Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/994/23
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 04.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Роставиця, Ружинського (Бердичівського) району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.07.2023 за № 0000309 відповідно до обвинувального акту встановлені наступні обставини, а саме, те, що 03.07.2023 близько 21 год. 20 хв. ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували поблизу будинку культури, що розташований в АДРЕСА_2 . В цей же день, час та в цьому ж місці у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел направлений на

спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей же день, час та у вказаному місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_4 та умисно наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока. В результаті неправомірних дій, ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на верхній та нижній повіці правого ока, крововиливу у зовнішній кут правого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Діючи в інтересах неповнолітнього потерпілого його законний представник ОСОБА_6 , подала заяву, яка підписана потерпілим, відповідно до якої вони повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надали свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження та потерпілим і його законним представником, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у визнанні винуватості та щирому каятті; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає застосування до винних осіб рядку покарань, зокрема штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, з урахуванням суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, відсутність тяжких наслідків, а також те, що обвинувачений через відсутність основного місця роботи не має засобів для сплати штрафу та відбування покарання у виді виправних робіт, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого достатнім є призначення покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався, зважаючи на призначене покарання, суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.65-67, ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 7-12, 17, 20-30, 84-86, 90-92, 94, 100, 118, 174, 301, 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 392-394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Початок строку відбування покарання у виді громадських робіт обчислюється з моменту початку виконання цих робіт за визначеним місцем роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

--

Суддя ОСОБА_1 .