ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002268 від 19.06.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження №0002268від 19.06.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням в інтересах своїх підзахисних про звільнення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за їх обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, та закриття кримінального провадження відносно них. Також захисник підтримав раніше подане клопотання про визнання доказів, зібраних у справі недопустимими.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив думку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у зв`язку із звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали суду згоду на звільнення їх від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження відносно них, у зв`язку із закінченням строку давності, на підставі ст.49 КК України, заявивши при цьому, що цілком розуміють, що такі обставини звільнення їх від кримінальної відповідальності не є реабілітуючими.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти закриття кримінального провадження відносно обвинувачених, у зв`язку із закінченням строку давності та звільнення їх від кримінальної відповідальності. При цьому потерпіла сторона наполягала на розгляді та задоволенні цивільного позову потерпілого, спираючись на те, що в даному випадку підстави для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності є нереабілітуючим обставинами, отже особи є винними у скоєнні кримінального проступку, тому позов потерпілого має бути задоволений судом.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та надані документи, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно них з таких підстав.

Так, судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку за наступних обставин.

19.06.2020 року приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував на ринку «Привоз» по вулиці Привозна. В цей час за вказаною адресою перебував ОСОБА_9 разом зі своїм братом ОСОБА_8 . В ході розмови між ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, на ґрунті раптових неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з`явився спільний злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

В свою чергу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 реалізуючи свій спільний злочинний намір з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 нанесли руками декілька ударів в область голови потерпілого, після чого ОСОБА_8 взявши в руки металеву трубу, а ОСОБА_9 трос з металевим наконечником, нанесли декілька ударів по всьому тілу вище зазначеним предметом, перелякавшись та побоюючись за себе потерпілий побіг по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір направилися за потерпілим та наздогнавши потерпілого нанесли декілька ударів по всьому тілу вище зазначеними предметами потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепо-мозкової травми в формі струсу головного мозку, підапоневротичну гематому потиличної ділянки, два синця та садно голови, крововилив в слизову оболонку правої щоки, чотири садна грудної клітки, два садна правого плеча, садно в ділянці правого ліктьового суглоба, синець правого передпліччя, синець лівого плеча, садно в ділянці лівого ліктьового суглоба, садно лівого передпліччя, по одному садну обох гомілок, правої стопи, нанесли декілька ударів по всьому тілу вище зазначеними предметами потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, підапоневротичну гематому потиличної ділянки, два синця та садно голови, крововилив в слизову оболонку правої щоки, чотири садна грудної клітки, два садна правого плеча, садно в ділянці правого ліктьового суглоба, синець правого передпліччя, синець лівого плеча, садно в ділянці лівого ліктьового суглоба, садно лівого передпліччя, по одному садну обох гомілок, правої стопи.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Санкцією ч.2 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно ж до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною 2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

З огляду на наведене, на час розгляду клопотання сторони захисту у даному кримінальному провадженні минув трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України (далі КПК) встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст.288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 статті 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст.49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст.288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 02.02.2023 р. № 735/1121/20, згідно якій визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є кримінальним проступком, з моменту скоєння якого, а саме з 19.06.2020 року минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд, враховуючи згоду обвинувачених на звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до переконання, що клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню шляхом звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та закриття відносно них кримінального провадження за ч.2 ст.125 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК.

Розглядаючи питання вирішення цивільного позову у цій справі, суд виходить з наступного.

Так, як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.06.2022 у справі № 204/2626/21 (провадження № 51-5123км21) із системного аналізу КПК та КК слідує, що передбачений ст.49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої на таке звільнення, а також, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, є нереабілітуючою підставою, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Таким чином, у зв`язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відносно них на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, що не є реабілітуючою їх обставиною, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 не може бути вирішений судом по суті і залишається судом без розгляду, але потерпілий в цьому випадку не позбавляється права подати позов до обвинувачених в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відносно них на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, судом залишаються без розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_5 про виділення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 в окреме провадження та клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання недопустимими доказами у справі.

Відповідно до положень ч.2 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням та участю перекладачів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки перекладач ОСОБА_7 здійснював переклад в судових засіданнях протягом 6 години, то оплата послуг перекладу ТОВ «Колегія судових перекладачів» має бути здійснена ТУ ДСА в Одеській області в розмірі 5400 грн. (900 грн./годину).

Керуючись ст.ст. 284, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання недопустимими доказів у справі залишити без розгляду.

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про виділення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 в окреме провадження залишити без розгляду.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0002268 від 19.06.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням їх від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за рахунок коштів державного бюджету України, здійснити оплату наданих послуг усного перекладу з української на азербайджанську мови, перекладачем ОСОБА_7 , ТОВ «Колегія судових перекладачів», за юридичною адресою: АДРЕСА_2 , реквізити рахунків юридичної особи у виді усного перекладу із розрахунку за 1 (одну) годину 900 (дев`ятсот) гривень, всього тривалістю 6 години, всього в сумі 5400 (п`ять тисяч чотириста) гривень, відповідно до кошторисних призначень Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, за КПКВ 0501020, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Доручити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Одеській області організацію виконання ухвали в частині здійснення оплати послуг

Копію ухвали направити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Одеській області, а також ТОВ «Колегія судових перекладачів».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15 вересня 2023 року о 14:30 год. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/17168/20

Номер провадження № 1-кп/ 522/1550/23

Головуючий суддя ОСОБА_1