто внаслідок придбання вищевказаної нерухомості на електронному аукціоні (торгах) в порядку ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» згідно акту про проведений електронний аукціон, складний приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області ОСОБА_4 , 21.06.2023 року.

1.3. Заявник посилався на те, що не є учасником кримінального провадження, оскільки на час початку кримінального провадження майно йому не належало, та є добросовісним набувачем відносно майна, придбаного в порядку передбаченому законодавством за встановленою процедурою, що свідчить про відсутність потреби у подальшому арешті майна.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась на підставі частини 4 статті 107 КПК України.

2.2. Заявник ОСОБА_3 у поданому клопотанні розгляд клопотання просив проводити за його відсутності.

2.3. Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення на клопотання про скасування арешту майна, в якому просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 , на яку накладено арешт, постановою від 04.10.2021 визнана речовим доказом.

ІІІ. КРИМІНАЛЬНО-ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО (КПК України)

3.1. Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

3.2. Згідно пунктів 1, 3 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання.

3.3. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (частина 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України).

3.4. Частиною 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, у тому числі, на нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

3.5. Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

3.6. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абзац 2 частини 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України).

Таким чином, підставою для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування, доведення яких, враховуючи вимоги ст. 22 КПК України, покладено на особу, яка звернулася з клопотанням про скасування арешту.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001094 від 28.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України.

4.2. Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.10.2021 у справі № 757/53270/21-к у межах кримінального провадження №0001094, накладено арешт на майно, серед іншого на квартиру АДРЕСА_1 із забороною розпоряджатися нерухомим майном.

4.3. Слідчий суддя звертає увагу, що при розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя не оцінює ухвалу про арешт майна на предмет її законності, вмотивованості чи обґрунтованості, оскільки це відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції під час апеляційного оскарження такої ухвали. Обов`язок слідчого судді передбачає оцінку тих обставин, які не були враховані при постановленні рішення про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки були невідомі на той час або ж виникли після постановлення рішення.

4.4. З матеріалів клопотання встановлено, що квартира АДРЕСА_1 з 23.06.2023 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом від 23.06.2023 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , що зареєстровано в реєстрі за № 274 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер 336840322) від 23.06.2023 року.

4.5. Разом з цим встановлено, що додані до клопотання матеріали, на підставі яких заявник стверджує, що у нього виникло право власності на квартиру АДРЕСА_1 , складені уже після того як почала існувати заборона на розпорядження даною квартирою.

4.6. Твердження ОСОБА_3 про те, що даний арешт повністю обмежує його права як законного власника, не підтверджене належними доказами.

4.7. Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат" на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.

4.8. Доказів на спростування того, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, ОСОБА_3 не надано.

4.9. Доказів, які б підтверджували, що на теперішній час накладений арешт створює перешкоди у користуванні квартирою, її обслуговування чи проживання у ній, інших негативних наслідків, матеріали справи не містять.

4.10. Отже, слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили, що у кримінальному провадженні арешт накладено необґрунтовано, що таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи на даній стадії кримінального провадження не є виправданим та непропорційним меті кримінального провадження, також не доведено, що відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення.

4.11. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 7, 174, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 06.10.2021 у справі №757/53270/21-к, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 31.07.2023