Справа № 588/527/23
№ провадження 1-кп/588/72/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження від 03.01.2023 за №0000004 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 31.05.2023 року за частиною 3 статті 246 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 та 4 статті 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_5 04.03.2022 року близько 12 год. 25 хв., виявивши пошкоджені вхідні двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: по АДРЕСА_2 , належного фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 вирішив вчинити крадіжку наявного там майна.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_5 підійшов до вхідних металопластикових дверей зазначеного магазину, які були в зачиненому стані, але мали пошкодження у вигляді розбитого скла верхнього відділу їх лівої частини, переступив через нижню частину дверей і через отвір потрапив до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Перебуваючи в торговому залі, останній ходив по рядах та взяв наступні товари: светр чоловічий; шампунь Head & Shoulders 400 мл. вартістю 234 грн. 00 коп., батарейки Videx AAA (R03) (R03) лужні Blister Card 6 шт. 379 грн. 08 коп., рушник махровий Ярослав білий 100*150 см білий 263 грн. 90 коп.; мило господарське 200 г 13 грн. 00 коп.; навушники Celebratе D2 - 87 грн. 92 коп. Потім поклав вказані речі до кишень своєї куртки і разом з викраденим залишив приміщення магазину, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними, суспільно небезпечними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 майнову шкоду, яка становить 1070 грн. 08 коп.

Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_5 07.04.2022 року, точний час не встановлено, прийшов додому до свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 та попросив у ОСОБА_8 належну останньому платіжну карту ПАТ КБ «ПриватБанк», пояснивши це тим, що йому необхідно отримати грошовий переказ коштів, які йому нібито перерахує тітка з Москви. Потерпілий ОСОБА_8 для отримання переказу дав ОСОБА_5 свою платіжну карту ПАТ КБ «ПриватБанк» та повідомив останньому пін-код від неї. Отримавши таким чином платіжну карту ПАТ КБ «Приватбанк» потерпілого, 07.04.2022 приблизно о 13 год. ОСОБА_5 підійшов до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого в будівлі по вул.Вознесенській в м.Тростянець Охтирського району та використовуючи вищевказану картку та пін-код до неї, перевірив баланс та виявив на її рахунку суму 5 000 грн. У ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння коштами ОСОБА_8 . Реалізовуючи корисливий умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи в умовах воєнного стану, уведеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року, ОСОБА_5 , скориставшись доступом до рахунку потерпілого ОСОБА_8 , здійснив зняття готівки з карти у сумі 4000 грн. та привласнив їх. Наступного дня 08.04.2022 ОСОБА_5 повернув платіжну карту ПАТ КБ «ПриватБанк» потерпілому ОСОБА_8 , при цьому про зняття коштів не розповів. Отримавши можливість розпорядитися викраденими грошовими коштами ОСОБА_5 витратив їх на власні потреби.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

За встановлених обставин діяння ОСОБА_5 суд кваліфікує:

- за частиною 3 статті 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення;

- за частиною 4 статті 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин пред`явленого обвинувачення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, під час допиту пояснив, що 04 березня 2022 року у період окупації міста Тростянець військовими РФ близько 12 год. ОСОБА_5 перебував у черзі за хлібом. Після цього він був зупинений на блокпосту озброєним російським військовим, який у обвинуваченого спитав де у місті можна знайти засоби для гоління, на що ОСОБА_5 провів цього військового до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по вулиці Вознесенська у м. Тростянець, вхідні двері якого вже були пошкоджені. Обвинувачений разом з військовим зайшов до приміщення магазину, де серед товарів, які були в торговому залі взяв собі кофту чоловічу, батарейки, рушник, навушники, мило та шампунь, які поклав до кишені та вийшов з приміщення магазину, попрямувавши додому. Ці товари залишив у будинку вдома і пішов до матері, коли повернувся додому то виявив сліди проникнення в його будинок, речей, які він викрав з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вже не було. Також ОСОБА_5 визнав, що 07.04.2022 попросив у знайомого ОСОБА_8 його банківську картку АТ КБ «Приватбанк», щоб отримати переказ від тітки, на що потерпілий погодився і повідомив пін-код. Пішовши до банкомату по вул.Вознесенській у місті Тростянець ОСОБА_5 виявив, що на картці є кошти в сумі 5000 грн., в цей момент у нього виник умисел викрасти 4000 грн. з картки ОСОБА_9 , які він зняв готівкою та витратив на власні потреби. Обвинувачений вказав, що повернув ОСОБА_8 кошти в повному обсязі під час досудового розслідування, вартість товару фізичній особі-підприємець ОСОБА_10 не відшкодував. ОСОБА_5 просив суворо не карати, заявив, що більше не буде вчиняти крадіжки, планує влаштуватись на роботу, жити як добропорядний громадянин.

Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, захисника, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, необхідних для вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, доведеною у повному обсязі поза розумним сумнівом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання по двох епізодах кримінальних правопорушень є активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

По епізоду кримінального правопорушення, яке передбачено частиною 4 статті 185 КК України, вчиненого стосовно ОСОБА_8 обставинами, які також пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Проте суд не вбачає підстав для визнання наявності щирого каяття у обвинуваченого стосовно вчиненого ним кримінального правопорушення, яке передбачене частиною 3 статті 185 КК України з огляду на таке.

Щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року № 13-70кс19).

Саме по собі визнання вини і надання показань обвинуваченим ОСОБА_5 по епізоду таємного викрадення товарів з магазину, належного ОСОБА_7 , без вжиття ним заходів відшкодування завданої шкоди не є достатнім для визнання у нього наявності такого психічного стану винної особи, який характеризує щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 у обвинувальному акті не зазначені.

Мотиви призначення покарання

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри основного покарання, керуючись правом судового розсуду, підстави та межі якого визначені КК України, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які належать до тяжких злочинів.

Обвинувачений є особою віком 30 років, на момент вчинення кримінальних правопорушень був раніше не судимий в силу вимог статті 89 КК України, неодружений, зі слів має дитину, яка до уведення воєнного стану була відібрана у нього органом опіки та піклування, за місцем проживання характеризується нейтрально, перебуває на диспансерному обліку в КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР з діагнозом: «Легка розумова відсталість», на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 49 обвинувачений є осудним.

Відповідно до досудової доповіді, складеної представником Охтирського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, ураховуючи особу обвинуваченого, спосіб життя, історію правопорушень, високу ймовірність повторного вчинення кримінального правопорушення, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

З урахуванням викладених даних про особу обвинуваченого, характеру вчиненого діяння, невідшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_7 суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_5 покарання за частиною 3 статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Ураховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 по епізоду кримінального правопорушення частини 4 статті 185 КК України та істотно знижують тяжкість вчиненого, позицію потерпілого ОСОБА_8 , який вказав про відсутність претензій, суд дійшов висновку про наявність фактичних і правових підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням статті 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

Судом установлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 31.05.2023, який набрав законної сили 01.07.2023, за частиною 3 статті 246 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 1 рік, та покладено обов`язки, передбачені статті 76 КК України.

Кримінальні правопорушення, які передбачені частиною 3 та 4 статті 185 КК України у цьому кримінальному провадженні, були вчинені 04.03.2022 та 07.04.2022, тобто до ухвалення указаного вироку суду.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування частини 4 статті 70 КК, яка викладена у постанові 15 лютого 2021 року у справі № 760/26543/17: «У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно».

Отже, оскільки цим вироком ОСОБА_5 призначено покарання, яке необхідно відбувати реально, а за попереднім вироком він звільнений від відбування покарання, положення частини 4 статті 70 КК України не застосовуються.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз на загальну суму у розмірі 566 грн. 35 коп. на підставі статті 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 27.03.2023 року. На стадії судового провадження клопотання про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення не подавалась.

Керуючись статтями 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 185 КК України, частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання:

-за частиною 3 статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення;

-за частиною 4 статті 185 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання для виконання цього вироку.

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 31 травня 2023 року, яким ОСОБА_3 засуджено за частиною 3 статті 246 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 1 рік, та покладено обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп.

Речові докази: оптичний носій диск DVD-R «Axent», що знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обинуваченому.

Суддя ОСОБА_1