Справа №760/3875/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Санта Моторс» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санта Моторс» 20 лютого 2023 року звернулось до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 29 березня 2022 року, у кримінальному провадженні №0000051 від 27 березня 2022 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 29 березня 2022 року накладено арешт на майно, що на праві власності належить ТОВ «Санта Моторс», а саме продукцію скрапленого газу у кількості 59096 кг, у вигляді заборони відчуження, розпорядження, користування, яка була вилучена 29.03.2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначає, що Солом`янський районний суд міста Києва працював в штатному режимі з обмеженнями, зумовленими введеним в країні воєнним станом, та з урахуванням рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану. Київська обласна прокуратура неправомірно прийняла постанову, що свідчить про необґрунтованість такого арешту. Київська обласна прокуратура, постановляючи постанову про арешт, порушено пункти 1,3,4,6 ч. 2 та п. 2 ч. 5 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України, не дослідивши наявність перелічених у вказаних нормах кримінально-процесуального закону фактів, обов`язкових до встановлення судом під час постановлення рішення про арешт майна юридичної особи, в тому числі зобов`язаний був врахувати наслідки арешту майна для третіх осіб. Заявник вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, а накладений постановою арешт та обмеження підлягають скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених. Зазначив про те, що на теперішній час відсутні підстави накладення арешту на майно.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення клопотання і скасування арешту майна, зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні та на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у якому триває. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, прокурора, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, дослідивши долучені до нього документи, матеріали кримінального провадження в оригіналі, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 29 березня 2022 року було розглянуто клопотання слідчого СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке було вилучене 29.03.2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на продукцію скрапленого газу у кількості 59096 кг, у вигляді заборони відчуження, розпорядження, користування.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні постанови про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч. 2,ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Законом України «Про затвердження Указу президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250 та 294 цього Кодексу, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

З постанови заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 29 березня 2022 року року вбачається, що при накладенні арешту на майно, на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

29.03.2022 року вказане майно визнано речовим доказом.

Ураховуючи, що майно відповідає визначеним в законі умовам, за якими в управління Національному агентству можуть передаватись лише майно, а саме: відповідне майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, на нього накладено арешт, його сукупна вартість перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та це не завдає шкоди кримінальному провадженню, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.07.2022 визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000051 від 27.03.2022 року шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», майна, зокрема ТОВ «Санта Моторс», а саме продукцію скрапленого газу у кількості 59096 кг.

Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Адвокатом ОСОБА_3 долучено до матеріалів клопотання про скасування арешту майна контракт №0211-2020/LPG від 02 листопада 2020 року, укладений між компанією «Halworth Limited» (постачальник) та ТОВ «Санта моторс» (покупець) та лист Енергетичної митниці Вих.№7.6-2/7.6-28-02/13/634 від 27.02.2023 року, відповідно до якого за митними деклараціями №№UA903050/2022/002986 від 07.04.2022 року, UA903050/2022/001733 від 07.03.2022 року та UA903050/2022/001719 від 04.03.2022 року здійснено митне оформлення товару «газ скраплений вуглеводневий паливний марки пропан-бутан технічний».

Однак відповідно до наданих доказів не вбачається продавець товару, а також зазначено, що здійснено митне оформлення товару, проте відсутні відомості щодо розмитнення товару відповідно до митних правил та законодавства України.

Відповідно до долучених митних декларацій №№UA903050/2022/002986 від 07.04.2022 року, UA903050/2022/001733 від 07.03.2022 року та UA903050/2022/001719 від 04.03.2022 року вбачається, що відправником газу скрапленого вуглеводневого паливного є АТ «РН-Транс» (446207, РФ, м. Новокуйбишевск, Самарської області).

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051 від 27 березня 2022 року наразі триває.

Необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не відпала. Водночас, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в постанові заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 29 березня 2022 року.

Слідчий суддя вважає, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Крім того, тривалість досудового розслідування виправдовується характером кримінального правопорушення, що розслідується, та обсягом обставин, які необхідно довести при його розслідуванні.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Особа не позбавлена можливості повторно звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, визначеному КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Санта Моторс» про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1