ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2023 року за № 0000058, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, ФОП, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -

встановив:

ОСОБА_7 01 березня 2023 року близько 17:50 год. знаходячись біля магазину «Лейзі Джобс», за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 23, підійшов до ОСОБА_8 , з яким виник словесний конфлікт, під час якого, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на спричинення фізичного болю ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, наніс 2 удари кулаком правої руки в область голови зліва та 1 удар правою ногою в область коліна лівої ноги ОСОБА_5 . Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_5 фізичний біль без спричинення тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив обставини кримінального проступку, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 про дату, час та місце проведення судового провадження повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився, про причини його неявки суд не повідомив. При цьому, його представник адвокат ОСОБА_6 , пояснила, що потерпілий ОСОБА_5 просив розглядати справу без його участі.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілого.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого, а також доказів та документів щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_7 дав суду показання про те, що конфлікт з потерпілим у нього виник через картку пропуску, яку ОСОБА_7 позичив ОСОБА_5 01.03.2023 року приблизно о 17:50 год. у м. Одеса, вул. Пироговська, 23, у нього з ОСОБА_8 виник конфлікт спочатку словесний, а потім він наніс ОСОБА_8 декілька ударів рукою в обличчя та ногою по нозі потерпілого, переслідуючи умисел завдати йому фізичного болю без тілесних ушкоджень.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив направлене проти здоров`я потерпілого кримінальне правопорушення, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

ОСОБА_7 має постійні місце реєстрації та проживання, має на утриманні малолітню дитину, дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні, раніше не судимий.

Обставин, які згідно ст.ст.66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження щире каяття ОСОБА_7 , як обставина, що пом`якшує покарання винного, про що стверджувала сторона захисту, з огляду на наступне.

Так, основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Крім того, щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину, намаганні особи виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє підтвердження перед судом.

Однак, поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні не свідчила про дійсну наявність його щирого каяття у вчиненому та осуду своєї поведінки, його намагання виправити ситуацію. Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні лише сухо заявив, що свою вину у вчиненні злочину визнає повністю та у вчиненому кається і, така поведінка обвинуваченого виглядала для суду непереконливою щоб суд дійшов висновку про наявність у обвинуваченого дійсного щирого жалю у вчиненому.

В даному конкретному випадку суд констатує, що лише той факт, що обвинувачений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого та його така заява носить лише формальний характер.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_7 пом`якшуючої покарання обставини у виді щирого каяття.

Разом з цим, при призначенні покарання винному ОСОБА_7 суд враховує, що він перебуває в достатньо молодому віці, вину свою визнав беззаперечно, розповівши суду про обставини вчинення кримінального проступку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, заявив, що жалкує про вчинене, ФОП та має постійний дохід, має сім`ю, де виховується малолітня дитина, що не оспорювалось прокурором та представником потерпілого. Також суд враховує відсутність до обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого, а також поведінку останнього, яка передувала вчиненню протиправних дій відносно нього, яка і спровокувала цей конфлікт.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону про кримінальну відповідальність та передбачених ним санкцій вважає, що достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу в його максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.126 КК України, а саме у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання як штраф в його максимальному розмірі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворі покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази диск формату DVD-R з відеофайлом формату MP4 video file, об`ємом 10722 кб, з камер відеоспостереження, розташованої в приміщенні магазину «Лейзі Джоб», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська,23, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- диск формату DVD-R з відеофайлом формату MP4 video file, об`ємом 10722 кб, з камер відеоспостереження, розташованої в приміщенні магазину «Лейзі Джоб», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська,23, зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

24.05.2023

Єдиний унікальний номер справи: №522/6883/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/1875/23

Головуючий суддя ОСОБА_1