ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1818/23 Справа № 201/8103/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 27.12.2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання його звільнено з іспитовим строком на 3 роки із покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000912, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.369 КК України.

Рішення суду обґрунтовано тим, що слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри, але не встановлені заявлені стороною обвинувачення ризики, оскільки вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України до відбування покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, при цьому до набрання вказаним вироком законної сили з метою виконання вироку та уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно, у зв`язку що повністю виключає можливість переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків, а тому ризики, на наявність яких у клопотанні посилається слідчий, відсутні.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року та постановити свою ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.369 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

На думку прокурора ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Крім того ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, родичів, дружини або дітей, не має офіційного місця роботи, а отже і легального джерела доходів, не має постійного місця проживання.

Також підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може здійснити спробу вплинути на свідків з метою примушування їх до надання неправдивих свідчень чи висновків з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_6 було вручено клопотання з додатками, серед яких є протоколи допиту свідків, в яких вказані їхні анкетні відомості, та підозрюваному вони стали відомі (місце проживання, контактні дані). А також ОСОБА_6 , хоч і не знає анкетних даних закупника, що приймав участь у слідчих діях направлених на викриття злочинної діяльності останнього, однак йому відомо, як закупник виглядає, тож підозрюваний може чинити спроби пошуку та впливу на останнього з метою зміни його показів в суді.

Що стосується ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то він обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, однак після винесення вироків за вказаними правопорушеннями належних висновків для себе не зробив і знову підозрюється у вчиненні злочинів. За останні шість років ОСОБА_6 було засуджено вже чотири рази.

Крім того, прокурор вказує на те, що слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову в обранні запобіжного заходу, посилається на вирок Жовтневого районного суду М.Дніпропетровська від 13.07.2023 року (в день розгляду клопотання), яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України до відбування покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. При цьому до набрання вказаним вироком законної сили застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно. Цей вирок, як зауважує апелянт, не був долучений до матеріалів клопотання, як і не був долучений сторонами під час розгляду клопотання по суті. Вважає, що слідчий суддя не зберіг об`єктивність та неупередженість у даному випадку, посилаючись на вирок суду, який не був досліджений під час розгляду клопотання по суті.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення даної апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів убачається, що СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000912 від 07.06.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 369 КК України.

12.07.2023 року в період часу з 16:38 по 18:06 годин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13.07.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 369 КК України, шляхом вручення йому відповідного повідомлення про підозру.

Під час судового розгляду слідчий суддя належним чином з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується: рапортом О/у СКП ВП №5 ДРУП ГУНП в Д/о від 06.06.2023; Інформуванням СКП ВП №5 ДРУП ГУНП в Д/о 07.06.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.06.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.06.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.06.2023; Протоколом огляду грошових коштів від 12.07.2023; Протоколом огляду добровільно виданих предметів від 12.07.2023; Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.07.2023; Вимогою на спеціальну перевірку ОСОБА_6 від 19.06.2023; Ухвалою на проведення обшуку, справа №201/7004/23 від 16.06.2023; Протоколом обшуку від 12.07.2023 року; Рапортом ст. слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Д/о від 12.07.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.07.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.07.2023; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

З огляду на це слідчий суддя дійшов висновку, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 369 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного злочину, підтверджуються доданими до клопотання доказами, зібраними під час досудового розслідування, в їх сукупності.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Разом з цим, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов цілком вірного висновку, з яким повністю погоджується й колегія суддів, стосовно нівелювання в даному конкретному випадку заявлених стороною обвинувачення ризиків запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, застосованим щодо ОСОБА_6 до набрання законної сили вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2023 року із взяттям його під варту негайно в залі суду. Цей запобіжний захід повністю виключає можливість ОСОБА_6 переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому наразі відсутні будь-які підстави для обрання ОСОБА_6 ще одного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, принаймні до набрання законної сили вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2023 року, яким останнього засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України до відбування покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання слідчого у межах кримінального провадження №0000912 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.369 КК України, цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2