Справа №-613/636/23 Провадження №-1-кп/613/104/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 27.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Багачка Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця Збройних сил України солдата, вогнеметника вогнеметного взводу батальйону радіологічного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдата ОСОБА_4 призначено на посаду вогнеметника вогнеметного взводу, батальйону РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», на момент вчинення злочину солдат ОСОБА_4 є військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією у Збройних Силах України.

Перебуваючи на військовій службу на посаді вогнеметника вогнеметного взводу, батальйону РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, на початку серпня 2022 року (більш точної дати в ході дізнання не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на виготовлення підробленого офіційного документа, а саме посвідчення водія, з метою його подальшого використання для керування транспортними засобами, зв`язався в соціальній мережі «Instagram» з невстановленою в ході дізнання особою та домовився про надання послуг по виготовленню та продажу посвідчення водія. Переслідуючи свій умисел, шляхом переписки з невстановленою особою ОСОБА_4 замовив собі посвідчення водія на своє ім`я з відкритою категорією «В», під час цього узгодив оплату вартості підробленого офіційного документу та усвідомлюючи, що в посвідчення водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, передав необхідні персональні дані, а саме - фотознімки свого паспорта, особистого підпису та власного фото для внесення їх до підробленого посвідчення водія через соціальну мережу «Instagram», тим самим здійснив сприяння (пособництво) вчиненню кримінального проступку.

В подальшому ОСОБА_4 в один із днів на початку серпня 2022 року, більш точної дати та часу в ході дізнання не встановлено, перебуваючи за адресою: Сумська область, м. Охтирка, у відділенні «Нова пошта» № 4 надав невстановленій органом дізнання особі грошову винагороду в розмірі 8000 грн., чим сприяв виготовленню завідомо підробленого посвідчення водія, та отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2022, орган видачі - ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого користування.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/6312-ДД від 31.03.2023, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий 12.08.2022 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробництва - України. В наданому на дослідженні посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданому 12.08.2022 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак, що вказують на зміни первинного змісту, не виявлено.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він не отримував в установленому законом порядку посвідчення водія, залишив у себе вказане посвідчення водія та почав його використовувати, для можливості керування транспортним засобом, та пред`являти в якості документу, що підтверджує право керування транспортним засобом.

Так, 27 березня 2023 року приблизно о 16 год. 22 хв. ОСОБА_4 , маючи при собі підроблене посвідчення водія, перетинаючи блок-пост № НОМЕР_3 в АДРЕСА_2, при зупинці та перевірці документів пред`явив працівникам поліції Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 12.08.2022 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бланк якого, відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/6312-ДД від 31.03.2023, не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробництва - України. Згідно з вказаним висновком експертизи в наданому на дослідженні посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданому 12.08.2022 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак, що вказують на зміни первинного змісту, не виявлено. Таким чином, ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень - проступків за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення кримінальних проступків, надав показання щодо місця, часу, способу вчинення кримінальних правопорушень так, як вони встановлені судом.

Зокрема, під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що є військовослужбовцем з 24 березня 2022 року. У липні-серпні 2022 року побачив в Інтернеті оголошення про можливість отримання посвідчення водія без проходження навчання та за скороченою процедурою, перейшов за наведеним посиланням, та під час спілкування із невстановленою особою з`ясував, що для отримання посвідчення водія потрібні його паспортні дані, підпис і фотографія, вартість посвідчення складає 8000 грн., термін виготовлення- 14 днів. ОСОБА_4 погодився на ці умови, відправив за допомогою телефону копії вказаних документів та через 14-16 днів на Новій пошті отримав посвідчення водія, сплативши при цьому 8000 грн. Вказане посвідчення водія спочатку відображалося у базі ТСЦ МВС як чинне, однак, потім перестало відображатися. ОСОБА_4 користувався ним деякий час, кілька разів пред`явивши його під час перевірки документів, до того часу, поки 27 березня 2023 року він був зупинений на блокпосту в м. Богодухів для перевірки документів і працівник поліції повідомив йому, що його посвідчення водія відсутнє у базі МВС та є підробленим. Повідомив, що відразу зізнався у вчиненні кримінальних проступків, які йому інкримінуються, наразі шкодує про вчинене, зобов`язується в подальшому не допускати подібних вчинків.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права використання його підроблювачем, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєних кримінальних правопорушень, критичній оцінці своєї поведінки, про що він особисто зазначив у судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, яке полягало в тому, що обвинувачений відразу зізнався у вчиненні кримінальних правопорушень, після цього не змінював своєї позиції, отже надавав органам дізнання активну допомогу під час розслідування кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він проходить військову службу у Збройних Силах України за мобілізацією на посаді вогнеметника вогнеметного взводу батальйону радіологічного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , має військове звання «солдат», раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.50, 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень), відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, обставини справи, характер та ступінь участі ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкцій інкримінованих статей: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Застосувавши приписи ч. 1 ст.70 КК України, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого у суду відсутні.

Кримінальним правопорушенням майнова шкода не завдана.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує із ОСОБА_4 у дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме: 1132 грн. 68 коп. витрат на проведення судово-технічної експертизи Харківським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-23/6312-ДД від 31.03.2023.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 04.04.2023 було накладено арешт на майно - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 12.08.2022 ТСЦ 8042.

У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.4 ст.174, ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп..

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової технічної експертизи документів Харківським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-23/6312-ДД від 31.03.2023 в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 04.04.2023 на майно - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2022, орган видачі - ТСЦ 8042.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- 1 (один) сейф-пакет №2836406 «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» білого кольору із заклеєним клапаном, виготовлений з полімерного матеріалу, з об`єктом дослідження та пояснювальним написом, Висновок № СЕ-19/121-23/6312-ДД від 31.03.2023 №КП 0000066, Вид експ. 8.6, всередині якого знаходиться посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2022, орган видачі - ТСЦ 8042 - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено та підписано 19.07.2023.

Суддя ОСОБА_1