Ухвала

Іменем України

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 1-13/10

провадження № 51 - 3773зно20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2010 року та ухвали Верховного Суду України від 14 липня 2011 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

За вироком Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, пунктами 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Верховний Суд України ухвалою від 14 липня 2011 року за наслідками розгляду касаційного подання прокурора, касаційних скарг засуджених та захисників змінив зазначений вирок, виключивши з нього рішення суду про визнання як доказу показань ОСОБА_5 , які він давав під час проведення з ним судово-психіатричної експертизи, а також пом`якшив призначене ОСОБА_6 покарання за пунктами 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та, відповідно, за сукупністю злочинів, до 15 років позбавлення волі. У решті вирок залишено без змін.

Захисник ОСОБА_4 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_5 , 10 квітня 2023 року звернувся із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2010 року та ухвали Верховного Суду України від 14 липня 2011 року за нововиявленими обставинами в порядку Глави 34 КПК України, яка ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2023 року була повернута як така, що подана із пропуском строку для її подачі, і він як особа, яка її подала, не порушував питання про його поновлення.

18 квітня 2023 року захисник ОСОБА_4 повторно звернувся із відповідною заявою, одночасно подавши із нею клопотання про поновлення строку для її подачі. Клопотання обґрунтував тим, що у цій кримінальній справі наявні обставини, які, на його думку, підтверджують невинуватість ОСОБА_5 , а тому за ч. 3 ст. 461 КПК України строк на звернення із відповідною заявою про перегляд судових рішень не обмежений. Крім цього стверджує, що через звернення засудженого, який дізнався про існування нововиявлених обставин 15 лютого 2021 року, із касаційною скаргою, а не в порядку, визначеному Главою 34 КПК України, сторона захисту була позбавлена можливості дотриматися процесуальних строків, що визначені законом.

Перевіривши вказану заяву із клопотанням та долучені до неї матеріали, колегія суддів касаційного кримінального суду дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

В той же час, ч. 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається із клопотання захисника він не міг вчасно подати заяву, оскільки засуджений ОСОБА_5 , будучи необізнаним про відсутність процесуальної можливості повторного касаційного оскарження судових рішень, замість подачі заяви про перегляд вироку та ухвали за нововиявленими обставинами, надіслав до суду касаційну скаргу.

У своїй заяві захисник ОСОБА_4 не наводить аргументів про те, як дії судів, які здійснювали ініційований саме засудженим розгляд питання стосовно повторного касаційного оскарження рішень щодо нього, стали причиною пропуску ним строку на звернення в порядку Глави 34 КПК України.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення захиснику строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, зазначених у його клопотанні.

Щодо посилань захисника ОСОБА_7 на те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 461 КПК України строк звернення із заявою у даній кримінальній справі є необмежений, то вони безпідставні з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 461 КПК України встановлено проміжок часу, впродовж якого учасники процесу мають право звернутися до відповідного суду, який перший припустився помилки через незнання певних обставин, із заявою про перегляд судового рішення, тобто вчинити процесуальну дію для здійснення свого права.

Така норма введена законодавцем для обмеження строку, протягом якого у особи є можливість подати заяву, задля досягнення стабільності судових рішень та з метою дотримання принципу юридичної визначеності, що є складовою верховенства права.

В той же час частинами 2-4 наведеної статті врегульовано строк перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, тобто встановлено проміжок часу, впродовж якого гарантовано право на виправлення судової помилки, якщо учасник процесу звернеться до суду до закінчення строків, закріплених у ч. 1 ст. 461 КПК України.

Ототожнення захисником ОСОБА_7 правил, що закріплені у ч. 1 та ч. 4 ст. 461 КПК України є його власним тлумаченням норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 464, п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України заява захисника про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами підлягає поверненню, оскільки вона подана після закінчення строку звернення і суд касаційної інстанції за клопотанням такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ч. 3 ст. 464 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 в поновленні строку для подачі заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2010 року та ухвали Верховного Суду України від 14 липня 2011 року щодо ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами.

Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2010 року та ухвали Верховного Суду України від 14 липня 2011 року щодо ОСОБА_5 повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3