Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від16 грудня 2022 року, якою замінено засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 та замінено засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 12 днів на більш м`який вид покарання - виправні роботи на строк 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків його заробітку.

Мотивував своє рішення суд тим, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є усі підстави для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що місцевий суд не взяв до уваги, що засуджений ОСОБА_5 лише 11.05.2021 прибув до ДУ «Городоцький виправний центр» та тільки розпочав шлях виправлення, за час відбування покарання мав лише два заохочення та сплатив лише 8393,47 грн. із 834411,44 грн. загальної суми заборгованості..

Також на момент розгляду клопотання невідбута частина покарання засудженого становила 3 роки 12 днів, проте виправні роботи призначаються на строк від 6 місяців до 2 років. Вважає, що заміна невідбутої частини покарання на виправні роботи строком 2 роки не є достатнім покаранням для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_10 на підтримання апеляційної скарги, міркування засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2020 ОСОБА_5 засуджений Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23.03.2021 даний вирок залишено без змін.

Початок строку відбування покарання 28.12.2020.

Кінець строку відбування 28.12.2025.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі «Городоцький виправний центр №131», куди прибув 11.05.2021.

Так, пунктом 1 ч.4 ст.82 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Тобто формальна дата настання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким 28.08.2022.

Згідно характеристики, виданої адміністрацією ДУ «Городоцький виправний центр №131», ОСОБА_5 під час утримання в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувались. За період відбування покарання у ДУ «Городоцький виправний центр №131» засуджений характеризується позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, чотири рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Працевлаштований на контрагентському об`єкті ПП «Полімер-Буд», до роботи ставиться сумлінно, дотримується правомірних відносин з персоналом установи, дбайливо ставиться до майна установи, приймає участь у роботах по благоустрою установи, не допускає порушень вимог пожежної безпеки, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у тому числі, у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», на оперативно-профілактичних обліках установи не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частина 3 цією статті встановлює, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Як роз`яснив Верховний Суд України у Постанові Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 №2 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Перевіривши матеріали даного провадження, колегія суддів приходить висновку, що вони не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 беззаперечно став на шлях виправлення.

Зокрема, з довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень вбачається, що хоча за період відбування покарання у ДУ «Городоцький виправний центр №131» ОСОБА_5 не мав дисциплінарних стягнень, проте, станом на день розгляду клопотання місцевим судом, він лише двічі заохочувався правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також до нього двічі застосовувались заходи заохочення у 2023 році.

Окрім того, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора щодо неналежного відшкодування ОСОБА_5 потерпілим матеріальної та моральної шкоди, оскільки з дня вчинення ним цього злочину 26.02.2017 по день розгляду клопотання апеляційним судом, ним було відшкодовано лише 10015,85 грн. із загальної суми 834411, грн. Вказані обставини стороною захисту спростовані не були.

При цьому, слід врахувати і те, що злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, був вчинений ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, що було визнано місцевим судом обставиною, що обтяжує покарання. Поміж тим, зі змісту вироку вбачається, що обставин, як пом`якшують покарання засудженого, під час судового розгляду встановлено не було.

За вказаних обставин, заміна засудженому ОСОБА_5 найбільш тяжкого виду покарання позбавлення волі, на виправні роботи, невідбута частина якого перевищує максимальний строк, на який може бути призначене більш м`яке покарання, не відповідатиме меті покарання, передбаченої статтею 50 КК України виправленню засуджених, запобіганню вчинення ними та іншими особами нових злочинів.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а ухвалу місцевого суду - скасувати як постановлену з порушенням вимог закону про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2022 року, якою замінено засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину більш м`яким.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3