Справа № 755/8947/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді - ОСОБА_1

провівши підготовче судове засідання у залі суду у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000535 від 16.05.2023 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Луганськ, громадянина України,заміжня, яка має вищу освіту, офіційно не працююча, має на утримані двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 за невстановленими досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 16.05.2023 року., перебувала у місті Києві за місцем свого проживання, виник та сформувався кримінально-протиправний умисел, направлений на поширення в умовах воєнного стану інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Надалі, 16.05.2023 близько 03 год 19 хв., під час здійснення ракетного обстрілу російською федерацією міста Києва, громадянка України ОСОБА_2 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон з можливістю доступу до мережі Інтернет марки «Apple» назва моделі «iPhone 13 Pro Мах», використовуючи власний відкритий обліковий запис (акаунт) під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в соціальній мережі «Інстаграм» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 :: ІНФОРМАЦІЯ_3 до якого мають доступ необмежена кількість користувачів, в тому числі громадян та представників країни агресора, поширила відеозйомку розташування Збройних Сил України та направлення систем ПГЮ, а також результат ураження повітряних цілей.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 , здійснила вказане протиправне діяння в контексті триваючої збройної агресії російської федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинила усі залежні від неї дії на шкоду інформаційній безпеці людини і громадянина, суспільству та національній безпеці держави, та довела свій злочин до кінця.

Згідно відповіді на запит від 30.05.2023 року наданий начальником протиповітряної оборони угруповання сил і ІНФОРМАЦІЯ_4 , 16.05.2023 на території Міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_5 », перебували підрозділи Збройних Сил України, що виконували бойове завдання з відсічі збройної агресії проти України.

Па вказаній території 16.05.2023 була розгорнута та в період повітряної тривоги з 02 год 25 хв по 05 год 35 хв застосовувалась позиція з озброєнням ППО, що здійснювала прикриття міста Києва від засобів повітряного нападу противника, які були обстріляні у вказаний період.

Інформація про дислокацію підрозділів за вказаною адресою у відкритому доступі офіційними джерелами Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась.

Крім того, згідно висновку експерта ЇСТЕ СБУ № 31/8 від 24.05.2023 за наданим на дослідження відеозаписом «elddbdlb8afD4e4793a26bef7b019ee9.mp4», який скопійований з мобільного телефону марки «Apple», модель «iPhone 13 Pro Мах», який належить ОСОБА_2 , використовуючи дані з відкритих джерел, можливо точно встановити напрямок до місця розташування підрозділу Збройних сил України, а саме - вогневої позиції та розташування батареї ППО (тобто, уявну вузький сектор, всередині якого на мапі міста Києва або відразу за його межами знаходиться вогнева позиція батареї ППО).

Таким чином, ОСОБА_2 , поширила інформацію про розташування Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості якщо така інформація не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими органами, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000535 від 16.05.2023 року, та підозрюваною ОСОБА_2 , остання беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, а також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_2 буде призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, з урахуванням особи винної ОСОБА_2 (раніше не судима, вік, стан здоров`я, сімейний стан) та декількох обставин, які пом`якшують її вину (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна та із застосуванням положень ст. 75 КК України, на підставі якої ОСОБА_2 буде звільнено від відбування покарання із випробуванням та встановлено іспитовий строк із покладенням на ОСОБА_2 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями ч.2 ст. 474 КПК України передбачено, що розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 114-2 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, у кримінальному провадженні потерпілого немає, цивільний позов не заявлено, кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано, а отже угода відповідає вимогам ст. 369 КПК України.

Відповідно до ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Верховний Суд у постанові від 7 квітня 2020 року у справі 761/13021/19 роз`яснив, що перевірка достовірності обставин, які згідно зі ст. 470 КПК України підлягають врахуванню при укладенні угоди про визнання винуватості, є обов`язком прокурора. При цьому, зважаючи на визначені законом наслідки невиконання угоди (наслідки процесуального характеру, передбачені ст. 476 КПК України, або ініціювання прокурором кримінального провадження за ст. 389-1 КК України за наявності для того підстав), на суд при затвердженні угоди про визнання винуватості не можуть бути покладені інші обов`язки щодо перевірки можливості її затвердження, ніж ті, які прямо передбачені у ст. 474 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та підозрюваною у кримінальному провадженні ОСОБА_2 27 червня 2023 року, згідно якої визначено ряд обставин у кримінальному провадженні, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 та є підставами для застосування положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України. Так, сторонами визнано, що до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 відносяться: щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, та підтвердила обставини вчинення так, як зазначено у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, яка розглядається судом.

Також пояснила, що угода про визнання винуватості була укладена нею добровільно, без будь-якого тиску, примусу або іншого незаконного впливу та за активної участі її захисника, який надавав йому необхідні консультації та поради.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_2 27 червня 2023 року, повністю відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законів України, відповідає інтересам суспільства та обвинуваченої ОСОБА_2 , укладена останньою добровільно. Просить врахувати, що ОСОБА_2 раніше не судима, має сталі соціальні зв`язки, щиро кається у вчиненому та активно сприяла у розкритті і розслідуванні цього злочину.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно з ч. 2 ст. 114-2 КК України покарання передбачене за поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану становить позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Разом з тим, відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_2 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000535 від 16.05.2023 року, сторони погодились, що при затвердженні угоди ОСОБА_2 буде призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. При цьому, на підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_2 буде звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 згідно з угодою визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також судом враховується, що ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, не притягувалася до адміністративної відповідальності, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, заміжня, характерезується позитивно, має на утримані двох неповнолітніх дітей, негативних наслідків від вчиненого не настало.

Верховний Суд у своїй постанові від 16 серпня 2018 року у справі №183/163/14 вказав, що наступне системне тлумачення правових норм КПК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо можливо дійти висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому має врахуватись не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Таким чином, суд вважає, що застосування до ОСОБА_2 положень ст.ст. 75, 76 КК України відповідає вимогам кримінального кодексу України, та інтересам суспільства і обвинуваченої ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 цілком розуміє положення ч.ч.4,6 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачений в повному обсязі визнала свою винуватість, що підтверджено нею в судовому засіданні та погодилася на призначення узгодженого виду та розміру покарання.

Підстав, для прийняття рішення про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 27 червня 2023 року між ОСОБА_2 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000535 від 16.05.2023 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 червня 2023 року між ОСОБА_2 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000535 від 16.05.2023 року.

ОСОБА_2 визнати винуватою за ч. 2 ст. 114-2 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 :

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3106 грн 74 к., за проведення фототехнічної експертизи №31/8 від24.05.2023 року.

Речові докази: мобільний телефон iPhone 13 Pro Max серійний номер НОМЕР_1 , мобільний телефон темно-синього кольору iPhone 12 S/N НОМЕР_2 , з сім карткою «Водафон»; мобільний телефон білого кольору iPhone 13 S/N НОМЕР_3 , з сім карткою «Водафон», мобільний телефон iPhone 13 Pro Max серійний номер НОМЕР_4 , мобільний телефон iPhone 13 Pro Max imei НОМЕР_5 , мобільний телефон iPhone 11 imei НОМЕР_6 - повернути власникам.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1