Справа № 522/4524/23
Провадження № 1-кп/522/1597/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000058 від 26 січня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11.12.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 13.06.2022 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2023 року ОСОБА_3 , перебуваючи в денний час біля будинку № 23 по вулиці Софіївська в місті Одеса, побачив у підвальному приміщенні будинку бензиновий генератор. В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до підвального приміщення вказаного будинку.

Реалізуючі свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 26.01.2023 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 підійшов до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , та, шляхом віджиму металевої решітки, а також відкриття рукою замка решітки, відкрив вхідну металеву решітку, після чого проник до підвального приміщення зазначеного будинку. Перебуваючи у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно, таємно та з корисливих мотивів, викрав бензиновий генератор марки «PT-3000», червоно-чорного кольору, вартістю 20000 гривень, який належить ОСОБА_6 .

Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, майно ОСОБА_6 вартістю 20 000 гривень, ОСОБА_3 покинув місце скоєння ним кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій матеріальний збиток у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердивши обставини вказані в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальних актах, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-1Х від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст. 69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає до уваги, що в дійсності враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, а саме те, що в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому; активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству; особу обвинуваченого, наявність хвороб, а саме гепатити В, С, ВІЛ інфекція, відсутність претензій зі сторони потерпілого, відсутність матеріальної шкоди та наявність суспільних зв`язків.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що його виправлення можливо лише в умовах ізоляції від суспільства на певний строк.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі не заявлені.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 26 січня 2023 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речові докази: бензиновий генератор марки «PT-3000», червоно-чорного кольору вважати повернутим за належністю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

22.06.2023