Справа № 504/850/23
Номер провадження 1-кп/504/539/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав матеріали справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001159 від 10.08.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця за національністю, з вищою освітою, розлученого, офіційно працюючого на посаді керуючого ТОВ «Профмеліоратор», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку червня 2019 року, більш точні дата, час та місце не встановлені, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - трактором Т-130 з номерним знаком НОМЕР_1 , 1982 року випуску, який знаходився на автостоянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, на початку червня 2019 , більш точні дата та час не встановлені, ОСОБА_8 , з метою отримання доступу до транспортного засобу та заволодіння ним, не маючи на меті виконати обіцяне, шляхом обману і зловживання довірою потерпілого ОСОБА_9 , запропонував останньому відремонтувати вищевказаний трактор, на що останній погодився.

Продовжуючи свої злочинні дії 18.06.2019, біля 15.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на автостоянці розташованій за адресою: с. Крижанівка, вул. Паустовського, 37, що в межах Крижанівської сільської ради Одеського (колишнього Лиманського) району Одеської області, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом обману і зловживання довірою ОСОБА_9 , під приводом переміщення трактору марки Т-130 з номерним знаком НОМЕР_1 1982 року випуску, для здійснення ремонту, незаконно заволодів ним та за допомогою сторонніх осіб, які не були обізнані про його злочинні дії, вивіз з території автостоянки і у подальшому продав, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду, яка в ході досудового розслідування була повністю відшкодована.

Будучи допитаним в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав у повному обсязі та суду показав, що в літку 2019 року мав домовленість з потерпілим ОСОБА_9 про ремонт трактору марки Т-130, який перебував у полі в неробочому стані, за домовленістю з потерпілим він повинен був перевезти його на СТО, придбати та замінити неробочі деталі, організувати ремонт, але через потребу у коштах у нього виник умисел продати зазначений трактор без відома потерпілого, він знайшов покупця Економ ОСОБА_10 якому продав трактор за 2000 доларів США, виручені кошти залишив собі. Після того як трактор був знайдений він повернув ОСОБА_11 . Економу отримані від нього кошти як спричинений останньому збиток. Про вчинене шкодує, щиро кається за вчинене, в ході судового розгляду справи приніс потерпілому вибачення за свій вчинок.

Допитаний в ході судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що домовився з ОСОБА_8 про ремонт належного йому трактору. Через деякий час ОСОБА_8 повідомив, що майстер зник разом з трактором та вони разом почали розшукувати трактор та майстра який його мав відремонтувати. Після звернення до поліції, після перегляду відеозаписів міських камер відеоспостереження була встановлена вантажівка (трал) яка по вул. Паустовського в м. Одесі перевозила належний йому трактор. За номерами вантажівки було встановлено місце перебування підприємства та згодом знайдений трактор який був відремонтований, покрашений та готувався до наступного продажу чоловіком на ім`я ОСОБА_12 , який, в свою чергу, придбав його у М. Економа. Таким чином стало відомо, що цей трактор був без відома та згоди потерпілого, як власника, проданий ОСОБА_8 . Потерпілий повідомив, що не має матеріальних претензій до обвинуваченого, просив суворо останнього не карати.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Відповідно до п.15 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживанням довірою із застосуванням насильства або погроз.

Відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України по справі № 5-365кс15 від 21.01.2016, відповідно до вимог кримінального закону незаконне заволодіння транспортним засобом (пункт 1 примітки до статті 289 КК) може бути вчинене будь-яким способом, у тому числі шляхом обману або зловживання довірою. Ця норма є спеціальною, а тому має перевагу над загальною нормою, яка зокрема міститься у статті 190 КК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 знятий з обліку Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2019 по закінченню іспитового строку та звільнення від покарання, призначеного 24.07.2018 вироком Сихівського районного суду м. Львова за ст.ст. 185 ч.3, ст.15 ч.3 ст. 185, ст.185 ч.4 КК України.

Таким чином, суд враховує висновки органу пробацї за результатом яких виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а також те, що ОСОБА_8 , на час скоєння кримінального правопорушення не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обвинувачений офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, вибачився перед потерпілим, матеріальні претензії з боку потерпілого до обвинуваченого відсутні, завдана майнова шкода повністю відшкодована. Також, суд враховує, що обвинувачений вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до положень ст.66 КК України являється визнання вини та щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 просила обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, з застосуванням положень ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців та покладенням обов`язків відповідно до положень ст. 76 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник підтримали прокурора.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_8 міри покарання у виді позбавлення волі, є можливим застосувати дію ст.75 КК України, з покладанням на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.

Ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 18.02.2023 обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 38 420, 00 грн.

Відповідно до положень ч.11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

З урахуванням відсутності стягнень майнового характеру за результатом розгляду справи, виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків під час розгляду справи у суді, відсутності підстав для звернення застави в дохід держави та скасування дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу, сума сплаченої застави має бути повернута заставодавцю - ОСОБА_13 .

Судові витрати на проведення судових експертиз та залучення експерта - відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів визначити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 182, 349, 371-373, 374, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Дію запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_8 на підставі ухвали Южного міського суду Одеської області від 18.02.2023 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - скасувати.

Повернути ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Красилівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 09.04.2010, IBAN НОМЕР_3 , МФО банку 305299, рахунок отримувача НОМЕР_4 , отримувач ОСОБА_13 , РНОКПП отримувача НОМЕР_5 ), кошти в розмірі 38 420,00 грн., внесені нею 20.02.2023 року, в якості застави за ОСОБА_8 .

Речовий доказ по справі трактор марки Т-130 з номерним знаком НОМЕР_1 , 1982 року випуску вважати повернутим власнику ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1