КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/2294/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3056/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000051, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 05.08.2022 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

На підставі ст.71, 72 КК України ОСОБА_7 призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, а саме вироку Оболонського районного суду міста Києва від 05.08.2022 року, яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та цього вироку, яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., який постановлено виконувати самостійно.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 11.01.2023 року о 12 годині 50 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 26-А, знайшов, тим самим незаконно придбав, поліетиленовий пакет з двома згортками із фольги, всередині яких знаходився наркотичний засіб - метадон, та став зберігати при собі без мети збуту.

Того ж дня о 13 годині за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 26-А, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_7 , який добровільно надав для вилучення наркотичний засіб - метадон, масою 0,331 г, який зберігав при собі без мети збуту.

В поданій апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через неправильне застосування судом кримінального закону (ст.ст.71,72 КК України) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що, судом першої інстанції не правильно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків, оскільки суд повинен був визначити остаточне покарання у виді сукупності невідбутого реального покарання за попереднім вироком та покарання, призначеного за новим вироком.

Також вважає, що судом при призначенні покарання належним чином не враховано обставини, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше судимий, вчинив новий злочин в період невідбутого покарання за попереднім вироком, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення злочинів.

Наведені обставини свідчать про те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає засадам статей 50, 65 КК України.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень. На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків призначити у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначеного за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 05.08.2022 року, та штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, який на підставі положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури та просила її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти поданої апеляційної скарги та вважали вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання по ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, працює неофіційно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначене ОСОБА_7 покаранням по ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, відповідає мінімальній межі санкції даної норми та призначено з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та особі винного, не оспорюється як прокурором, так і стороною захисту.

Разом з цим, слушними є доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури про порушення судом першої інстанції норм кримінального закону України через неправильне призначення покарання за сукупністю вироків, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В період іспитового строку, встановленого за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року, ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення у справі, що переглядається за даним вироком.

За таких обставин остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків необхідно визначити у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначеного за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 05.08.2022 року, яке підлягає реальному виконанню, та штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, який на підставі положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

У відповідності до ч.1 ст.409, п.4 ч.1 ст.420 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.ст.71, 72 КК України) з необхідністю застосування більш суворого покарання є підставою для скасування вироку в цій частині та ухвалення нового вироку.

З цих підстав апеляційна скарга першого заступника керівника Київської міської прокуратури підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

На підставі ч.1, 4 ст.71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначити, у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначеного за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 05.08.2022 року, та штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, який на підставі положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4