Провадження № 11-кп/824/2384/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Коломійцівка Носівського (Ніжинського) району Чернігівської області, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч. 4 ст 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Початок строку відбування покарання обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття її під варту. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року - скасовано. Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду 04 березня 2020 року приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , знаходячись біля станції метрополітену «Університет», яка розташована на бульварі Тараса Шевченка, у м. Києві, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_12 та в цей момент у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій протиправний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 зателефонувала знайомій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та запропонувала їй разом відкрито викрасти майно, що належить ОСОБА_12 , на що особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, погодилася, при цьому про свої наміри ОСОБА_10 не повідомила ОСОБА_11 , яка перебувала разом з нею.

В подальшому, ОСОБА_10 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження домовилися про те, що вона запропонує ОСОБА_12 пройти до двору будинку АДРЕСА_3 , де на них чекатиме особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою відкритого викрадення майна, що належить ОСОБА_12 .

Так, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 04 березня 2020 року приблизно о 01 год. 30 хв., знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , наблизилися до ОСОБА_12 , та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи спільно із ОСОБА_10 , нанесла ОСОБА_12 два удари в область голови.

В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_10 , скориставшись умовами, які виникли, дістала з кишені куртки ОСОБА_12 мобільний телефон марки «iPhone 11» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 27 988 (двадцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 73 копійки та пристрій для куріння «IQOS З DUO» вартістю 1 932 (одна тисяча дев`ятсот тридцять дві) гривні 43 копійки, після чого ОСОБА_10 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, в період дії воєнного стану, запровадженого Законом України «Про ствердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовжено Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, а також продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_13 вчинила повторне викрадення чужого майна при наступних обставинах.

Так, 20 травня 2022 року приблизно 16 годині 00 хвилин ОСОБА_13 перебувала в приміщені ресторану «Ой, мамо, це було в Тбілісі», що за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 109, разом зі своїм наглядно знайомим ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «Мейзу ТХ 16», який належить ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_13 о 16 годині 02 хвилини, дізнавшись у ОСОБА_14 пароль від телефону під приводом дзвінка, попросила в останнього його мобільний телефон марки «Мейзу ТХ 16» ІМЕ1: НОМЕР_3 , ІМЕ12: НОМЕР_4 , вартістю 2 543 (дві тисячі п`ятсот сорок три) гривні 33 (тридцять три) копійки.

Після чого ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщені ресторану «Ой, мамо, це було в Тбілісі», що за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 109, передав мобільний телефон марки «Мейзу ТХ 16» ОСОБА_13 .

Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_13 вийшла з ресторану та, маючи доступ до мобільного додатку «Oschad 24/7», який був встановлений на мобільному телефоні ОСОБА_14 , перебуваючи у невстановленому місці, вирішила повторно таємно викрасти грошові кошти, що належать останньому.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене у період воєнного стану, в невстановленому місці ОСОБА_13 , використовуючи мобільний телефон марки «Мейзу ТХ 16», який належить ОСОБА_14 , за допомогою мобільного додатку «Oschad 24/7», вирішила перевести кошти в сумі 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень з банківської карти № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_14 на банківську карту № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_15 , яка на той момент перебувала у її користуванні та в подальшому розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_10 покарання: за ч. 2 ст 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 4 ст 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70, ст..72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнити її від відбування основного покарання із випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Згідно п.1,2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст 76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В обґрунтування апеляційної скарги не оспорюючи доведеність винуватості та кваліфікацію дій, вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через суворість, та вважає, що судом не було враховано інші дані про особу обвинуваченої, а саме її активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки остання з`явилась до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві та добровільно повідомила про вчинення нею злочину та добровільно надала працівникам поліції викрадений телефон; має намір створити родину, заміжня, вагітна, про що було повідомлено суд; за час розгляду справи будь-яких нових злочинів не вчиняла; відшкодувала потерпілому завдані збитки. Вважає, що за наявності пом`якшуючих обставин, а саме: повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також з урахуванням, що обвинувачена раніше не судима, неофіційно працевлаштована, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, заміжня, вагітна, що вказує на наявність обставин для призначення покарання без ізоляції її від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, вид та розмір покарання як за кожне кримінальне правопорушення, так і за їх сукупністю, у апеляційному порядку не оскаржується та не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Проте, доводи апеляційної скарги захисника про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з встановленням іспитового строку є слушними.

Під час апеляційного розгляду захисником обвинуваченої надана копія свідоцтва про народження, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 у обвинуваченої народися син ОСОБА_16 .

Відповідно до вимог ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам , які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше 5 років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 є несудимою особою, має місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаялася у вчиненому, їй призначено покарання у виді не більше 5 років позбавлення волі, має сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , колегія суддів вважає необхідним звільнити засуджену від відбування призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва покарання з встановленням іспитового строку до досягнення дитиною семирічного віку з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

При чому доводи захисника про необхідність звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі саме ст.75 КК України , колегія суддів вважає непереконливими , приймаючи до уваги наявність підстав для застосування приписів, передбачених ст.79 КК України.

З огляду на наведене, вирок підлягає зміні у частині призначеного обвинуваченій покарання.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року щодо ОСОБА_10 у частині призначеного покарання змінити.

На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку до досягнення дитиною ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , семирічного віку.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 такі обов`язки:

- періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: