Справа № 442/2733/23
Провадження № 1-кп/442/232/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 його захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000059 від 25.01.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дрогобич Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, військовозобов`язаного, раніше не одноразово судимого, востаннє 18 квітня 2022 вироком Старосамбірського районного суду Львівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, -

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України;

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 16 січня 2023, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , сидячи за столом разом із ОСОБА_6 , під час спілкування із останнім, побачив у нього мобільний телефон марки «MEIZUMX4Pro» сірого кольору, який умисно, таємно вирішив викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок, перебуваючи у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переконавшись в тому, що він не буде викритий іншими сторонніми особами, діючи в умовах воєнного стану, умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу із обіднього столу викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «MEIZUMX4Pro» сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 2950 гривень, який заховав в кишеню куртки, вийшов з приміщення кафе «Мамина хата» та пішов у невідомому напрямку, тобто привласнив викрадене майно та розпорядився ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2950 гривень.

Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», часткове змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Пре введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України віл 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2300-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року на 90 діб.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Суду пояснив, що 16 січня 2023, після обіду, перебував у кафе «Мамина хата», що на вул. Ковальській в м. Дрогобичі. Там підсів за столик до невідомого мужчини. Разом випили по 100 грам горілки. ОСОБА_6 мав при собі мобільний телефон марки «MEIZUMX4Pro» сірого кольору. Він вирішив показати йому свої виступи, оскільки є учасником весільного гурту «Моцні бойки». Потерпілий сам давав йому телефон і він на ньому показував свої виступи. Телефон він періодична клав на стіл, а коли ОСОБА_6 відволікся, то забрав зі столу телефон, сховав його у кишеню куртки і вийшов з приміщення кафе. Вважає, що заволодів телефоном потерпілого внаслідок шахрайських дій, а не таємного викрадення чужого майна. Просить обрати йому покарання за вчинення шахрайства, а не крадіжки. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо його не карати. Не визнає цивільний позов, оскільки вважає, що така шкода є завищеною та недоведеною.

Незважаючи на часткове визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, його вина доводиться наступними доказами, дослідженими судом:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що 16 січня 2023, після обіду зайшов у кафе «Мамина хата», що на вул. Ковальській в м. Дрогобичі, де до нього за столик підсів на той час незнайомий чоловік. В ході спілкування вони познайомились і він запропонував випити по 100 грам. Під час розмови він повідомив, що є учасником вокально-весільного гурту «Моцні бойки» і на його телефоні показував виступи групи. Скориставшись його неуважністю, ОСОБА_4 забрав телефон зі столу і пішов. Обвинувачений періодично брав телефон в руки і клав його на стіл. Вказаною крадіжкою йому завдано моральну шкоду в сумі 40000 грн. Просить задоволити цивільний позов на вказану суму.

Крім цього, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться письмовими доказами, дослідженими судом:

- заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 17.01.2023;

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №496/23 від 26.01.2023, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «MEIZUMX4Pro» сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , становить 2950 грн.;

- проколом пред`явлення особи для впізнання від 19.04.2023, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, яка викрала у нього мобільний телефон, а саме ОСОБА_4 .

Таким чином, детальний аналіз наявних у справі доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджена дослідженими судом доказами.

Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану.

Суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , про те, що потерпілий добровільно передав йому телефон, а тому його дій слід кваліфікувати як шахрайство, оскільки з потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що дозволу виносити телефон за межі кафе він йому не давав, той вкрав його зі столу кафе, скориставшись його неуважністю.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

В даній справі, суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, при виборі останньому заходів примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на викладене, враховуючи особу винного, його характеризуючі дані та вік, приймаючи до уваги те, що останній не вперше притягується до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто, при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом з тим, суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено злочин під час умовного відбуття покарання за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.04.2022 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185, ч.1 с.357, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки. Тому, на підставі ст.71 КК України, остаточне покарання суд визначає шляхом приєднання до покарання за новим вироком частково невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України та стягнути з обвинуваченого витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 40000 гривень слід задоволити частково з огляду на таке.

Згідно із ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як убачається зі змісту статтей 127, 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний суд України в п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4 звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер вчиненого обвинуваченим правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 , ступеня вини обвинуваченого, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 2000 грн., оскільки така сума буде розумною, виваженою та справедливою як по відношенню до потерпілого так і до засудженого, а підстав для стягнення моральної шкоди в заявленому потерпілим розмірі суд не вбачає, в зв`язку з відсутністю достатніх доказів щодо розміру такої та обгрунтованості вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання згідно вироку Страросамбірського районного суду Львівської області від 18.04.2022, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання, а саме з 05.04.2023.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «MEIZUMX4Pro» сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області (квитанція № 001675) повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений на нього ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_7 від 27.01.2023.

-коробку від мобільного телефону марки «MEIZUMX4Pro», яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області (квитанція № 001676) повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 2000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 220 грн. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи №496/23 від 26.01.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1