У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 року в рамках кримінального провадження №0001312.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 накладено арешт із забороною розпорядження на нерухоме майно, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначає, що арешт на дане майно було накладено необґрунтовано та стороною обвинувачення не доведено, що вказане майно наразі має доказове значення у кримінальному провадженні.

Окрім того, даних про те, що дане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, які підлягають встановленню під час кримінального провадження, у тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально-протиправним шляхом, з боку органу досудового розслідування надано не було.

Представник заявника зауважує, що у межах даного кримінального провадження не призначалися експертизи та жодній особі не повідомлено про підозру.

На підставі наведеного, просить скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 року по кримінальному провадженню №0001312.

ОСОБА_4 не скористалася правом на участь у судовому засіданні та її представник ОСОБА_3 подав заяву, згідно якої просив клопотання задоволити та розглянути без його участі.

Прокурор та слідчий не скористалися правом на участь у судовому засіданні, заяв чи заперечень на клопотання не подавали, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання встановлено, що що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 року накладено арешт із забороною розпорядження на нерухоме майно, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Арешт був накладений з метою збереження її як речового доказу, недопущення продажу та зміни власника.

З оглянутого листа №563/106/28-1-2023 від 24.01.2023 із СВ відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області слідчим суддею встановлено, що станом на видачу листа по даному кримінальному провадженні експертизи щодо документів в частині договору купівлі-продажу придбаною ОСОБА_4 квартири не призначались, та жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Слідчий суддя констатує, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР було внесено 24.09.2021 року та досудове розслідування станом на теперішній час проводиться вже близько двох років. Крім того, органом досудового розслідування не було надано доказів тому, що у межах кримінального провадження не відпала потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

За такого, арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 в якості заходів забезпечення кримінального провадження, перешкоджає власнику належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги те, що власником вищевказаного нерухомого майна є ОСОБА_4 , відомостей стосовно повідомлення останній про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке досліджується у рамках даного провадження, органом досудового розслідування не надано, з часу накладення арешту на майно минув тривалий час (1 рік 10 місяців), а також зважаючи на те, що слідчому судді не надано додаткових доказів на підтвердження необхідності існування накладеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 року у вигляді заборони розпорядження на нерухоме майно, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 скасувати.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1