УХВАЛА

про вирішення питання про арешт майна

12 травня 2023 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників власника майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого слідчого відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням в якому зазначив, що на досудовому розслідуванні знаходяться матеріали, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 09.02.2021 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України. Просить накласти арешт на майно, що вилучене 18.01.2023 року в ході обшуку в нежитловому приміщенні, закладі громадського харчування за адресою АДРЕСА_1 , яке перебуває у приватній власності ОСОБА_6 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що невстановлена група осіб, за попередньою змовою на території одного з районів Рівненської області організували незаконну діяльність з проведення азартних ігор в підпільних гральних закладах.

В ході виконання доручення на проведення слідчих (розшукових) дій від 18.11.2022 працівниками сектору захисту інтересів суспільства та держав ГУНП в Рівненській області встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 спільно з невстановленими особами на протязі тривалого часу, в порушення вимог указаних норм статті 2 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», з метою отримання незаконного та неофіційного прибутку, знаючи про заборону зайняття гральним бізнесом в Україні, здійснювали незаконне проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор за адресою на території одного з міст Рівненської області, однак діяльність вказаного грального закладу припинено.

На даний час вказані особи продовжують злочинну діяльність та організували незаконне проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, в закладі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в будівлі, що по АДРЕСА_1 .

Зокрема, в даному закладі розташовані ігрові автомати з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які відвідувачі поповнюють готівкою в національній валюті та розпочинають гру. Гра відбувається в інтерактивному форматі за допомогою клавіш на автоматі та у разі виграшу, приз у грошовому еквіваленті видається адміністратором, який контролює хід гри.

Згідно додатку до рішення Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей №214 від 30.04.2021 року у невстановлених осіб відсутні права на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у залах гральних автоматів в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .

18 січня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду ОСОБА_1 від 28.11.2022 року про надання дозволу на проведення обшуку та ухвали слідчого судді Рівненського міського суду ОСОБА_1 від 19.12.2022 про виправлення описки проведено обшук в нежитловому приміщенні, закладі громадського харчування за адресою АДРЕСА_1 , яке перебуває у приватній власності ОСОБА_6 в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 13550 грн.; відеореєстратор «DIGITAL VIDEO RECORDER», відеореєстратор «HIKVISION»; частини ігрового автомата, зокрема 10 купюроприймачів, системну плату з візуалізатором «ANDROMEDA», верхня кришка ігрового автомата (столу) з ігровими кнопками та кабельним підключенням, 10 плат внутрішніх з`єднань, 3 ігрові кнопки.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представники власника майна адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечили, просили в задоволенні його відмовити у зв`язку з тим, що згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні майно, що вилучене 18.01.2023 року в ході обшуку в нежитловому приміщенні, закладі громадського харчування за адресою АДРЕСА_1 , серед яких є блоки управління - не використовують апаратних генераторів випадкових чисел. У зв`язку з вищевказаним, не встановлено незаконну діяльність з проведення азартних ігор в підпільних гральних закладах.

Дослідивши матеріали клопотання в судовому засіданні, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим відділенням поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 09.02.2021 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України.

Згідно висновку експертів №449-Е від 19 квітня 2023 року за результатами проведення комісійної судової комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні майно, що вилучене 18.01.2023 року в ході обшуку в нежитловому приміщенні, закладі громадського харчування за адресою АДРЕСА_1 , серед яких є блоки управління - не використовують апаратних генераторів випадкових чисел.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як видупокарання абозаходу кримінально-правовогохарактеру щодоюридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.

Слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, що вилучене 18.01.2023 року в ході обшуку в нежитловому приміщенні, закладі громадського харчування за адресою АДРЕСА_1 , яке перебуває у приватній власності ОСОБА_6 .

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170цього Кодексу); 5 )розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі "Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі "Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі "Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Згідно ч. 1ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене, вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, а також що слідчий у клопотанні не навів нових достатніх обґрунтувань щодо необхідності арешту майна, слідча суддя не вбачає правових підстав для накладення арешту на майно, про яке йдеться у клопотанні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, те що слідчим не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення забезпечення кримінального провадження, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 170, 171, 173 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого слідчого відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно, що вилучене 18.01.2023 року в ході обшуку в нежитловому приміщенні, закладі громадського харчування за адресою АДРЕСА_1 , яке перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , зокрема на: грошові кошти в сумі 13550 грн.; відеореєстратор «DIGITAL VIDEO RECORDER», відеореєстратор «HIKVISION»; частини ігрового автомата, зокрема 10 купюроприймачів, системну плату з візуалізатором «ANDROMEDA», верхня кришка ігрового автомата (столу) з ігровими кнопками та кабельним підключенням, 10 плат внутрішніх з`єднань, 3 ігрові кнопки. - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА