Справа №590/488/23
Провадження №1-кп/590/81/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 11.04.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, заміжньої, на утриманні має одну неповнолітню дитину, з неповною вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 Порядку, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно - територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «ЄПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

Свеську селищну територіальну громаду віднесено включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75.

14.02.2023 ОСОБА_4 , яка фактично проживала і до теперішнього часу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, а саме: бюджетними коштами у вигляді державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, в повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом подання письмової заяви до Ямпільського відділу з питань призначення державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Шосткинської РДА про взяття її на облік, як внутрішньо переміщеної особи.

При цьому, в заяві ОСОБА_4 вказала місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , хоча за вказаною адресою місця проживання вона ніколи не проживала.

Письмова заява про взяття на облік була надана до Ямпільського відділу з питань призначення державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Шосткинської РДА для включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, та щодо ОСОБА_4 сформовано довідку про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи від 14.02.2023 №5918-.

Після цього, на підставі недостовірних відомостей про фактичне проживання за адресою: АДРЕСА_2 , які ОСОБА_4 з метою протиправного заволодіння коштами Державного бюджету України, діючи шляхом обману, внесла у свою заяву від 14.02.2023, Міністерством соціальної політики України останній було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка нараховувалась та виплачувалась з лютого по квітень включно 2023 року.

За вказаний період ОСОБА_4 було нараховано та виплачено з Державного бюджету допомогу на загальну суму 6000 грн., яку вона отримувала у лютому, березні та квітні 2023 року в розмірі 2000 гривень щомісячно на належний їй банківський рахунок «Приватбанку».

Таким чином ОСОБА_4 шляхом обману заволоділа чужим майном, а саме: грошовими коштами у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на загальну суму 6000 грн., спричинивши тим самим державі в особі Міністерства соціальної політики України збитки на вказану суму. Отриманими коштами ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що вона дійсно отримала державну допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, вказавши в заяві недостовірні відомості, а саме вказала місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , хоча за вказаною адресою місця проживання вона не проживала. Загальна сума отриманої допомоги складає 6000 грн., матеріальна шкода на вказану суму потерпілій стороні на даний час відшкодована. Обвинувачена у вчиненому щиро розкаялась, просила суворо не карати.

Представник потерпілої сторони - Міністерства соціальної політики України (Мінсоцполітики) ОСОБА_5 ,в судове засідання не з`явився від нього на адресу суду надійшла заява в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не має.

Заслухавши пояснення обвинуваченої, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та її дії кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинила кримінальний проступок, у вчиненому розкаялась, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкодиі це об`єктивно встановлено під час судового розгляду, виходячи з поведінки особи протягом судового провадження, її відвертого визнання вини, сорому з приводу вчинку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченої, яка притягується до кримінальної відповідальності вперше, її вік, стан здоров`я, перебування на її утриманні неповнолітньої дитини, позицію представника потерпілої сторони, які не мають до обвинуваченої претензій як морального так і морального характеру, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.190 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначення основного покарання у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.190 ч.1 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити їй покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень).

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1