В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/1331/23

Провадження № 1-кп/0285/374/23

04 травня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………….... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання....... ОСОБА_2

за участю:

прокурора……………………...... ОСОБА_3 ,

обвинуваченої.. ............................ ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні

кримінальне провадження, внесене 03.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166,

по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с Гульськ Звягельського району Житомирської області,

громадянки України, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює,

яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

раніше судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2023 року, в період часу з 13 години 38 хвилини по 13 годину 50 хвилину, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Gabis» Центр взуття та одягу, що по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений, вирішила умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу заволодіти чужим майном, а саме жіночими кросівками, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_5 .

У зазначений день, час і місці, та за вказаних обставин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення підійшла до торгового стелажа, на якому знаходилось взуття та переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вона залишиться непоміченою, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, дістала зі стелажа жіночі кросівки торговельної марки Соvaleri, вартістю 883 гривні, розмістивши їх під своїм верхнім одягом в області живота. Після чого, не розрахувавшись, вийшла із приміщення магазину, виконавши тим самим усі дії, які вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак злочин не було завершено з причин, що не залежали від її волі, оскільки працівники магазину наздогнали її та змусили залишатись на місці до приїзду правоохоронних органів.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та пояснила, що дійсно вчинила крадіжку жіночих кросівок торговельної марки Соvaleri за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не заперечила проти часу, дати, місця і способу її вчинення. Крадіжку кросівок вирішила скоїти раптово, не планувала красти, мала при собі гроші, могла їх купити. Причини, що спонукали її до викрадення, пояснити не може. У вчиненому щиро кається, згодна з кваліфікацією своїх дій, не заперечує з приводу скороченого судового розгляду справи без дослідження доказів, які нею не оспорюються.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального характеру не має, збитки, завдані в результаті кримінального правопорушення відшкодовані в повному обсязі. Цивільний позов не заявляв. При призначенні покарання покладається на розсуд суду. (а.с.14).

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд знаходить доведеною винність ОСОБА_4 та її умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченої, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії тяжкого; його характер;

дані про особу винної, вину у скоєному визнала, щиро розкаялася у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги відсутні.

Водночас обвинувачена раніше судима, так: 22.12.2009 за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 17.12.2013 за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі (03.10.2019 звільнена умовно-достроково на 2 роки 27 днів).

Також варта уваги позиція потерпілого, який не має претензій до обвинуваченої, викрадене майно повернуто та положення ст.ст.50, 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде досягнуто при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, що є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження вчинення нових злочинів та відповідає меті і загальним засадам призначення покарання.

Суд вважає, що обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченої, не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченої, її відношення до скоєного (шкодує про вчинене), наявність пом`якшуваної обставини, позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому її виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення її від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинувачену покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Арешт на майно не накладався.

Згідно ст.124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню судові витрати за проведення товарознавчої експертизи (висновок від 15.02.2023 №СЕ-19/106-23/1640-ТВ) в сумі 755 грн. 12 коп.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засуджену обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти його про зміну місця проживання і роботи.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 755 грн. 12 коп.

Речові докази після набрання вироку законної сили: кросівки Соvaleri, передані на зберігання ОСОБА_6 , залишити потерпілому ОСОБА_5 ; оптичний диск типу СD-R, з маркуванням «VS», об`ємом пам`яті 700 МВ, на якому наявні 3 файли з відеозаписами з камер відеоспостереження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1