УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 420 191 112 000 008 72 від 13.12.2019 за ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_3 з погодженим прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням у кримінальному провадженні № 420 191 112 000 008 72 від 13.12.2019 про накладення арешту на майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СУ ГУНП у Київській області перебувають матеріали вказаного кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, та за фактом вчинення злочинів за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Науково-технічне підприємство СТГ Інженерінг», діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що автобуси ЛАЗ А 292 D1, VIN № НОМЕР_1 , ЛАЗ НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 , станом на 18.02.2019 та 22.02.2019, не були новими та не відповідали предмету договору купівлі-продажу щодо якісних характеристик предмету закупівлі, 18.02.2019 та 22.02.2019 вніс до актів приймання-передачі товару та до договорів купівлі-продажу завідомо неправдиві відомості, що вищевказані автобуси є новими.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Науково-технічне підприємство СТГ Інженерінг», діючи умисно, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до договору купівлі-продажу № 2018/435 від 18.02.2019, актів приймання - передачі № 1, 2 від 22.02.2019 до договору купівлі-продажу № 2018/435 від 18.02.2019, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння бюджетними грошовими коштами в особливо великому розмірі Комунального підприємства, шляхом зловживання службовим становищем на користь Товариства, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що автобуси ЛАЗ А 183 NG, VIN № НОМЕР_3 , ЛАЗ А 292 D1, VIN № НОМЕР_1 , не були новими та не відповідали предмету договору купівлі-продажу щодо якісних характеристик предмету закупівлі, у період з 18.02.2019 по 22.02.2019 вчинив всі дії, які призвели до неправомірного отримання на користь Товариства грошових коштів Комунального підприємства у розмірі 5 780 040,00 грн., що є особливо великим розміром, спричинивши збиток Комунальному підприємству на вказану суму.

ОСОБА_5 27.04.2023 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК.

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 володіє корпоративними правами ТОВ «СІТІ ТРАНСПОРТ ГРУПП» у розмірі 39,59 % та ТОВ «АВТОМОБІЛІ УКРАЇНИ» у розмірі 99 %.

У зв`язку з викладеним слідчий просив накласти арешт на корпоративні права, власником яких є ОСОБА_5 , з метою конфіскації майна як виду покарання.

Також слідчий просив розглянути клопотання без повідомлення власника майна та його захисника з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

Наведена засада гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України та КПК.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на день розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення конфіскації майна.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 5, 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може застосувати покарання у виді конфіскації майна.

Так, у силу санкції ч. 5 ст. 191 КК, за якою ОСОБА_5 оголошено про підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, може застосувати у вигляді додаткового покарання конфіскації майна.

Крім того, ч. 10, 11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на нерухоме майно, грошові кошти та цінності, корпоративні права з метою заборони або обмеження користування та розпорядження ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до втрати, зникнення, псування або передачі такого майна.

Враховуючи, що встановлена обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що належне йому майно може забезпечити виконання покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків відчуження вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 41 Конституції України, ст. 7, 9, 16, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 420 191 112 000 008 72 від 13.12.2019 арешт на корпоративні права, власником яких є ОСОБА_5 , а саме:

1) ТОВ «СІТІ ТРАНСПОРТ ГРУПП» () у розмірі 39,59 %;

2) ТОВ «АВТОМОБІЛІ УКРАЇНИ» () у розмірі 99 %.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації, у тому числі, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будь-які зміни, що пов`язані зі зміною часток, будь-які зміни, що пов`язані з припиненням (зокрема, реорганізацією (злиттям, приєднанням, поділом, перетворенням та ліквідацією), будь-які зміни, пов`язані зі зміною місцезнаходження, у тому числі заборонивши особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації, вносити будь-які зміни до установчих документів ТОВ «СІТІ ТРАНСПОРТ ГРУПП» (), ТОВ «АВТОМОБІЛІ УКРАЇНИ» ().

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1