Справа № 302/1537/23
Провадежння № 1-кс/302/202/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2023 р.смт.Міжгір`я
Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,
08 серпня 2023 року слідчий СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, та в якому слідчий просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження арешт рухомого майна, який вилучено під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що проводився 08 серпня 2023 року.
В ході досудового розслідування встановлено, що 07.08.2023 року, біля 16.00 години, в с.Нижній Студений, неподалік будинку №30 «б» Хустського району Закарпатської області, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка с.Суховоля, Бродівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки Нісан-Кашкай номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорізі у напрямку від с.Пилипець до с.Нижній Студений, не впоралась із керуванням та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 , яка рухалася в попутному напрямку по проїзній частині дороги. У результаті вказаної події пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження за попереднім діагнозом у вигляді ЗЧМТ, політравма та її доставлено до КНП ЛПУ Міжгірської РЛ для обстеження. Водій ОСОБА_5 освідчена на стан алкогольного сп`яніння - твереза.
З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б фактично втратитись, або знищитись, у зв`язку з невідкладними обставинами пов`язаними із ризиком втрати слідів та інших речових доказів які можуть вказати на особу, що вчинила вищевказаний злочин, на підставі ч. 1 ст. 237 ч. 3 ст. 214 КПК України (згідно з яких проведення огляду місця події у невідкладних випадках дозволяється проводити до внесення відомостей у ЄРДР) 08.08.2023 в період часу з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, був проведений огляд місця події за адресою: Закарпатська область Хустський район в с. Нижній Студений, вул. Центральна, в ході якого транспортний засіб Nissan Qashqai реєстраційний знак НОМЕР_2 було вилучено.
В ході досудового розслідування також встановлено, що транспортний засіб марки Nissan Qashqai реєстраційний знак НОМЕР_2 фактично може бути знаряддям скоєння кримінального правопорушення та предметом злочину і можуть бути використані як доказ, обставин, що доказуються під час досудового розслідування.
Слідчий вказує у поданому клопотанні, що вищевказаний вилучений транспортний засіб може мати доказове значення для проведення досудового розслідування, а для його більш детального вивчення та проведення певних слідчих дій з вилученим об`єктом, необхідний значний проміжок часу, тому виникає необхідність в застосуванні таких заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що тимчасово вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки зберегло на собі сліди скоєного кримінального правопорушення і необхідне для проведення ряду судових експертиз у кримінальному провадженні, з метою досягнення дієвості кримінального правопорушення, слідчий вважає необхідним застосувати такий захід забезпечення як арешт майна.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з?явився, про день та час розгляду клопотання повідомлялися судом своєчасно та належним чином, проте в поданому клопотанні слідчий просить розглянути подане клопотання про арешт майна без його участі, на задоволенні поданого клопотання наполягає (а.с.24).
В судове засідання власник майна ОСОБА_7 не з`явився, про день та час розгляду клопотання слідчого про арешт майна був повідомлений своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано ним письмову заяву, в якій він просить клопотання про арешт майна розглянути у його відсутність, проти клопотання слідчого просить задовольнити та повернути йому автомобіль у користування (а.с.25).
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на перелічене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення частково клопотання слідчого, з наступних підстав.
Згідно положень ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
У відповідності до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше воно повинно бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчим суддею встановлено, що 07.08.2023 року, біля 16.00 години, в с. Нижній Студений, неподалік будинку №30 «б», Хустського району, Закарпатської області, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка с.Суховоля, Бродівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом марки Нісан-Кашкай н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі у напрямку від с.Пилипець до с.Нижній Студений, не впоралась із керуванням та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 , яка рухалася в попутному напрямку по проїзній частині дороги. У результаті вказаної події пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження за попереднім діагнозом у вигляді ЗЧМТ, політравма та її доставлено до КНП ЛПУ Міжгірської РЛ для обстеження. Водій ОСОБА_5 освідчена на стан алкогольного сп`яніння та згідно висновку КНП ЛПУ «Міжгірська РЛ» за № 87 від 07.08.2023 року - твереза.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 07.08.2023 року, складеного слідчим ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , в період часу з 17-00 години до 19-00 годин 07.08.2023 року слідчим ОСОБА_3 в присутності понятих було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, та в ході огляду було вилученого транспортний засіб - автомобіль марки Nissan Qashqai реєстраційний знак НОМЕР_2 , який було направлено та поміщено на відповідальне зберігання до спеціального майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів Хустського РУП (а.с.8-12).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки Nissan Qashqai реєстраційний знак НОМЕР_2 , являється ОСОБА_7 , громадянин Німеччини, мешканець АДРЕСА_2 (а.с.15).
Згідно з абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Необхідність накладення арешту на вилучений в ході огляду транспортний засіб мотивована слідчим тим, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсовано, втрачено чи знищено, що в підсумку призведе до втрати речового доказу, затягування досудового розслідування, не встановлення об`єктивної істини по справі.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а саме: зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.2, ч.3, ч.4 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Загальними підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий зазначає, що вилучений транспортний засіб є предметом та об`єктом вчинення кримінального правопорушення та арешт необхідно накласти з метою збереження речових доказів.
Вилучений транспортний засіб, на думку слідчого, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення. Обмеження у розпорядженні та відчуженні цим майном є необхідними для збереження цих речей у первісному стані, оскільки усе вилучене майно стане безпосереднім об`єктом експертних досліджень. Не накладення арешту на це рухоме майно, цілком обґрунтованим є ризик зникнення, пошкодження тощо, цих слідів та унеможливить у подальшому проведення зазначених слідчих дій.
Відповідно до вимог ст.173 КПК України, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна. Суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.
Одночасно з цим, згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про арешт вказаного у клопотанні майна, згідно ст.173 КПК України, враховує зазначені в клопотанні підстави для арешту, наслідки арешту майна для власника, володільця (користувача) майна (транспортного засобу), оскільки санкція ч.1 ст.286 КК України не передбачає конфіскації майна, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, тому слідчий суддя вважає неспіврозмірним обмеження права власності на вказаний у клопотанні легковий транспортний засіб - автомобіль марки Nissan Qashqai реєстраційний знак НОМЕР_2 , який належить громадянину Німеччини ОСОБА_7 , та у зв`язку з чим, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотанні слідчого СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в частині заборони користування вищезазначеним транспортним засобом його власником ОСОБА_8 , оскільки під час розгляду клопотання слідчого не доведена необхідність вказаного заходу забезпечення кримінального провадження як володіння та користування рухомим майном, та й зв`язку з не доведенням наявності хоча б одного з ризиків, передбачених ч.1 ст.170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає необхідним в задоволенні клопотання слідчого про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як заборону користування вищевказаним транспортним засобом відмовити за необґрунтованістю вказаних у клопотанні вимог.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173,376 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який проводився 07 серпня 2023 року в період часу з 17-00 годин до 19-00 годин, а саме на:
-автомобіль марки "Nissan Qashqai" реєстраційний знак НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_8 громадянин Німеччини, мешканець АДРЕСА_2 .
В іншій частині клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Вилучене під час огляду місця події від 07.08.2023 року майно, а саме: автомобіль Nissan Qashqai реєстраційний знак НОМЕР_2 - повернути особі, у якої вказане рухоме майно було вилучено, а саме: власнику вищевказаного транспортного засобу, яким є ОСОБА_7 , громадянин Німеччини, мешканець АДРЕСА_2 .
Попередити власника вказаного рухомого майна - ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Зобов`язати ОСОБА_8 за першою вимогою слідчого надавати вищевказаний автомобіль для проведення слідчих дій.
Заборонити власнику вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_8 та будь-яким іншим особам розпоряджатися зазначеним вище майном до прийняття рішення про скасування арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_9