Справа № 308/2574/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2023 року м. Ужгород
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області від 09.12.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - до 03 лютого 2023 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, у зв`язку із спливом строку дії запобіжного заходу, заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, мотивуючи його вказує на наявність обґрунтованої підозри та те, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду задля уникнення кримінальної відповідальності; може вчинити спроби незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, оскільки судом такі безпосередньо ще не допитувалися; також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора через його необґрунтованість та недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 199 цього Кодексу обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний з урахуванням його особи, який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення найсуворішого з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, не має міцних соціальних зв`язків, а також суду не надано будь-яких даних щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, тому існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків чи потерпілих у даних кримінальних провадженнях, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше потрапляв в поле зору працівників правоохоронних органів, зокрема на розгляді у суді перебувають кілька кримінальних проваджень, у яких ОСОБА_4 є обвинуваченим. Крім цього, ОСОБА_4 ніде ніколи офіційно не працював, тобто не має постійного джерела доходу та засобів для існування.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно ухвали Ужгородського міськрайоенного суду від 04.09.2020року ОСОБА_4 по справі № 308/3140/20 судом було оголошено в розшук, оскільки, місце знаходження останнього тривалий час неможливо було встановити, такий не повідомляв про місце свого ппроживання, не з`являвся до суду, та протягом тривалого часу ОСОБА_4 ухилявся від явки до суду та переховувався від суду .
Як встановлено в судовому засіданні з листів т.в.о начальника Ужгородського відділу поліції ОСОБА_7 від 10.09.2020 року неодоразові приводи гр. ОСОБА_4 виконати не вдавалось можливим , у зв`язку з тим , що ОСОБА_4 за адресою в АДРЕСА_1 , нікого не було вдома та такий згідно пояснень сусідів за вказаною адресою не проживав .
У звязку з наведеним вище, судом встановлено, що зазначені в клопотанні прокурора ОСОБА_3 ризики не зменшились та виправдовують тримання особи ОСОБА_4 під вартою, а наведені в доводах прокурора ОСОБА_3 обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину,що останній обвинувачується у вичиненні ряду умисних корисливих злочинів, ОСОБА_4 згідно ухвали суду від 04.09.2020року було оголошено в розшук , оскільки, місце знаходження останнього тривалий час було невідоме та протягом тривалого часу ОСОБА_4 ухилявся від явки до суду та переховувався від суду , а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 27, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2, 3 ст. 185, КК України - на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - до 28 березня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Закарпатської УВП (№ 9)».

Повний текст ухвали, складено та проголошено 06.02.2023 року о 10 год. 10 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1