Справа № 932/3658/23
провадження № 1-кс/932/1716/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000765 від 22 березня 2023 року, про накладення арешту,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить накласти арешт на речі, предмети та інше майно, яке було вилучене 01 серпня 2023 року у ході проведення затримання в порядку статті 208 КПК України, та особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : мобільний телефон «OPPO а52» синього кольору, imei: НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 , обладнаний захисним паролем; з правого переднього нагрудного карману одягнутої на ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 1600 доларів США, купюрами по 100 доларів кожна, з єдиним серійним номером КВ 86817228І, шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування.

В обґрунтування заявлених вимог слідчий зазначив, що необхідно заборонити користуватися вказаним майном та обмежити право розпоряджатися ним та відчужувати його, так як не застосування заборони розпорядження, використання та відчуження вищезазначеного майна може привести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженню.

На судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що не перешкоджає розгляду справи, у відповідності до частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання розглянуто без повідомлення інших осіб.

Вивчивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої, пункту 7 частини другої статті 98 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до частини третьої статті 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень закону свідчить про можливість під час досудового розслідування накладення арешту на майно особи, яке є тимчасово вилученим, за умови наявності визначених законом підстав для цього, обумовлених необхідністю забезпечення проведення повного і своєчасного встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00000765 від 22.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

До СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали з УКР ГУНП в Д/о, що надійшла інформація відносно мешканця м. Дніпро, громадянина ОСОБА_6 », дані якого не підлягають розголошенню, який на території Дніпропетровської області зберігає вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини.

Так, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході особистого обшуку якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «OPPO а52» синього кольору, imei: НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 , обладнаний захисним паролем;

- з правого переднього нагрудного карману одягнутої на ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 1600 доларів США, купюрами по 100 доларів кожна, з єдиним серійним номером КВ 86817228І;

Постановою слідчого від 01.05.2023 року слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області вказані речі визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи той факт, що речові докази, які вилучені в ході проведення особистого обшуку від 01.05.2023 року є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке містить на собі відомості вчинення кримінального правопорушення, а також є тимчасово вилученим майном, має суттєве значення у даному кримінальному провадженні, а також враховуючи те що в інакшому випадку воно може бути знищено особою, яка причетна до скоєння вищезазначеного злочину, у зв`язку з чим зазначені в протоколі від 01.05.2023 року, предмети підлягають подальшому арешту.

Необхідність вилучення вищевказаного майна, обумовлено повнотою та всебічністю проведення досудового розслідування, запобігання втрати, пошкодження, спотворення речових доказів, встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що вказані речі в даному випадку є доказами, які мають значення для подальшого встановлення усіх обставин справи з метою встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності, а отже щодо них слід вжити заходи з метою збереження у виді арешту.

При цьому, тимчасові обмеження особи володільця у праві власності, за встановлених обставин, слідчий суддя знаходить розумними та співрозмірними завданням кримінального провадження.

Отже, зважаючи на те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та в судовому засіданні були встановлені підстави для накладення арешту на вказане майно, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, предмети та інше майно, яке було вилучене 01 серпня 2023 року у ході проведення затримання в порядку статті 208 КПК України, та особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : мобільний телефон «OPPO а52» синього кольору, imei: НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 , обладнаний захисним паролем; з правого переднього нагрудного карману одягнутої на ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 1600 доларів США, купюрами по 100 доларів кожна, з єдиним серійним номером КВ 86817228І, шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1