УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурор ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 06.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

16 травня 2023 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурор ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, яке було вилучено у період 26-27.04.2023 під час проведення обшуку в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_6 , а саме:

-скляні пляшки з написом «Гайдамацька традиційна» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 247 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Гайдамацька особлива» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 151 пляшка;

- скляні пляшки з написом «Хлібна класична» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 57 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Горілка хлібна класична» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 80 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Горілка Гайдамацька особлива з перцем» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 108 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Горілка Гайдамацька особлива» об`ємом 0,25 л без марок акцизного податку загальною кількістю 13 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Коньяк Гайдамацький» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 2054 пляшок;

- скляні пляшки з рідиною коричневого кольору без етикетки та марок акцизного податку, об`ємом 0,5 л, загальною кількістю 667 пляшок,

у кримінальному провадженні №0000008 від 06.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України здійснюється Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України.

У період 26-27.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 11.04.2023 за участю уповноважених осіб Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України проведено обшук в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за результатами якого вилучено:

- скляні пляшки з написом «Гайдамацька традиційна» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 247 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Гайдамацька особлива» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 151 пляшка;

- скляні пляшки з написом «Хлібна класична» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 57 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Горілка хлібна класична» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 80 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Горілка Гайдамацька особлива з перцем» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 108 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Горілка Гайдамацька особлива» об`ємом 0,25 л без марок акцизного податку загальною кількістю 13 пляшок;

- скляні пляшки з написом «Коньяк Гайдамацький» об`ємом 0,5 л без марок акцизного податку загальною кількістю 2054 пляшок;

- скляні пляшки з рідиною коричневого кольору без етикетки та марок акцизного податку, об`ємом 0,5 л, загальною кількістю 667 пляшок.

28.04.2023 постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

На підставі вище викладеного прокурор зазначає, що зважаючи на те, що вищезазначені речі являються речовими доказами вчиненого кримінального правопорушення, оскільки відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані речі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала клопотання з мотивів викладених у клопотанні. Визнала, що звернулась до суду із цим клопотанням повторно і минулого разу слідчим суддею було відмовлено у задоволенні даного клопотання. Пояснила, що звернулась до слідчого судді повторно, з огляду на призначення у кримінальному провадженні судової експертизи.

Детектив ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, та вказував, що у підприємсва відсутня ліцензія на зберігання такого виду майна.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 , надав письмові документи на спростування доводів детектива. Наголошував на тому, що раніше слідчим суддею вже було відмовлено у задоволенні даного клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження та долучені матеріали в ході судового розгляду, вислухавши думку учасників, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено у період 26-27.04.2023 під час проведення обшуку в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_6 .

Доказів на підтвердження того, що вилучене детективами майно входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надано ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку стороною обвинувачення слідчому судді надано не було, більш того, ні прокурор, ні детектив, взагалі не вказували, що вважають дане майно таким, що не є тимчасово вилученим. Отже таке майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що на вилучення такого майна надавався дозвіл слідчим суддею при наданні дозволу на проведення обшуку.

Разом з тим, за вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В той же час із клопотанням про арешт тимчасово вилученого у період 26-27.04.2023 під час проведення обшуку в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_6 , прокурор звернувся лише 16 травня 2023 року, тобто із значним пропуском строку.

При цьому, як на підставу для поновлення строку для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, прокурором зазначається лише призначення 08 травня 2023 року судової експертизи у кримінальному провадженні, водночас, жодних доказів на підтвердження існування у прокурора об`єктивних підстав вважати, що таке майно не мало статусу тимчасово вилученого станом на 27 квітня 2023 року на момент його вилучення, слідчому судді надано не було.

Тобто сторона обвинувачення звернулась з відповідним клопотання про арешт тимчасово вилученого майна майже через місяць після спливу граничного строку, встановленого чинним кримінальним процесуальним законом.

Разом з тим, прокурором у клопотанні не наведено, а також не було долучено до клопотання та не надано слідчому судді у судовому засіданні доказів наявності виключних обставин, які дозволили б прийти до висновку про наявність поважних причин для пропуску процесуального строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Більш того, як про це зазначено представником власника майна, і при цьому визнано прокурором, раніше прокурор вже звертався до слідчого судді із клопотанням про арешт даного майна, однак у задоволенні такого клопотання було відмовлено. Таким чином у повторному зверненні прокурора до слідчого судді із клопотанням, яке раніше вже було розглянуто слідчим суддею по суті, та було залишено без задоволення слідчий суддя вбачає формову незгоду прокурора із попереднім рішенням слідчого судді.

Відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що оцінка та перевірка законності ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва не входить до повноважень слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а може бути здійснена виключно Київським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на такі рішення у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається, що підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011 року, у відповідності до якої оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Так, стаття 22 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Таким чином, вказані обставини не дають законних підстав для задоволення клопотання прокурора, зокрема, оскільки останнім пропущено строк для звернення з таким клопотанням, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, з урахуванням положень ч.3 ст. 172 КПК України, і не доведено, що таку процесуальну дію неможливо було вчинити у визначений законом строк.

З огляду на наведене, слід відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурор ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 06.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України, залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1