Справа № 278/1290/23
В И Р О К

Іменем України

20 червня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого та мешканця в АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійною технічною освітою, інваліда 2-ї групи, працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

15 березня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000125.

З угоди вбачається, що 20 лютого 2023 року о 11 год. 12 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", на 4 км автодороги "Глибочиця-Клітчин-Станишівка" поблизу с. Клітчин Житомирського району та області був зупинений поліцейським СРПП ВПЛ № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , який здійснював патрулювання на службовому автомобілі, за порушення підп. «в» п. 2.3 ПДР. У подальшому під час перевірки документів поліцейськими у водія ОСОБА_4 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. В цей час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел на пропозицію та надання працівникам поліції неправомірної вигоди у розмірі 1000 грн. та 20 злотих Республіки Польща (що складало за офіційним курсом станом на 20.02.2023 162 грн. 54 коп.), з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Реалізуючи свій умисел, в цей день та місці об 11 год. 14 хв., перебуваючи в салоні службового автомобіля марки " Mitsubishi", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівники поліції є представниками влади, а тому являються службовими особами, уповноваженими на притягнення до адміністративної відповідальності, дістав з власного гаманця дві банкноти номіналом по 500 грн. та поклав їх між передніми сидіннями біля важеля перемикання передач вказаного службового автомобіля та попросив взяти гроші і пробачити його. У зв`язку з цим ОСОБА_6 попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної службовій особі вигоди за ст. 369 КК, після чого ОСОБА_4 залишив службовий автомобіль.

Однак у той же день об 11 год. 15 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати вказаний умисел, та ігноруючи попередження про кримінальну відповідальність, повернувся до вказаного службового автомобіля, і маючи при собі 20 злотих Республіки Польща, поклав їх між передніми сидіннями біля важеля для перемикання передач, надавши тим самим неправомірну вигоду поліцейському ОСОБА_6 в розмірі 1162 грн. 54 коп. за непритягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК як пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення нею в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням службового становища, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 1 ст. 369 КК, оскільки він запропонував та надав представнику влади неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК, є корупційним нетяжким злочином; у провадженні не бере участь потерпілий; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.

Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.

Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції ч. 1 ст. 369 КК відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який не судимий, є інвалідом 2-ї групи, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається, оскільки обвинувачений запевнив, що своєчасно сплатить штраф у вказаному розмірі.

Прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази грошові купюри на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягають спеціальній конфіскації, оскільки вказані гроші призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, а також були предметом умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим арешт, накладений на вказаний речовий доказ, скасуванню не підлягає.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд,

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000125 угоду про визнання винуватості від 15 березня 2023 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) грн. 24 коп. судових витрат на залучення експерта при проведенні судово-технічної експертизи.

До речових доказів двох грошових купюр номіналом 500 грн. (серія та номер ЦА5053184 та ХД3975584) та однієї грошової купюри номіналом 20 злотих (серія та номер ВО2025159) застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1