КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Вишгородським районним судом Київської областіапеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 17.02.2023 задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, тобто до 15.04.2023 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

______________________________________________________________________________

Справа № 369/939/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1683/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Органом досудового розслідування не доведено те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

На переконання апелянта, раніше зазначений ризик обґрунтовано лише тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Слідчим суддею не взято до уваги наявність у підозрюваного офіційного місця роботи, де він характеризується позитивно, наявність міцних соціальних зв`язків на території Вишгородського району, зокрема дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, а також те, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають його батьки.

Крім того, слідчий суддя не звернув увагу на те, що ОСОБА_6 повністю визнав себе винним, щиро покаявся, виявив бажання сприяти слідству у розкритті кримінального правопорушення.

Захисник також вказувала на те, що клопотання слідчого не місить обґрунтування неможливості застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді цілодобового домашнього арешту або у певний період доби, який, на думку апелянта, дозволить уникнути настання ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, відділенням розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000235 від 15.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 152 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що 15.02.2023 близько 07 год. 30 хв., більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись на першому поверсі житлового будинку, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що на другому поверсі вказаного ж житлового будинку, на самоті знаходиться громадянка ОСОБА_10 , так як її співмешканець ОСОБА_11 знаходився на роботі, та в цей час в останнього виник протиправний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з проникненням у тіло потерпілої, з використанням своїх геніталій.

В подальшому, в той же час, ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, полегшення його вчинення шляхом, взявши з собою металевий предмет, зовні схожий на пістолет, для здійснення погроз його застосування та таким чином подолання фізичного супротиву ОСОБА_10 , піднявся сходами на другий поверх та зайшов до приміщення кімнати житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходилась потерпіла ОСОБА_10 .

В подальшому, в період часу з 08 год. 00 хв. по 08 год. 30 хв., більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , запропонував потерпілій ОСОБА_10 , добровільно задовольнити його статеву пристрасть, проте отримавши відмову від останньої, з використанням металевого предмета, зовні схожого на пістолет, який він приніс з собою, з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, подолання фізичного супротиву потерпілої ОСОБА_10 , завдав один удар в область голови (в ліву частину потилиці), та під погрозою подальшого його застосування, всупереч волі, потерпілої, змусив останню роздягнутись та в подальшому з використанням своїх геніталій, шляхом орального проникнення у тіло останньої, задовольняв свою статеву пристрасть.

Згідно доданих до клопотання матеріалів, 15.02.2023 о 10 год. 45 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

15.02.2023 о 19 год. 12 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 152 КК України.

16.02.2023 о 18 год. 41 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну підозри у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 152 КК України, та у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 129 КК України.

16.02.2023 слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області із клопотанням, погодженим прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в якому просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 17.02.2023 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, тобто до 15.04.2023 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 152 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та погрозою його застосування.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Твердження апелянта про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 , незаконно впливати на потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вірогідність настання яких, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, є досить високою.

Посилання захисника на те, що підозрюваний має офіційне місце роботи, де він характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки на території Вишгородського району, зокрема дружину та неповнолітніх дітей на утриманні, а також те, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають його батьки, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 повністю визнав себе винним, щиро покаявся, виявив бажання сприяти слідству у розкритті кримінального правопорушення, не свідчать про відсутність у підозрюваного намірів переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, та вчиняти інші дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці ОСОБА_6 у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а тому посилання апелянта у цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3