Справа № 487/1345/23
Провадження № 1-кп/487/561/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, а саме: може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним від 5 до 8 років позбавлення волі, під час досудового розслідування ухилявся від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинив дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, встановленого вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2021, офіційно не працює, не має інших джерел доходів, що свідчить про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень. Вищевказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність ризиків, необґрунтованість підозри, оскільки допитані в судовому засіданні свідки дають різні покази про обставини справи, врахувати, що обвинувачений має місце проживання, не має наміру переховуватися від суду, а також безпідставне не виконання правоохоронними орна гами приводу свідків, тому вважав достатнім запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, підтримав думку свого захисника, просив йому обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено судом.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого 15.05.2023 закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України перевірялась під час вирішення питання слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень, не зменшилися.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, що доводить обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, тобто є особою схильною до вчинення злочинів, офіційно не працює, тобто не має стабільного офіційного джерела доходу, за зареєстрованим місцем проживання не проживав, ухилявся від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, відповідно до постанови від 01.02.2023, що доводить обґрунтованість ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, при застосуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею в ухвалі від 02.03.2023, було встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, можливість впливати на свідків та потерпілого, оскільки обізнаний про місце їхнього проживання. Суд вважає, що вказаний ризик також продовжує існувати, оскільки на теперішній час не всі свідки у кримінальному провадженні допитані судом.

Отже, суд погоджується з доводами прокурора щодо неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений з об`єктивних прчиин, наведені ризики є дійсними та триваючими, суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 27.08.2023 включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів до 27.08.2023 включно.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 29.06.2023 о 10:45 год.