ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/1635/21 Номер провадження 11-кп/814/701/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000429за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Костянтинівка Сахновщинського району Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, судимий, останній раз:

11 березня 2021 року вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова (з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року) за ч.3 ст.186, ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч.3 ст.357 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, засуджений на 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком і за вироком Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, остаточно засуджений на 5 років 4 місяці позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 :

- на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення судових експертиз в сумі 2288,30 грн та 3595,90 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він у період з 25 вересня 2020 року до 11 січня 2021 року вчинив у м. Харків: 2 епізоди таємного повторного викрадення чужого майна; 2 епізоди повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою; незаконне заволодіння посвідченням водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , а також 7 епізодів повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України - на 4 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України - на 1 рік позбавлення волі; за ч.3 ст.357 КК України - на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, прохає засудити обвинуваченого 5 років позбавлення волі.

Вважає за необхідне, згідно з ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком і за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року, призначити остаточне покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

При цьому зазначає, що суд при призначенні покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України повинен був враховувати вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року, а не постановлений за результатами його апеляційного перегляду вирок Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.

Адже, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у даному провадженні до ухвалення вироку Комінтернівським районним судом м. Харкова від 11 березня 2021 року, який в подальшому скасований лише в частині призначеного покарання. Разом з тим, в частині висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення цей вирок суду залишився без змін.

Вважає, що при призначенні покарання судом першої інстанції не в повній мірі враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого, який не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та знову визнаний винуватим у вчиненні ряду епізодів злочинної діяльності, а заподіяну потерпілим шкоду не відшкодував.

Вказує про наявність обставини, що обтяжує покарання, - рецидиву злочинів.

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який погодився з вироком суду, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій зач.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 та ч.3 ст.357 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.

Доводи прокурора про м`якість призначеного покарання є непереконливими.

Згідно з приписами п.1 ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.

Так, судом першої інстанції правильно встановлено обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, яке виразилося в усвідомленні своєї провини та засудженні протиправної поведінки, у зв`язку з чим кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Ніхто не оспорює також і наявність обставини, яка обтяжує покарання - рецидиву злочинів та яка належним чином врахована судом.

Враховуючи особу ОСОБА_7 , який через деякий час після відбуття покарання належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нові кримінальні правопорушення, що характеризує його особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб, місцевий суд обґрунтовано призначив йому за ч.2 та ч.3 ст.185 і ч.2 ст.190 КК України покарання у виді позбавлення волі, а за ч.3 ст.357 КК України - у виді обмеження волі в межах санкції кримінального закону.

Більше того, прокурор в апеляційній скарзі погодився з таким видом та розміром покарання і прохав при ухваленні вироку призначити за ці кримінальні правопорушення саме таке покарання, яке визначив суд першої інстанції.

Доводи прокурора про необхідність призначення в даному випадку покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі є вочевидь необґрунтованими, адже прокурор прохає більш суворе покарання із сукупності кримінальних правопорушень (за ч.3 ст.185 КК України) визначити у виді 4 років позбавлення волі.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченому покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, про що слушно наголошує перший заступник керівника обласної прокуратури.

Як вбачається з матеріалів провадження і ніким не оспорюється, що ОСОБА_7 оскаржуваним вироком засуджений за кримінальні правопорушення, вчинені до постановлення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року.

Вироком Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року скасований в частині призначення покарання з постановленням в цій частині нового вироку, яким обвинувачений засуджений за ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185, ч.2 та ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі.

При цьому, висновок суду при призначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст.70 КК України про необхідність врахування вироку Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, а не вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року, є помилковим.

Так, за змістом ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність кримінальних правопорушень).

Тобто, законодавець визначив момент у часі, що розмежовує це правило - це постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.

При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання має наслідком лише посилення покарання, а не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення і не скасовує вирок у цій частині.

Вказана правова позиція сформульована в Постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі №766/39/17.

Тому суд, застосовуючи у даному випадку приписи ч.4 ст.70 КК України, мав за сукупністю кримінальних правопорушень частково складати покарання за даним вироком і за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року (з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року).

При цьому, колегія суддів вважає, що остаточне покарання у розмірі, визначеному судом першої інстанції, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і є справедливим.

Отже, апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 413, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання, обраного судом, а саме:

- за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч.3 ст.357 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком і за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року (з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року) остаточно засудити ОСОБА_7 на 5 років 4 місяці позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4