Справа № 204/3024/23
Провадження № 1-кп/204/733/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 000662 від 01.08.2022, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказане кримінальне провадження.

23.06.2023 прокурор подав до суду клопотання про продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в обґрунтування якого зазначає, що обставини, викладені в обвинувальному акті, підтверджуються низкою зібраних під час досудового розслідування доказів та дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, існує потреба у продовженні застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обставинами, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, та продовжують існувати є те, що ОСОБА_6 , може переховуватися від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів: санкцією ч. 4 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а ч. 1 ст. 263 КК України - позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Також, згідно з приміткою до ст. 45 КК України, злочин передбачений статтею 191 КК України, відноситься до категорії корупційних, за якими не застосовуються норми звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза суворого покарання. Так, у рішенні ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що прийняли рішення про обрання необхідної міри запобіжного заходу, з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

З огляду на відсутність стійких соціальних зв`язків (обвинувачений не одружений, дітей не має, постійно проживає сам) та тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винуватим, з метою уникнення від відповідальності обвинувачений може переховуватися від суду. Водночас, станом на даний час обвинувачений фактично проживає у місті Покровську Донецької області, що знаходиться неподалік від зони проведення активних бойових та військових дій на території Донецької області внаслідок військової агресії російської федерації проти України, а також неподалік від територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (лінія розмежування з так званою ДНР).

Окрім того наявність ризику переховування від суду також підтверджується процесуальною поведінкою обвинуваченого під час проведення судових засідань після направлення обвинувального акту до суду, яка виразилася в наступному.

Так, ще під час дії раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, захисником обвинуваченого заявлено відвід головуючому у судовому засіданні.

Розгляд вказаної заяви призначено 13 березня 2023 року на 09:30, про що ОСОБА_6 повідомлено у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством шляхом доставлення повідомлення на його особистий номер мобільного телефона у додатку «Viber», яке він отримав о 12:51 10 березня 2023 року.

Проте у призначене судове засідання ОСОБА_6 , маючи відповідні обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу, а також обов`язок прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, не з`явився, про причини своєї неявки суду жодним чином не повідомив.

Вже під час судового засідання захисник повідомив про подане ОСОБА_6 клопотання щодо розгляду заяви про відвід за його участі у режимі відеоконференції з зали судових засідань Селидівського міського суду.

Зміст поданого клопотання свідчить про те, що ОСОБА_6 був фактично обізнаним про дату та час призначення судового розгляду.

Після подання вказаного клопотання ОСОБА_6 від суду або прокурора будь?якого дозволу на виїзд поза межі міста Покровська до міста Селидове, як того вимагала діюча на той час ухвала про застосування запобіжного заходу, не отримав.

Незважаючи на це, а також на те, що питання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції має вирішуватись у судовому засіданні, ОСОБА_6 у призначений дату та час до суду не з`явився.

У подальшому, під час розгляду заяви про відвід, судом за вищевказаним клопотанням ОСОБА_6 надано можливість бути присутнім у режимі відеоконференції, розгляд справи перенесено на 13:00, про що його також повідомлено за допомогою додатку «Viber».

Однак ані о 09:30, ані о 13:00, чи у будь-який інший час ОСОБА_6 будь-яким способом до суду не з`явився, про що свідчать пояснення консультанта Селидівського міського суду ОСОБА_7 .

Викладене свідчить про очевидне ухилення ОСОБА_6 від явки у судове засідання, у якому він був зобов`язаний прийняти участь.

Окрім того, така неявка ОСОБА_6 унеможливила розгляд раніше поданого клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Викладені відомості, на думку сторони обвинувачення, безумовно свідчать про наявність ризику переховування ОСОБА_6 від суду.

Також у кримінальному провадженні існує ризик, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста з огляду на характер інкримінованих останньому кримінальних правопорушень.

Обставинами, що підтверджують наявність вказаного ризику є те, що вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , безпосередньо пов`язане із зайняттям ним посади та здійснення повноважень Селидівського міського голови, а допитані за вказаним фактом свідки (зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші) є працівниками Селидівської міської ради, відносно яких ОСОБА_6 являвся керівником. Використовуючи отриманий авторитет керівника, ОСОБА_6 може спробувати переконати, домовитись, або залякати таких свідків з метою надання ними неправдивих свідчень, або відмови їх надати безпосередньо суду.

Крім того, використовуючи отримані під час здійснення повноважень голови органу місцевого самоврядування знайомства та зв`язки, ОСОБА_6 може здійснити дії щодо впливу на інших свідків з числа військовослужбовців, правоохоронців, працівників об`єктів критичної інфраструктури, представників комунальних підприємств, яким передано частину закупленого ОСОБА_6 військового майна (зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ), а також спеціаліста у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_21 .

Водночас, крім висновків судових експертиз, відомості про причетність ОСОБА_6 до передбаченого ст. 125 КК України злочину також отримано під час допитів в якості свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , потерпілої ОСОБА_29 . Враховуючи соціальний статус ОСОБА_6 в структурі органів місцевого самоврядування, а також той факт, що останній, як і свідки, є мешканцем Донецької області, та факт того, що вчинення вказаного кримінального правопорушення здійснено шляхом фізичного насилля проти здоров`я потерпілого, є підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на вищевказаних свідків задля зміни ними раніше наданих свідчень, у тому числі безпосередньо в його інтересах.

Окрім цього, інші, більш м`які запобіжні заходи, не можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 з наступних причин:

- особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та обрання такого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам, та матиме наслідком перешкоджання встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повному, всебічному та об`єктивному судовому розгляду шляхом незаконного впливу на свідків з метою уникнення покарання, а також спробами ухилитися від суду;

- особиста порука на адресу Донецької обласної прокуратури та суду не надходили письмові звернення осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за обвинуваченого, що, крім вище наведеного, негативно характеризує його особистість.

Таким чином, застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню вищевказаним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та надасть йому можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину, а також те, що інкриміновані кримінальні правопорушення створюють в очах громадян негативне враження безладдя та безкарності, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігання вищевказаним ризикам, відносно останнього, на переконання сторони обвинувачення, слід продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Також прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про відкриту трансляцію судових засідань по цій справі в мережі інтернет, посилаючись на те,що наразі судом по справі не допитані свідки, а трансляція судового процесу надасть можливість недопитаним свідкам бути ознайомленими з показами до безпосереднього допиту в суді інших свідків та потерпілих, що є порушенням норм КПК України та може призвести до спотворення істини в судовому процесі. Крім того предметом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, є неякісні бронежилети, а тому дослідження доказів в частині закупівлі органом місцевого самоврядування такої продукції для потреб Збройних сил України під час відкритої трансляції судових засідань в мережі інтернет може спричинити негативні наслідки для обороноздатності країни та використано ворогом на шкоду її територіальної цілісності.

Захисники ОСОБА_6 подали до суду заперечення на клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в обґрунтуванні якого, з посиланнями на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, зазначають, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування та на момент продовження запобіжного заходу до теперішнього часу не знайшли свого підтвердження, а прокурором не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували їх наявність. Висунуте ОСОБА_6 обвинувачення не може бути підставою для застосування стосовно останнього нічного домашнього арешту не доводячи реальних ризиків на момент розгляду клопотання прокурора про продовження строків нічного домашнього арешту. Посилання прокурора на наявні ризики на даний час не мають реального свого підтвердження, місцезнаходження потерпілого наразі органу досудового розслідування невідомо. Щодо впливу на свідків сторона захисту вважає, що обвинувачений є особою, яка не проживає на території міста Полтави та майже нікого не знає та не може апріорі на будь-кого впливати. Обвинувачений ОСОБА_6 має соціальні зв`язки та повагу у місті Покровську, раніше не судимий, є депутатом та потребує постійного лікування в закладах охорони здоров`я, за місцем мешкання характеризується позитивно. Також сторона захисту зазначає, що обвинувачення, висунуті прокурором є результатом політичного тиску на ОСОБА_6 та на теперішній час є наявність підстав для зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні захисники проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні не заперечували, також підтримали клопотання обвинуваченого про відкриту трансляцію судових засідань в мережі інтернет.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав до суду клопотання про відкриту трансляцію судових засідань по цій справі в мережі інтернет у зв`язку зі значним суспільним інтересом до цієї справи та задля забезпечення неупередженості судового розгляду. У судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Від ГО «Всеукраїнська люстрація» до суду надійшло звернення, в якому остання просить суд проводити онлайн-трансляціюна веб-порталі «Судова влада України» судових засідань по цій справі.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом статей 131-132, 176 КПК України, визначено, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досліджуючи питання наявності обґрунтованості підозри суд зазначає наступне.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання суд керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначення «обґрунтованої підозри» надано, зокрема, у рішенні «Fox, CampbellandHartley v. TheUnitedKingdom», згідно з яким «…існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване», буде залежати від усіх обставин справи» [15, § 32]. Таке формулювання ЄСПЛ також підтверджено в таких його рішеннях, як «Нечипорук і Йонкало проти України», «Erdagoz v. Turkey», «Labita v. Italy», «IlgarMammadov v. Azerbaijan» та доповнено вказівкою на те, що «факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи» [16, §§ 34, 36], і так само «висунення обвинувачення» [17, § 184].

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На переконання суду фактів та інформації, які містяться у матеріалах кримінального провадження та клопотанні прокурора достатньо для того аби не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 дійти висновку про обґрунтованість повідомленої обвинуваченому підозри в розумінні ст. 194 КПК України.

Досліджуючи питання наявності існування ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що у випадку визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень обвинуваченому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, як самостійно, так і з урахуванням відсутності в останнього стримуючих соціальних факторів (обвинувачений не одружений, немає дітей) може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того суд зауважує, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_6 збільшуються можливості для ухилення від суду та органів досудового розслідування, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого.

Таким чином суд погоджується з доводами прокурора, викладеними у клопотанні та вважає, що у цьому кримінальному провадженні існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду враховуючи обставини кримінального провадження.

Також, з огляду на стадію судового провадження та обумовлену встановленою КПК процедурою отримання показань свідків, судом встановлено наявність ризику незаконного впливу обвинуваченим на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Суд вважає слушними доводи прокурора, стосовно того, що у випадку не продовження застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу, останній, використовуючи отримані під час здійснення повноважень голови органу місцевого самоврядування знайомства та зв`язки, матиме можливість здійснювати тиск на свідків, з метою зміни ними своїх показань або відмови від наданих показань.

Крім того, суд бере до уваги характер інкримінованого обвинуваченому правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України та вважає ймовірним існування ризику незаконного впливу на потерпілу.

Враховуючи доведеність недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, обґрунтованості підозри, дійсних та триваючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, серйозність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим та відсутність обставин, які не виправдовують такий ступінь втручання у його права і свободи особи, суд вважає, що продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту матиме раціональний зміст, сприятиме належній процесуальній поведінці обвинуваченого та сприятиме дієвості цього кримінального провадження.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, недоведеність існування підстав для продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження, зокрема, тому, що ухвали суду від 17.03.2023 та від 28.04.2023 набрали законної сили, в тому числі після апеляційного перегляду.

Оскільки на даній стадії кримінального провадження суд позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, суд не враховує, посилання сторони захисту на те, що висунуте ОСОБА_30 обвинувачення свідчить про політичний тиск.

З огляду на викладене суд убачає підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стоком на два місяці з покладенням у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, справа підсудна Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, підстав щодо її закриття, зупинення розгляду чи направлення прокурору для проведення досудового провадження суд не вбачає.

Під час порушення кримінального провадження і досудового слідства не було допущено порушень КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Враховуючи принцип гласності та відкритості кримінального судочинства, судове засідання слід проводити відкрито, обмеження щодо відкритості, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Досліджуючи питання щодо можливості онлайн трансляції судового розгляду на офіційному каналі Youtube "Судова влада України" суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 7 КПК України однією із засад кримінального провадження є гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 КПК України, кожен, хто присутній в залі судового засідання, може вести стенограму, робити нотатки, використовувати портативні аудіозаписуючі пристрої. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, транслювання судового засідання по радіо і телебаченню, а також проведення звукозапису із застосуванням стаціонарної апаратури допускаються на підставі ухвали суду, що приймається з урахуванням думки сторін та можливості проведення таких дій без шкоди для судового розгляду.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених законом. У відкритому судовому засіданні мають право бути присутніми будь-які особи. У разі вчинення особою дій, що свідчать про неповагу до суду або учасників судового процесу, така особа за вмотивованим судовим рішенням може бути видалена із зали судового засідання; особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, встановлених законом. Трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду. Якщо всі учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснюється транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет в обов`язковому порядку. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійсненні учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав. Суд може визначити місце в залі судових засідань, з якого має проводитися фотозйомка, відеозапис.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КПК України, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

Суд зобов`язаний забезпечити гласність та відкритість судового розгляду кримінального провадження, але при цьому суворо дотримуватися вищевказаних норм, які направлені на захист права осіб-учасників кримінального провадження, на повагу до особистого життя.

У ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В рекомендаціях № 19 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про надання через ЗМІ інформації про кримінальні процеси» від 10.07.2003 зазначено, що пряма трансляція ЗМІ із зали судових засідань та зйомка такого засідання підлягають забороні завжди, крім тих випадків, коли це прямо дозволяє закон чи уповноважений судовий орган. Трансляцію та зйомку можна дозволити лише в тому разі, якщо вони не створюють небезпеки впливу на потерпілих, свідків, учасників судового розгляду, суддів.

В силу ч. 4 ст. 352 КПК України кожен свідок допитується окремо. Свідки, які ще не дали показань, не мають права перебувати в залі судового засідання під час судового розгляду.

Таким чином, вказаною нормою встановлена законодавча заборона перебування недопитаних свідків у залі судового засідання під час судового розгляду, а у разі здійснення трансляції судового засідання в мережі Інтернет на «YouTube» каналі «Судова влада України`недопитані свідки можуть стати спостерігачами допитуінших свідків, що призведе до порушення вимог ст. 346 КПК України. Як наслідок, у недопитаних свідків складеться попередня оцінка та заздалегідь визначене ставлення стосовно тих чи інших обставин, та показань осіб, які вже будуть допитані в судовому засіданні. Отже трансляція судового засідання під час допиту свідків неминуче призведе до упередженості свідків, може призвести до нівелювання доказової бази, а відтак матиме негативні наслідки для судового розгляду.

Також, на думку суду, є слушними посилання прокурора на те, що дослідження в судовому засіданні в режимі онлайн-трансляції письмових доказів, під час яких будуть дослідженні обставини, які містять інформацію щодо обороноздатності України, може діятиме на шкоду суверенітету, військовій та інформаційній безпеці України під час воєнного стану.

Таким чином, враховуючи, що в даному кримінальному провадженні ще не допитані свідки, не досліджені письмові та інші докази, суд клопотання задовольняє частково та вважає за можливе дозволити трансляцію судового розгляду вказаного кримінального провадження в мережі інтернет на YouTube канал "Судова влада України" та порталу "Судова влада України", за виключенням судових засідань, під час яких будуть дослідженні обставини, які містять інформацію щодо обороноздатності України, інших відомостей, які діятимуть на шкоду суверенітету, військовій та інформаційній безпеці України під час воєнного стану, а також судових засідань в частині допиту свідків кримінального провадження, що жодним чином не порушує гласність судового засідання, відповідає меті судового провадження й не шкодить відкритості судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 176-178, 181, 314-317, 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби задовольнити.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нічний час доби з 22.00 год по 05.00 год залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 23 серпня 2023 року, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги обвинуваченому та подальшого невідкладного повернення до житла;

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 23.08.2023 року наступні обов`язки:

- не відлучатися з міста Покровськ Донецької області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 . ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_30 ; потерпілою ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_31 ;

- утримуватись від спілкування з будь-якими працівниками Селидівської міської ради, Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» (за винятком випадків необхідності надання медичної допомоги), військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , КП «КОМУНАЛЬНИК М.СЕЛИДОВЕ», ІНФОРМАЦІЯ_32 (за винятком здійснення дій, пов`язаних з пожежною безпекою), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_33 » ІНФОРМАЦІЯ_34 , де б такі працівники не перебували;

- здати на зберігання до органів/підрозділів ДМС свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, якщо такі маються.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Призначити кримінальне провадження № 0000662 від 01.08.2022, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпро, пр.Пушкіна, 77б, на 23.06.2023 о 15.00 год.

Клопотання сторони захисту про онлайн трансляцію судового розгляду на офіційному каналі Youtube "Судова влада України" задовольнити частково.

Дозволити трансляцію судового розгляду технічними засобами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінального провадження № 0000662 від 01.08.2022 за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, до мережі Інтернет на You Tube канал "Судова влада України" та порталу "Судова влада України", за виключенням судових засідань, під час яких будуть дослідженні обставини, які містять інформацію щодо обороноздатності України, інших відомостей, які діятимуть на шкоду суверенітету, військовій та інформаційній безпеці України під час воєнного стану, а також судових засідань в частині допиту свідків кримінального провадження.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Передати ухвалу до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 для виконання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1