Справа № 756/7911/23
Номер провадження № 1-кс/756/1494/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001949, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

28.06.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001949, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 27.05.2023 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 23, в гіпермаркеті «FOZZY», у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, у вказаний день, час та місці, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торгового залу гіпермаркету, діючи таємно, умисно, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, шляхом вільного доступу, взяла зі стелажу навушники марки «Reca RGG-1024-W» білого кольору у кейсі, який належить ТОВ «ЕКСПАНСІЯ», вартістю 354 грн. 17 коп. (без урахування ПДВ), які знаходились у прозорій упаковці, з якими направилась до примірочної. Продовжуючи реалізувати свій умисел, ОСОБА_4 , знаходячись у примірочній, маючи при собі завчасно підготовлені засоби злочину, за допомогою викрутки та ножику - метелика відкрила прозоре упакування, дістала звідти кейс з навушниками марки «Reca RGG-1024-W» білого кольору та зарядним пристроєм у комплекті, сховала їх до лівої кишені своєї жилетки, вийшла з примірочної кімнати та у відділі з солодощами викинула в урну прозору упаковку з-під навушників і направилась до виходу з гіпермаркету.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна, остання з неоплаченими навушниками білого кольору та зарядним пристроєм у комплекті пройшла через за лінію каси та направилась до виходу з гіпермаркету, однак свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця ОСОБА_4 могла спричинити ТОВ «Сільпо - Фуд» майнової шкоди на загальну суму 354 гривні 17 копійок.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, який не було закінчено з причини, що не залежали від її волі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечував щодо відомостей, які наведені підозрюваною, які характеризують особистість підозрюваної.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваній ОСОБА_4 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також підозрюваній відомо, що щодо неї розглядаються у Оболонському районному суді м. Києва інше кримінальне провадження, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та у Дніпровському районному суді м. Києва інше кримінальне провадження, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 відомо місце проживання свідків та роботи свідків, а тому шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та прийняття законного рішення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 не працює, не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні корисливого злочину проти власності, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинила злочин в період відбуття покарання з випробуванням. Дані обставини свідчать про схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень та про ймовірність її свідомої поза процесуальної поведінки..

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, або застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Вислухавши клопотання прокурора та підозрюваної, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінального провадження, внесеного 28.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001949, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

28.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 27.05.2023;

- Протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження від 31.05.2023, що визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні постановою від 31.05.2023;

- Речовим доказом, що визнаний таким у кримінальному провадженні постановою від 29.05.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 01.06.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 08.06.2023;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_7 від 08.06.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.06.2023;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_8 від 08.06.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.06.2023.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, який не було закінчено з причини, що не залежали від її волі.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, захисника, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може учинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ж ризику незаконного впливу на свідків наведено лише обізнаність підозрюваної про їх місце проживання, але доказів можливості шляхом погрози, підкупу схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та прийняття законного рішення, суду не надано.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваною інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Підозрювана ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи та джерела доходів, але має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Крім того, відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще 28.05.2023, за період досудового розслідування слідчим, прокурором не надано даних про ухилення підозрюваною від явки на їх виклики або іншої непроцесуальної поведінки з боку ОСОБА_4 .. Отже, на думку суду, застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не є обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто існування ризику. Але клопотання як і пояснення прокурора в судовому засіданні узагалі не містять мотивування того, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, тобто обов`язкового елементу для вирішенні питання застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що відсутні підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу в виді тримання під вартою. Бо, на думку суду, для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт строком на 60 днів буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу з 22:00 год. до 06:00 год., та остання зобов`язана з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 днів, а саме не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, про необхідність зміни свого місця проживання; здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками в межах вказаного кримінального провадження.

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 28.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001949, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

При цьому, судом також перевірено, що підозрюваній ОСОБА_4 було відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваної.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 206, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001949, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , кожного дня з 22 год. до 06:00 год. наступного дня, протягом строку дії запобіжного заходу, із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні зобов`язання:

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого чи суд, у залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками, у межах вказаного кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Останній день строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу - 27 серпня 2023 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1