Провадження № 1-кс/947/7166/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000008, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.01.2023за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.259 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 03.01.2023 року по теперішній час на території України здійснювались атаки інформаційного характеру за допомогою різноманітних джерел, тобто засобами електронного зв`язку та телефонами різних операторів мобільного зв`язку за фактом завідомо неправдивого повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єктів власності. Зазначені повідомлення надходили з метою тимчасового припинення діяльності установ, їх компрометації, створення паніки у суспільстві, відволікання фахівців спеціалізованих служб від виконання важливої роботи, витрачання значних матеріальних ресурсів для перевірки такого повідомлення.

На підставі вказаних повідомлень розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000008 від 03.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.259 КК України.

Так, слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється розслідування понад 66 фактів завідомо неправдивого повідомлення про загрози людей, надіслані на електронні адреси та контактні номери телефонів об`єктів критичної інфраструктури, навчальних закладів, торгівельних центрів, житлових будинків, тощо.

З метою встановлення особи, причетної до вчинення вказаного кримінального правопорушення слідчим слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області було надано доручення співробітникам Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту Кіберполіції Національної поліції України,про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.40 КПК України з метою встановлення особи, причетної до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

24.05.2023 слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який ймовірно причетний до надання завідомо неправдивого повідомлення про замінування навчальних закладів на території різних населених пунктів України.

03.06.2023 слідчим слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено мобільний телефон марки «iPhone 11» 128 GB в корпусі фіолетового кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та поміщено до сейф-пакету НПУ №PSP 1091115.

04.06.2023 предмет, вилучений в ході проведення обшуку, був визнаний речовим доказом.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності та зазначив, що власник вилученого майна повідомлений належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження добровільно виданого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 04.06.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя зазначає, що передача на відповідальне зберігання речового доказу у кримінальному провадженні є компетенцію слідчого, а не слідчого судді, а тому в цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи наявність вищенаведених правових підстав для вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна шляхом заборони його відчуження та розпорядження підлягає застосуванню, а в іншій частині клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000008, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.01.2023за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.259 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone 11» 128 GB в корпусі фіолетового кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2

шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження зазначеним майном

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1