Справа №751/6199/23
Провадження №1-кс/751/1503/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ за №0000034 від 02.02.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.308 КК України

за участі сторін:

слідчий ОСОБА_4 ,

представник власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання:

1.1 22.07.2023 р. прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 через поштове відділення звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 /, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та поліс страхування №АТ/2944186, які було вилучено 21.07.2023 р. після проведення санкціонованого обшуку вище зазначеного транспортного засобу, шляхом позбавлення права власника та інших осіб на їх відчуження, розпорядження та користування.

1.2 З клопотання вбачається, що СУ ГНУП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000034 за фактом незаконного заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства.

Вказані обставини СУ ГНУП в Чернігівській області попередньо кваліфіковані за ч.2 ст.308 КК України.

1.3 Клопотання про арешт майна обґрунтовувалось тим, що 21.07.2023 р. після проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 / було вилучено обшукуваний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та поліс страхування №АТ/2944186, а постановою слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області від 21.07.2023 р. їх визнано речовими доказом в кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що вилучене 21.07.2023 р. в ході обшуку транспортного засобу майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також з метою застосування спеціальної конфіскації, прокурор просив накласти арешт на вилучене майно з метою його збереження.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

2.1 Слідчий в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання про арешт майна, однак пояснити які сліди кримінального правопорушення або які ознаки вчиненого кримінального правопорушення містять вилучені в ході обшуку предмети не зміг.

Узагальнений зміст пояснень зводиться до того, що автомобіль «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 / перебував у фактичному використанні ОСОБА_6 та використовувався ним під час скоєння злочинів, а відтак до нього може бути застосована спеціальна конфіскація.

2.2 Представник власника майна визнав необхідність накладення арешту на вилучене майно лише у виді заборони його відчуження, оскільки накладення арешту в обсязі правообмежень, вказаних прокурором в клопотанні, буде явно непропорційним втручанням у право власності законного власника майна.

ІІІ. Процедура:

3.1 Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

3.2 Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

3.3 Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

3.4 Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.5 Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

3.6 Відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

3.7 Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

ІV. Оцінка слідчого судді:

4.1 Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що транспортний засіб був вилучений 21.07.2023 р. після проведення обшуку, а 23.07.2023 р. прокурор через поштове відділення звернувся з клопотанням про арешт майна, що свідчить про дотримання строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України.

4.2 В судовому засіданні встановлено, що СУ ГНУП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.308 КК України, за фактом незаконного заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства.

20.07.2023 р. ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова за клопотанням слідчого надано дозвіл на проведений 21.07.2023 р. обшук автомобіля марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 /.

За результатами проведеного обшуку в автомобілі марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 /, окрім свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб та полісу страхування, жодних речей або документів, які можуть мати значення для кримінального провадження №0000034 слідчим не виявлено, і жодної слідової інформації не зафіксовано, що підтверджується протоколом обшуку від 21.07.2023 р.

Разом з тим, після проведеного обшуку вище зазначеного автомобіля, слідчим СУ ГУНП в Чернігівській області було вилучено обшукуваний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб та поліс страхування.

4.3 Постановою слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області від 22.07.2023 р. автомобіль «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 /, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та поліс страхування №АТ/2944186 визнано речовими доказами.

4.4 Згідно реєстраційної картки ТЗ власником автомобіля марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 / значиться ОСОБА_7 .

4.5 Фактично зміст клопотання прокурора про необхідність накладення арешту на автомобіль зводиться до того, що ОСОБА_6 , який може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, використовував вище зазначений автомобіль у своїй злочинній діяльності, а також для застосування спеціальної конфіскації, тобто з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.170 КПК та п.2 ч.1 ст.170 КПК України.

4.6 Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого від 22.07.2023 р. про визнання майна речовим доказом є формальною за своєю суттю, оскільки містить лише опис установлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без обґрунтування, за якими з критеріїв ст.98 КПК України автомобіль марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 /, а також свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб та поліс страхування визнано речовими доказами.

В конкретному випадку ані прокурором, ані слідчим в судовому засіданні не доведено, що вилучені в ході обшуку автомобіль марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 /, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та поліс страхування №АТ/2944186, відповідають критеріям ст.98 КПК України, тобто, що вказані речі мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим підстави для накладення арешту на вказане майна з метою його збереження як речових доказів /п.1.ч.1 ст.170 КПК України/ об`єктивно відсутні.

4.7 Щодо можливості застосування спеціальної конфіскації до вище зазначеного майна, слідчий суддя зазначає, що спеціальна конфіскація полягає у безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених КК, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само за вчинення інших злочинів, перелік яких наведено у ч.1 ст.96-1 КК.

4.8 Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.308 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі.

4.9 При цьому слідчий суддя враховує, що спеціальна конфіскація може бути застосована лише у разі відповідності її ознакам зазначеним у п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, зокрема, якщо таке майно було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

4.10 Оскільки автомобіль марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 / за версією слідства використовувався ОСОБА_6 під час скоєння злочинів, а його власник ОСОБА_7 , який є батьком останнього, не міг знати про його незаконне використання, слідчий суддя, з огляду на позицію представника власника майна, вважає, що вище зазначений транспортний засіб відповідає ознакам, передбаченим п.4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що автомобіль марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 /, про арешт якого подано це клопотання, може бути об`єктом спеціальної конфіскації, а тому на нього може бути накладено арешт для забезпечення такої спеціальної конфіскації.

Разом з тим, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та поліс страхування №АТ/2944186 не мають визначення в грошовому еквіваленті та є персоніфікованими документами, які детермінують правовий статус їх володільця та впливають на комплекс відповідних прав і обовязків, а відтак до них не може бути застосована спеціальна конфіскація.

4.12 Відповідно до ч.4 ст.173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

З огляду на підстави накладення арешту та долучені до клопотання докази, конкретні обставини інкримінованого злочину, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим не доведено необхідність в конкретному випадку застосування найбільш обтяжливого способу арешту майна.

Слідчий суддя вважає, що застосування арешту у виді заборони відчуження автомобіля марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 / забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, та не позначиться не ефективності досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000034.

У цьому контексті слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на відповідне майно не є припиненням права власності на нього або невідворотнім позбавленням такого права. Хоча власники і обмежуються у реалізації відчуження майна, однак такий захід є тимчасовим.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту на даному етапі досудового розслідування у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження і переслідує легітимну мету.

4.13 За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.170-173,309,376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000034 від 02.02.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.308 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений 21.07.2023 р. під час обшуку автомобіль марки «Hyundai Tucson» /д.н.з. НОМЕР_1 /, який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_6 , у виді позбавлення права на його відчуження.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1