Справа № 308/350/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/35/23 (реєстраційний номер апеляційного суду), за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2023 року, частково задоволено погоджене прокурором клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за №0000193, відомості про кримінальне правопорушення в якому 19 грудня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 та ч. 2 ст. 332 КК України, та накладено арешт на тимчасово вилучене під час проведення 06.01.2023 огляду місця події майно, а саме на: три мобільні телефони - марки «Huawei», моделі «AMN-LX9», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , марки «Samsung», моделі «Galaxy F33 5G», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 та марки «іPhone», моделі «A1387»; записник «Hogwarts», чорного кольору; грошові кошти, а саме 14 купюр номіналом 200 корун, 3 купюри номіналом 100 корун, 3 купюри номіналом 500 корун, 6 купюр номіналом 2000 корун та 3 купюри номіналом 5 євро, які належать підозрюваному ОСОБА_7 ; транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору, який належить ОСОБА_8 на праві власності та ОСОБА_9 на праві постійного користування; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 із забороною його відчуження та розпорядження ним, без позбавлення власника або законного володільця права користування автомобілем. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

З матеріалів судового провадження убачається, що 06 січня 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000193, відомості про кримінальне правопорушення в якому 19 грудня 2022 року внесені до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 та ч. 2 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно: транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору, який належить ОСОБА_8 на праві власності та ОСОБА_9 на праві постійного користування; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 ; три мобільні телефони - марки «Huawei», моделі «AMN-LX9», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , марки «Samsung», моделі «Galaxy F33 5G», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 та марки «іPhone», моделі «A1387»; записник «Hogwarts», чорного кольору; дві пластикові картки - «Приватбанк» НОМЕР_7 та «Tankarta» НОМЕР_8 ; грошові кошти, а саме 14 купюр номіналом 200 корун, 3 купюри номіналом 100 корун, 3 купюри номіналом 500 корун, 6 купюр номіналом 2000 корун та 3 купюри номіналом 5 євро, які належать підозрюваному ОСОБА_7 . Слідчий у клопотанні також зазначає, що вищевказані вилучені речі постановою слідчого від 06.01.2023 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. У клопотанні також вказується на те, що автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору, який належать ОСОБА_8 на праві власності та ОСОБА_9 на праві постійного користування використовувався для транспортування осіб як знаряддя та засіб вчинення кримінального правопорушення; мобільні телефони, які належать ОСОБА_9 можуть містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, зокрема відповідну переписку між ОСОБА_9 та іншими учасниками цього кримінального правопорушення, з іншими невстановленими співучасниками злочину, а відповідно може виникнути необхідність у проведенні їх оглядів, при цьому необхідно унеможливити втручання ОСОБА_9 у інформацію, яка зберігається на вказаних пристроях і окрім цього, дані пристрої використовувалися ОСОБА_9 та іншими учасниками для спілкування ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_7 та карта «Tankarta» НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_9 може містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, зокрема перерахунок грошових коштів з карти на карту як інших учасників даного кримінального правопорушення, так і самим підозрюваним; записник «Hogwarts», чорного кольору та грошові кошти, які належать ОСОБА_9 також могли використовуватися для подолання перешкод та досягнення цілей під час підготовки та вчинення організації незаконного перетину осіб через державний кордон України. У клопотанні слідчий також зазначає, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, що повернення вказаного вище майна, у разі засудження ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 332 КК України, може унеможливити виконання вироку суду в частині застосування покарання у виді конфіскації майна. На підставі вищевикладеного, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідчим на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України доведено слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Так, в ухвалі зазначено, що вилучені в ході проведення огляду місця події речі, мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000193, та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Слідчий суддя також дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки визнав доведеним можливість використання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, необхідність проведення експертного дослідження, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Разом з тим, при розгляді клопотання, слідчий суддя взяв до уваги те, що фактичний власник автомобіля ОСОБА_8 , не має статусу підозрюваної у вказаному кримінальному провадженні. Окрім того, за твердженням її представника, ОСОБА_8 , не було відомо про намір вчинення будь-якого кримінального правопорушення із використанням належного їй транспортного засобу, протилежного слідчим не доведено. Матеріали клопотання не містять жодного доказу, на підтвердження причетності саме ОСОБА_8 , до кримінального правопорушення. Окрім того, слідчий суддя взяв до уваги і те, що як вказує у запереченнях адвокат, транспортний засіб, використовується саме ФОП ОСОБА_8 , при здійсненні нею господарської діяльності, що заслуговують на увагу доводи адвоката з приводу безпідставного втручання органу досудового розслідування в господарську діяльність приватного підприємця, що може призвести до обмеження обсягу роботи приватного підприємця, порушення графіку руху міжнародних перевезень, та потенційно може завдати збитки у вигляді втраченої вигоди та невиконанні цивільних угод. На підтвердження доводів що містяться у запереченні, адвокатом надано: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 Серії НОМЕР_10 від 21.03.2001; свідоцтво платника єдиного податку Серії НОМЕР_9 ; Витяг із рішення УКРТРАНСБЕЗПЕКИ № 244 від 11.06.2019 (згідно якого вказано на вид господарської діяльності ОСОБА_8 , зокрема надано дозвіл на вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами); наказ про прийняття на роботу ОСОБА_9 та повідомлення про прийняття працівника (підозрюваного) на роботу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. За наведених вище обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що накладення арешту на транспортний засіб, без заборони користування таким, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, буде доцільним та найменш обтяжливим способом арешту майна. Щодо накладення арешту на банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_7 та карту «Tankarta» НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_9 , слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині задоволенню не підлягає, з огляду на те, що пластикова картка є лише засобом доступу до розрахункового рахунку, на якому можуть зберігатися грошові кошти, а тому накладення арешту на неї у цьому випадку буде незаконним. Тому, на переконання слідчого судді, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує на незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить її скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що все майно, зазначене у клопотанні, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя всупереч вимог кримінального процесуального закону не взяв до уваги те, що арешт вказаного у клопотанні майна має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Просить ухвалу слідчого судді в частині відмови у накладенні арешту у виді позбавлення права власника або законного володільця права користування на тимчасово вилучене у ході проведення 06.01.2023 огляду місця події вилучене майно, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору, який належать ОСОБА_8 на праві власності та ОСОБА_9 на праві постійного користування, та свідоцтво про реєстрації ТЗ серії НОМЕР_6 скасувати та задовольнити клопотання начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській ОСОБА_6 , наклавши арешт на вказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін кримінального провадження, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що про час та місце розгляду апеляційної скарги сторони кримінального провадження повідомлені належним чином; даних про поважність причин неявки прокурора та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від прокурора не надходило. При оцінці заяви адвоката ОСОБА_10 про відкладення розгляду апеляційної скарги береться до уваги те, що: в заяві не наведено таких обставин, які можна було визнати поважними причинами неявки на розгляд апеляційної скарги; розгляд апеляційної скарги неодноразово вже відкладався, у тому числі за заявами адвоката ОСОБА_10 (а. с. 82-83, 89-90). Тому, доводи чергової заяви адвоката ОСОБА_10 про відкладення розгляду апеляційної скарги (розгляд Ужгородським міськрайонним судом кримінального провадження щодо ОСОБА_11 ) - визнаються такими, що не дають підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 .

Так, зі змісту апеляційної скарги убачається, що висновки слідчого судді про: накладення арешту на три мобільні телефони - марки «Huawei», моделі «AMN-LX9», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , марки «Samsung», моделі «Galaxy F33 5G», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 та марки «іPhone», моделі «A1387», записник «Hogwarts», чорного кольору, грошові кошти, а саме 14 купюр номіналом 200 корун, 3 купюри номіналом 100 корун, 3 купюри номіналом 500 корун, 6 купюр номіналом 2000 корун та 3 купюри номіналом 5 євро; відмову у накладенні арешту на дві пластикові картки - «Приватбанк» НОМЕР_7 та «Tankarta» НОМЕР_8 ; накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 , із забороною його відчуження та розпорядження ним, - сторонами кримінального провадження не оспорюються.

Тому, з огляду на положення ст. 404 КПК України, висновки слідчого судді у цій частині апеляційним судом не перевіряються, визнаються належним чином вмотивованими і перевіряються лише у частині доводів апеляційної скарги про незастосування обтяження у вигляді заборони користування транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», д .н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору, та свідоцтвом про його реєстрацію серії НОМЕР_6 .

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує таке.

Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів також вважає, що, відмовивши в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору, та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_6 , із забороною користування ними, слідчий суддя при розгляді клопотання та прийнятті судового рішення взяв до уваги приписи ст. ст. 170-173 КПК України, і дав належну оцінку як доводам клопотання, так і фактичним обставинам, на підставі яких слідчий вніс клопотання. Зокрема, проаналізувавши доводи клопотання слідчого, апеляційний суд вважає, що в ухвалі слідчого судді вірно зазначено й дано належну оцінку тому, що фактичний власник автомобіля - ОСОБА_8 не має статусу підозрюваної у вказаному кримінальному провадженні, і за твердженням її представника, ОСОБА_8 не було відомо про намір вчинення будь-якого кримінального правопорушення із використанням належного їй транспортного засобу. На підтвердження доводів що містяться у запереченні, адвокатом надано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 Серії НОМЕР_10 від 21.03.2001; свідоцтво платника єдиного податку Серії НОМЕР_9 ; Витяг із рішення УКРТРАНСБЕЗПЕКИ № 244 від 11.06.2019 (згідно якого вказано на вид господарської діяльності ОСОБА_8 , зокрема надано дозвіл на вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами); наказ про прийняття на роботу ОСОБА_9 та повідомлення про прийняття працівника (підозрюваного) на роботу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу .

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що матеріали клопотання не містять жодного доказу на підтвердження причетності саме ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, а також те, що транспортний засіб використовується саме ФОП ОСОБА_8 , у здійсненні господарської діяльності, що підтверджується такими доказами: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 Серії НОМЕР_10 від 21.03.2001; свідоцтво платника єдиного податку Серії НОМЕР_9 ; Витяг із рішення УКРТРАНСБЕЗПЕКИ №244 від 11.06.2019 (згідно якого вказано на вид господарської діяльності ОСОБА_8 надано дозвіл на вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами); наказ про прийняття на роботу ОСОБА_9 та повідомлення про прийняття працівника на роботу (підозрюваного); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що накладення арешту на вказаний транспортний засіб, без заборони користування таким, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення буде доцільним та найменш обтяжливим способом арешту майна.

Також апеляційний суд вважає, що обмеження ОСОБА_8 на час проведення досудового розслідування у відчуженні та розпорядженні транспортним засобом та свідоцтвом про його реєстрацію буде достатнім з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та проведення повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів вважає, що вищевказані обставини та наявні в матеріалах судового провадження докази не дають підстав для накладення арешту на автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію шляхом заборони користування ними.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна як арешт транспортного засобу із забороною користування ним, і що прокурором поза розумним сумнівом не доведено законність такого обтяження, оскільки, на переконання апеляційного суду, незастосування такого обтяження не призведе до зникнення транспортного засобу або настання інших наслідків, у тому числі і неможливості проведення відповідних експертиз.

Колегія суддів також вважає, що прокурором, відповідно до ст. 173 КПК України, не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню в разі незастосування арешту транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію шляхом заборони користування ними.

Тому, апеляційний суд вважає, що підстав для обмеження права ОСОБА_8 користуватися належним їй транспортним засобом на даний момент немає, у зв`язку з чим доводи клопотання в цій частині та апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів, дослідивши зібрані в кримінальному провадженні докази, вважає, що застосування найменш обтяжливого способу арешту транспортного засобу не перешкоджатиме повному і всебічному проведенню досудового розслідування, та не буде порушувати право власниці на мирне володіння своїм майном.

Тому, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що все майно, зазначене у клопотанні слідчого, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, всупереч вимогам кримінального процесуального закону не врахував те, що арешт вказаного у клопотанні майна має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору, та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_6 , із забороною користування ними.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді є обґрунтованим, таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону та фактичних обставинах, на підставі яких слідчий вніс клопотання. Погоджуючись із висновком слідчого судді, колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно оцінено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що відмова у задоволенні клопотання слідчого в цій частині є ефективним засобом юридичного захисту від можливого свавілля правоохоронних органів щодо майна (в даному випадку транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію), про що констатується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зосимов проти України».

З огляду на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає, а тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, залишається без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу - сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого, підозрюваного чи їхніх захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що стороною обвинувачення до апеляційної скарги не приєднані будь-які докази (документи), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх; що прокурор, не з`явившись на розгляд клопотання позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів як клопотання, так і апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2023 року, якою частково задоволено погоджене прокурором клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за №0000193, відомості про кримінальне правопорушення в якому 19 грудня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 та ч. 2 ст. 332 КК України, та накладено арешт на тимчасово вилучене під час проведення 06.01.2023 огляду місця події майно, а саме: три мобільні телефони - марки «Huawei», моделі «AMN-LX9», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , марки «Samsung», моделі «Galaxy F33 5G», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 та марки «іPhone», моделі «A1387»; записник «Hogwarts», чорного кольору; грошові кошти, а саме 14 купюр номіналом 200 корун, 3 купюри номіналом 100 корун, 3 купюри номіналом 500 корун, 6 купюр номіналом 2000 корун та 3 купюри номіналом 5 євро, які належать підозрюваному ОСОБА_7 ; транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору, який належать ОСОБА_8 на праві власності та ОСОБА_9 на праві постійного користування; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 із забороною його відчуження та розпорядження ним, без позбавлення власника або законного володільця права користування, - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: