КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 29 серпня 2023 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу з доповненнями представника власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника власників майна

адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на наступних рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ):

- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- НОМЕР_3 ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Заборонено відчуження, розпорядження та користування грошовими коштами, які знаходяться на вищевказаних рахунках. Зупинено видаткові операції з грошовими коштами, що знаходяться на зазначених рахунках.

Не погоджуючись з таким рішенням представник власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 02 травня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна чи його представника, копію повного тексту оскаржуваного рішення отримано 24 травня 2023 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 26 травня 2023 року. З цих підстав, представник просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною та невмотивованою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що доводи, які вказували б на сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно на яке накладається арешт є доказом у кримінальному провадженні відсутні, а клопотання прокурора не обґрунтоване та базується на припущеннях.

Звертає увагу на протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який є старшим оперуповноваженим, а відтак не може бути допитаний як свідок, оскільки фактично ним проведено відповідні слідчі дії.

Крім того, в межах кримінального провадження допитано ОСОБА_5 , в результаті чого спростовано позицію сторони обвинувачення щодо вчинення нею та ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Також зазначає, що арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, не може бути накладений, оскільки даний об`єкт не відповідає статусу речових доказів.

Зауважує, що арешт, у тому числі на грошові кошти, які знаходяться на безготівкових рахунках з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення є безпідставним.

Зокрема, в межах даного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, потерпіла сторона відсутня, цивільний позов не подано.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власників майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 02 травня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна чи його представника, копію повного тексту оскаржуваного рішення отримано 24 травня 2023 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 26 травня 2023 року, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Подільською окружною прокуратурою, здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке 12 грудня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000462, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

Як зазначено у клопотанні прокурора ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловік ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з оптово-роздрібною торгівлею одягом «секонд-хенд». Вони здійснюють експорт оптових партій одягу вказаної категорії з України на адресу UAB "Gopala" (Spindulio 56, Ryskenai, Telsiai raj., LT-87430, Lithuania) та UAB "Novo projektai" (Liepu g. 77,Strielciai, LT-59104 Prienu raj., Lietuva) відповідно до зовнішньоекономічних контактів. При цьому, з метою виведення грошових коштів в країни ЄС та зменшення відповідно податку на прибуток у вказаній схемі вони в якості посередника використовують фірми з орбіти ОСОБА_11 , зокрема ADK TRADE Group s.r.o. (130 00 Malesicka 2855/2b, Zizkov Praha 3) та «KOBLEV TRADE s.r.o» (№ 29113571 , Konevova 2755, 65a Zizkov 13000, Praha), які фігурують в матеріалах кримінального провадження.

У ході проведення слідчих та розшукових дій встановлено, що у своїй злочинній діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 використовують рахунки, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), а саме наступні: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ( ОСОБА_5 ) та НОМЕР_3 ( ОСОБА_6 ).

Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 28 квітня 2023 року рахунки, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», які належать ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000462.

02 травня 2023 року прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вказані рахунки.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000462 про накладення арешту на рахунки, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», які належать ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, наявні достатні підстави для часткового арешту вказаного в клопотанні майна.

Окрім того, рахунки, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» у даному кримінальному провадженні постановою прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 28 квітня 2023 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с. 42-48), відтак є предметом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Посилання апелянта, на протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який є старшим оперуповноваженим, а відтак не може бути допитаний як свідок, оскільки фактично ним проведено відповідні слідчі дії, то вказане підлягає вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів враховує положення ст. 174 КПК України, відповідно до якої законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року .

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 758/4848/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15

Провадження № 11сс/824/3549/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК