Дата документу 08.08.2023Справа № 554/6810/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, інваліда 2 групи, розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000357, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.

У провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000357 від 12.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України

«Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

У статті 33 Конституції України закріплено право кожного, хто

на законних підставах перебуває на території України, вільно залишати

її територію. Проте, таке право не є абсолютним і може обмежуватися

в умовах воєнного або надзвичайного стану (стаття 64 Конституції України).

Так, указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено, що на період дії правового режиму воєнного стану, конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, у тому числі статтею 33 Конституції України, можуть бути обмежені.

Кабінетом Міністрів України внесено зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

З метою здійснення заходів правового режиму воєнного стану обмежено виїзд з України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім окремих категорій осіб, яким дозволено перетин державного кордону України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, однак

не пізніше квітня 2023 року, у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 мешканців Полтавської області, а також ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , мешканців Закарпатської області виник злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років через державний кордон України під час воєнного стану, поза визначеними пунктами пропуску, за грошову винагороду.

З метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розробили злочинний план, згідно якого: ОСОБА_4 повинен був підшукати громадян України, які мають намір перетнути державний кордон України без належних на те підстав і документів, поза визначеними пунктами пропуску та повідомити вартість таких послуг.

Після чого ОСОБА_7 , відповідно до відведеної йому функції, повинен був зустрітися з такими особами та надати їм обширну консультацію щодо організації механізму перетину державного кордону, поза визначеними пунктами пропуску, повідомити яким чином відбуватиметься розрахунок та розподілятиметься грошова винагорода за послуги з організації перетину державного кордону.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи мешканцями Закарпатської області, відповідно до відведених функції, повинні керувати діями громадян України, які бажають перетнути державний кордон України, зокрема: зустрічати громадян України, які бажають перетнути державний кордон, заселити зазначених осіб у заздалегідь визначеному готелі, зібрати документи, надавати консультації щодо процедури та механізму перетину державного кордону, поза визначеними пунктами пропуску отримати свою частину грошової винагороду за послуги з організації перетину державного кордону.

З цією метою ОСОБА_4 , в період часу з квітня 2023

по 01.08.2023 року, діючи у попередній змові з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підшукав ОСОБА_10 , який мав намір незаконно, у зв`язку з обмеженням виїзду з України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, окрім окремих категорій осіб, яким дозволено перетин державного кордону України у період воєнного стану, виїхати за межі території України поза пунктом пропуску через державний кордон до Республіки Румунія.

28.06.2023 року відбулася зустріч на якій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 довели до ОСОБА_10 план дії, направлений на незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску, тобто повідомили, що вони направлять його до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та по приїзді до Закарпатської області ОСОБА_10 зустріне таксист який відвезе останнього до невстановленої досудовим розслідуванням особи з числа місцевих і та у визначений час підвезе його до кордону, проведе до місця, де він повинен буде перетнути державний кордон України. При цьому ОСОБА_7 повідомив, що грошову винагороду за організацію перетину державного кордону України у сумі 2000 доларів США ОСОБА_10 має передати у м. Полтава ОСОБА_4 , решту грошової винагороди за перетин державного кордону України 2500 доларів США має передати ОСОБА_8 ОСОБА_9 на місці, при безпосередньому перетині державного кордону України на території Закарпатської області.

03.08.2023 року ОСОБА_10 передав грошові кошти в сумі 2000 доларів США ОСОБА_7 та за вказівкою останнього вирушив у с. Синяк Мукачівського району Закарпатської області, де 04.08.2023 заселився в будику на території ДП «Санаторій «Синяк», що розташований адресою: с. Синяк, №1 Мукачівського району Закарпатської області.

Під час перебування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у ДП «Санаторій «Синяк», що розташований адресою: с. Синяк, №1 Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до попередньої домовленості, 06.08.2023 отримали грошову винагороду у розмірі 2 500 доларів США від ОСОБА_10 , за незаконне переправлення останього через Державний кордон України, одразу після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 було затримано працівниками правоохоронних органів.

Таким чином. своїми умисними діями, що виразилися в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, або сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

06.08.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що він буде співпрацювати зі слідством. Просив врахувати, що він утримує неповнолітню дитину, та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що підозрюваний сам з`являється на виклики, не має наміру ухилятися від слідства, фактично визнає обставини кримінального правопорушення, має неповнолітнього сина, тому просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 06.08.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому злочини, висунута підозра є обґрунтованою.

При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні стороною кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,від 16.05.2023 який повідомив всі відомі йому обставини; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 16.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,від 05.07.2023 який повідомив всі відомі йому обставини; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 05.07.2023; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, виключність обставин кримінального провадження (склад учасників цього кримінального провадження; суми неправомірно отриманих коштів; оточення і зв`язки підозрюваного), слідчий суддя вбачає необхідність вийти за межі розмірів застави, визначених у законі.

При цьому, суд зважає на заявлені ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому застава у межах, визначених ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 671 000 гривень, яка достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 14 год. 20 хв. 08 серпня 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 06 жовтня 2023 року, 14 год.20 хв.

Розмір застави визначити у межах 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 671 000 (шістсот сімдесят одна тисяча) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області , ЗКПО 26304855, р/р U A0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по - батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1