ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/263/22 Номер провадження 11-кп/814/1143/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15 серпня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, працює ТОВ "Житлоінвест", прораб, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,-

в с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначено йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_6 в порядку виконання даного вироку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті позовних вимог ОСОБА_9 - відмовлено.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 3775,64 грн. стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави.

Вирішено питання про арешт майна і речові докази.

Згідно з вироком суду , 26.10.2021 о 07 год. 51 хв., у світлий час доби, ясну погоду без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. 29 вересня в м. Кременчуці Полтавської області, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони вул. Івана Мазепи в напрямку до перехрестя вул. 29 вересня - Ігоря Сердюка м. Кременчука, керуючи автомобілем ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_6 , який перебував в стані наркотичного сп`яніння, тим самим порушив вимоги п. 2.9. а) «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин». Водій ОСОБА_6 рухаючись по другорядній дорозі вул. 29 вересня м. Кременчука, наблизившись до перехрестя вул. 29 вересня - І. Сердюка м. Кременчука, зупинився перед виїздом на проїзну частину вул. 1. Сердюка м. Кременчука, для надання переваги в русі транспортним засобам, що рухались в межах головної дороги вул. 1. Сердюка м. Кременчука, з метою подальшого виконання маневру повороту праворуч. В цей саме час, зі сторони буд. 23/1 по вул. І. Сердюка м. Кременчука, на нерегульований пішохідний перехід через вул. І. Сердюка м. Кременчука, який визначений дорожньою розміткою 1.14.1. «Зебра» та дорожнім знаком 5.35.1. «Пішохідний перехід», вийшов пішохід ОСОБА_10 , який почав перетинати дорогу по пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля. Розпочавши рух у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_6 під час керуванням автомобілем ВАЗ 21093 р.н. НОМЕР_1 , поблизу буд. 23/1 по вул. ї. Сердюка в м. Кременчуці, в момент початку руху та здійснення маневру повороту праворуч, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку свого руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги в русі пішоходу , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості та екстреного гальмування автомобіля, тим самим порушив вимоги п.п. 10.1., 16.2., 18.1. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16.2. На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку;

п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, і в межах правої смуги руху на нерегульованому пішохідному переході, допустив наїзд правою боковою частиною керованого ним автомобіля у ліву бокову частину тіла пішохода ОСОБА_10 , який переходив проїзну частину з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька», де від отриманих травм, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 815/1 від 30.11.2021, при судово-медичній експертизі у трупа ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: тупа травма голови у вигляді: садна та двох синців на голові, крововиливів в м`які покрови голови; крововиливу в товщу правого скроневого м`язу; лінійного перелому кісток склепіння та основи черепу; крововиливів під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома об`ємом близько 115 мл.); крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мозочка; крововиливу в гіпофіз; забою головного мозку, ознак набряку-набухання головного мозку: тупа травма грудей у вигляді: перелому п`ятого правого ребра по заднє-підпахвовій лінії по розгинальному механізму з крововиливом довкола; крововиливу в парааортальну клітковину; тупа травма лівої гомілки та стегна у вигляді: синця на лівій гомілці; повних поперечних переломів великогомілкової та малогомілкової кісток з крововиливами довкола; крововилив в м`які тканини лівого стегна; тупа травма правої гомілки у вигляді: крововиливу в проекції правого колінного суглобу; крайового перелому голівки правої малогомілкової кістки. Всі вищевказані тілесні ушкодження, враховуючи їх характер, утворились незадовго до госпіталізації в лікувальний заклад, від травматичної дії предмету(ів) з властивостями тупого твердого, за механізмом удару-струсу, не виключено, що як у пішохода в умовах дорожньо- транспортної пригоди. Тупа травма голови за ступенем тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, а в даному випадку, як такі, що призвели до смерті згідно (п.п. 2.1.1 «а», 2.1.2 та 2.1.3 «б», «в») «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. та перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Причиною смерті ОСОБА_10 стала вищевказана тупа травма голови, яка ускладнилась розвитком набряку-набухання головного мозку.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 в момент первинного контакту при дорожньо-транспортній пригоді, ймовірніше за все був обернений лівою стороною тіла до транспортного засобу та знаходився в вертикальному чи близькому до нього положенні.

При судово-токсикологічному дослідженні крові, вилученої у трупа ОСОБА_10 етиловий та інші спирти не виявлені.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» № 683 від 26.10.2021, в сечі ОСОБА_6 виявлено метаболіти канабіноїдів. Згідно зазначеного висновку, ОСОБА_6 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-21/15082-4Т від 20.12.2021, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом виконання вимог п.п. 10.1., 16.2., 18.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 16.2., 18.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зі змінами просить вирок суду щодо нього змінити в частині призначеного покарання та ухвалити рішення , яким призначити покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді 5 років позбавленні волі , на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком , передбаченим діючим законодавством України.

Апеляційні скарги від 12.089.2022 та 21ё.10.2022 просив залишити без розгляду.

На переконання принесеної апеляції зі змінами обвинувачений вказує , що вину у вчиненому злочині визнає повністю, та з врахуванням того він раніше не судимий , до кримінальної відповідальності притягується вперше , має постійне місце проживання та роботи , добровільно відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілій ОСОБА_9 і тому вона ніяких претензій до нього не має і не наполягає на призначенні відносно нього покарання пов`язаного з позбавленням волі , вважає що заслуговує на звільнення від відбування призначеного покарання.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник апеляційну скаргу обвинуваченого зі змінами підтримали та просили задовольнити з наведених в них підстав.

Прокурор та представник потерпілого заперечували з приводу задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

Мотиви суд

Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального - процесуального закону , а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину за який він засуджений , ґрунтуються на зібраних у справі доказах , які відповідають фактичним обставинам справи , підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності , допустимості , достовірності , достатності та взаємозв`язку й детально наведених у вироку.

Фактичні обставини по справі та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються. Не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів виходячи із приписів статті 404 ч.3 КПК України.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо суворості призначеного обвинуваченому покарання , колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із матеріалів провадження, призначаючи обвинуваченому покарання , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким , а за формою вини - необережним особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки , офіційно працює , на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває , частково відшкодував потерпілій моральну шкоду , обставину, яка пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю злочину , відсутність обставин які його обтяжують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром є справедливим і підстави для призначення більш м`якого покарання відсутні.

Попри те , що колегія суддів не знаходить підстав для призначення меншого строку покарання у виді позбавлення волі , що унеможливлює застосування положень ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим стоком, колегія суддів також звертає увагу , що відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, може дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням , крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_6 засуджений за вчинення порушення правил дорожнього руху у стані наркотичного сп`яніння , що спричинило смерть потерпілого, вказана обставина виключає застосування при призначенні йому покарання положень ст. 75 КК України і звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Вирок суду відповідає приписам статті 374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства колегією суддів не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,409,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15 серпня 2022 року щодо нього - без змін.

У зв`язку з набранням вироку законної сили взяти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою - у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4