Справа № 449/889/23
Перемишлянський районний суд Львівської області
У Х В А Л А

07.08.2023 м. Перемишляни

Слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали скарги поданої в інтересах ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 - на бездіяльність дізнавача, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.182 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань

В С Т А Н О В И В :

03.08.2023 року до суду надійшла дана скарга. Як стверджує адвокат у скарзі, 26 травня 2023 року заявниця ОСОБА_4 звернулася до Головного управління національної поліції у Львівській області з заявою про вчинення щодо неї ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 Кримінального кодексу України.

Вчинення цього кримінального правопорушення полягало у незаконному використанні та поширенні ОСОБА_6 особистих світлин загиблого під час захисту Батьківщини сина потерпілої - ОСОБА_7 , інших неповнолітніх дітей потерпілої та її першого чоловіка у соціальній мережі Facebook, а також у заволодінні та передачі ОСОБА_8 персональних документів щодо обставин загибелі ОСОБА_7 третій особі - ОСОБА_9 .

Все вищенаведене дає достатньо підстав вважати, що відносно ОСОБА_4 було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 Кримінального кодексу України (Незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу).

Час вчинення злочину - 29 квітня 2023 року.

Місце вчинення злочину - поширення матеріалу в соцмережі Facebook, заволодіння та передача персональних документів щодо обставин загибелі ОСОБА_7 третій особі - ОСОБА_9 .

27.07.2023 представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 отримав відповідь за підписом начальника ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області про відмову у внесенні до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_4 .

Автор скарги вважає відмову у внесенні таких відомостей незаконною та просить зобов`язати дізнавача зареєструвати дане кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Скаржниця ОСОБА_4 та її адвокат до суду не з`явились. Адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_4 .

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 проти скарги заперечив. Вважав таку скаргу безпідставною. Надав суду матеріали розгляду звернення ОСОБА_4 (заяви про вчинення злочину) та пояснив наступне. Під час перевірки було встановлено, що використані ОСОБА_6 у її відеоролику фото та відео (зокрема, фотографії з родичами ОСОБА_7 були взяті ОСОБА_8 з відкритих джерел: відеоролику ОСОБА_10 поширеному в групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26.04.2022 р. та з фотографій, які розміщував сам загиблий ОСОБА_11 на своїй сторінці в Фейсбуці). Кадр з фотографією ОСОБА_7 та його батька був використаний з Тік -Ток каналу ОСОБА_7 . Розміщення фотографії пам`ятника ОСОБА_14 не може розглядадтись як поширення персональних даних, оскільки цвинтар є публічним місцем і доступ до пам`ятника не є закритим.

Вислухавши прокурора, та дослідивши надані автором скарги та прокурором документи, дослідивши інформацію з соціальної мережі Фейсбук, слідчим суддею були встановлені такі обставини.

За посиланням на допис ОСОБА_15 (зазначеним адвокатом скаржниці в заяві) від 29 квітня 2023 року міститься допис в пам`ять за загиблим братом та відеоролик з нарізками відео та фото. В даному дописі є посилання на сторінки в Фейсбуці загиблого ОСОБА_16 .

За рік до цього ОСОБА_17 був поширений відеоролик в групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26.04.2022 р. за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому було використано практична більшість матеріалу з відеролику поширеному ОСОБА_18 .

Окрім того, використані в даних відео фото- та відео - матеріали розміщував сам загиблий ОСОБА_11 на своїй сторінці в Фейсбуці. Кадр з фотографією ОСОБА_7 та його батька був використаний з Тік -Ток каналу, ймовірно самого ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дописувачка ОСОБА_20 використала в своєму відеоролику фото- та відео- матеріали, які до цього перебували у відкритому доступі та були розміщені, зокрема, загиблим ОСОБА_21 у соціальних мережах «Фейсбук» та «ТікТок».

З огляду на це, про будь-яке незаконне збирання, зберігання, використання, поширення конфіденційної інформації про особу в дописі ОСОБА_22 мова йти не може.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення, адвокат ОСОБА_5 стверджує, що під час розгляду справи в Перемишлянському районному суді Львівської області за заявою ОСОБА_23 про встановлення факту (яка зараз перебуває на розгляді в Касаційному цивільному суді) були нібито використані ряд документів (сповіщення про факт смерті, довідка про причину смерті, лікарське свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть ОСОБА_7 ), які шляхом обману отримала ОСОБА_8 від ОСОБА_4 та передала заявниці ОСОБА_23 для долучення таких документів до її зави в суд. Із змісту заяви випливає, що існує рішення суду про визнання факту народження ОСОБА_23 від ОСОБА_7 сина ОСОБА_24 .

У випадку порушення порядку одержання доказів під час розгляду справи в суді, у відповідності до ст. 78 ЦПК України, такі докази є недопустимими та судом до уваги братися не повинні. Питання допустимості чи недопустимості таких доказів, перш за все, має вирішувати суд під час розгляду справи (в даному випадку, дане питання слід було піднімати і вирішувати в межах поданої ОСОБА_23 заяви про встановлення факту). При цьому автор скарги не вказав та не долучив до заяви ні рішення суду в якому такі обставини були встановлені ні будь-які інші докази, які б підтверджували той факт, що до суду в межах справи окремого провадження було долучено недопустимі докази.

З огляду на це, скарга в цій частині, на думку слідчого судді, є теж необґрунтованою.

Адвакат також стверджував, що ОСОБА_20 здійснювала публічний булінг (ймовірно ОСОБА_4 ) та вводила в оману людей в мережі Фейсбук. Внаслідок таких дій скаржниця отримала психологічну та моральну травму.

На думку слідчого судді, такі ймовірні дії ОСОБА_8 можуть бути підставою для позову про захист честі та гідності особи та не можуть кваліфікуватись за ст.182 КК України.

Тому скарга в цій частині є теж необґрунтована.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР на підставі поданої представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заяви від 26.05.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, не було.

Керуючись ст.306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги поданої в інтересах ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 - на бездіяльність дізнавача, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.182 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1