Справа № 585/1206/23
Номер провадження 1-кп/585/290/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000541 від 10.11.2022 року, відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, проживає у фактичних шлюбних стосунках без державної реєстрації, має на утриманні дитину віком 14 років (зі слів), не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

09.11.2022 близько 19 год. 25 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «Passat 1.8» р.н. НОМЕР_2 , рухався в темну пору доби, в межах населеного пункту в с. Герасимівка, Роменського району, Сумської області по автодорозі «Н-07» зі сполученням «Київ-Суми-Юнаківка», зі сторони м. Ромни в напрямку м. Суми.

У порушення вимог п.п. 8.1, 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_3 , перебуваючи між 204 та 205 кілометрами вказаної автодороги, на виїзді із с. Герасимівка, Роменського району, Сумської області, коли по напрямку руху водія були встановлені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», які вимагали від водія поступового зменшення швидкості руху та зупинення перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» (стоп-лінією), в зв`язку з тим, що по напрямку його руху перебував блок-пост, де здійснюється пропускний режим та особливі умови проїзду. Про це водій ОСОБА_3 був завчасно повідомлений попереджувальними знаками 3.29 ПДР та табличкою з написом «Увага попереду БЛОК-ПОСТ приготуйте ваші документи», при цьому перешкод для своєчасного виявлення вказаних дорожніх знаків та табличок водій не мав та, знехтувавши вимогами вказаних дорожніх знаків, продовжив рух без зменшення швидкості руху.

Не зважаючи на те, що попереду нього знаходились зупинені автомобілі на яких були увімкнені аварійні сигнали, ОСОБА_3 , не переконавшись в безпечності виконання маневру, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху при наявності на ній зустрічного вантажного автомобіля, водій якого мав перевагу в русі, не врахував дорожню обстановку, негайно не вжив заходів для зупинки керованого ним транспортного засобу, після чого, повертаючись на свою полосу руху допустив наїзд на ОСОБА_7 , який підписав контракт добровольця територіальної оборони від 18.04.2022 та, відповідно до наказу командира добровольчого формування № 8 від 16.07.2022, був залучений до виконання бойового чергування на блокпосту, що розташований у вказаному місці, з метою здійснення пропускного режиму та боротьби з диверсійними групами на території Роменського району, який перебував у військовому форменому одязі, обмундировані та зі зброєю в руках.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Роменської ЦРЛ» РМР.

Відповідно до висновку експерта (судово-медичної експертизи) № 27 від 02.02.2023, встановлено, що згідно представленої медичної документації медичної карти стаціонарного хворого КНП «Роменська ЦРЛ» РМР, відомо, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з діагнозом: поєднана краніоскелетна травма, закритий уламковий перелом кісток лівої гомілки на межі с/з-в-з зі зміщенням, закритий перелом внутрішнього над виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням.

Згідно медичної документації медичної карти стаціонарного хворого КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з діагнозом: поєднана краніоскелетна травма, закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки на рівні с/з зі зміщенням, внутрішньосуглобовий уламковий перелом медіального виростку лівої великогомілкової кістки. Відкрита репозиція, фіксація МОС пластикою.

Дані ушкодження, кваліфікуються, як СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесні ушкодження, так як для зрощення переломів, необхідний час більше 21 дня, і могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо при обставинах, вказаних в постанові, при ДТП, про що свідчать дані медичної документації.

Час утворення тілесних ушкоджень може відповідати часу, вказаному в постанові, на що вказують дані медичної документації.

Відповідно до висновку експерта (судової автотехнічної експертизи) № СЕ-19/119-23/1766-ІТ від 20.02.2023, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ОСОБА_3 , повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.1, 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

8.1 Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками;

11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.;

В даній дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити наїзд на потерпілого.

Таким чином дії водія автомобіля ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п.п. 8.1 11.3,12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали.

Дії водія автомобіля, ОСОБА_3 , по порушенню Правил дорожнього руху України умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за злочином, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями та наслідками, що було встановлено у ході досудового розслідування, які учасниками судового розгляду не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав суду показання про те, що дійсно ввечері 09 листопада 2022 р. їхав з м. Києва до м.Суми на автомобілі «Фольксваген Пасат», у цей час були незадовільні погодні умови, сильний туман, він рухався приблизно зі швидкістю 40 км/год. Проїздив повз с.Герасимівка, однак з-за погодних умов він попереджувальних знаків про блокпост та необхідність зниження швидкості - не помітив. Попереду нього рухалась великовантажна фура, яку він вирішив обігнати по зустрічній смузі руху, однак при виконанні маневру обгону побачив рух назустріч іншої автівки, а тому здійснив різкий маневр праворуч, тим самим збив тероборонівця, який був на чергуванні на блокпосту. Мав намір відшкодувати потерпілому матеріальну та моральну шкоду, приходив до нього у лікарню, однак від коштів, які йому пропонував - він відмовився.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який за кваліфікацією ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію такого злочину, тобто необережний протиправний характер дій особи внаслідок злочинної самовпевненості та дані про особу обвинуваченого, який не працює та є пенсіонером, розлучений, під наглядом у лікаря - нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до адміністративної або кримінальної відповідальності, за місцем проживання або реєстрації обвинуваченого характеристики особи у провадженні відсутні.

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у ході судового розгляду встановлено не було.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Зазначені як пом`якшуючі обставини у обвинувальному акті, а саме щире каяття ОСОБА_3 та його активне сприяння розкриттю злочину, судом не враховуються як такі, що не віднайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.

Так, посилання сторони захисту на щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину ОСОБА_3 як на обставини, що пом`якшують покарання, є непереконливим виходячи з того, що саме по собі визнання обвинуваченим вини та факту заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень не свідчить про наявність зазначених обставин.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Однак, у матеріалах справи відсутні дані, які би підтверджували щирий жаль із приводу скоєного та осуд своєї поведінки обвинуваченого, як і те, що він виявляв готовність нести покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 у ході досудового розслідування та протягом судового розгляду із потерпілим не примирився, хоча судом для цього оголошувались відповідні перерви у судовому розгляді, при цьому саме по собі твердження про те, що потерпілий не надав підтверджуючі документи щодо понесених витрат на лікування та не заявив цивільний позов, однак може звернутись за відшкодуванням до страхової компанії, неможливість сплати судових витрат за експертні дослідження з-за відсутності рахунків тощо, однак залучення на оплатній основі до участі у провадженні двох захисників - у повній мірі спростовують перед судом доводи про щире каяття особи та у даному випадку є нікчемними.

Також не вбачається в діях ОСОБА_3 і активного сприяння розкриттю злочину, під яким розуміються дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

У зв`язку із зазначеним, враховуючи позицію сторони обвинувачення та потерпілого, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення обвинуваченого буде призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті кримінального Закону, за яким визнає його винним.

У той же час суд, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення злочину, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим злочину, і характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, враховуючи індивідуальні властивості обвинуваченого, зокрема його похилий вік, стан здоров`я та спосіб життя, приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України із позбавленням права керування транспортним засобом у мінімальних межах санкції статті, про що просила сторона захисту, оскільки останній при керуванні транспортним засобом за незадовільних погодних умов проявив неуважність та злочинну самовпевненість, за матеріалами провадження позитивних характеристик не має, щиро не розкаявся, негативні наслідки своїх дій усунути не намагався.

Питання про речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню із винної особи на користь держави, цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 394-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, призначене ОСОБА_3 - підлягає окремому виконанню.

Арешт, із забороною користування, розпорядження та відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2022 року (справа №585/2821/22, провадження №1-кс/585/639/22) на автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі Passat 1.8, д.н.з НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 02.12.2000 Полтавським МРЕВ являється ОСОБА_9 , мешканка АДРЕСА_3 - скасувати.

Речовий доказ, приєднані до матеріалів кримінального провадження постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.11.2022 року, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі Passat 1.8, д.н.з НОМЕР_2 - повернути власнику, володільцю майна або його представнику.

Судові витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, судової експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок, судової автотехнічної експертизи у розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1