ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2495/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/419/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА

Іменем України

12 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 27 січня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянин України, з середню технічною освітою, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 8 120 (вісім тисяч сто дев`ятнадцять) грн 30 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди й 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 06.09.2022 близько 13:10 години в м. Змієві Чугуївського району Харківської області по вул. Вишневій ОСОБА_8 рухався на автомобілі "Renault Trafic", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та перетинав перехрестя з вулицею Залізничною.

В той час, по вул. Залізничній від пров. Залізничного у напрямку вул. Гоголя в м. Змієві Чугуївського району Харківської області рухалась ОСОБА_9 на велосипеді "Jumpmaster".

Проїжджа частина представляла собою суху асфальтобетонну ділянку дороги горизонтального профілю, шириною 9,5 м по вул. Залізничній, яка призначена для руху у двох напрямках, а вул. Вишнева шириною 7,5 м, яка також призначена для руху у двох напрямках. З обох боків до проїжджої частини примикають бордюрні камені.

Під час руху, на перехресті вул. Залізничної, вул. Вишневої та вул. Бутівської в м. Змієві Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_8 не переконався у безпечності здійснення маневру проїзду через це перехрестя та виїхав на проїжджу частину вул. Залізничної, де допустив наїзд на велосипед "Jumpmaster" під керуванням ОСОБА_9 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 було спричинено закритий перелом нижньої третини правого стегна, яке відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, по тривалості розладу здоров`я.

У цій дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушив пункт 16.11 Правил дорожнього руху України, відповідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходилося в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Зазначеними діями ОСОБА_8 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі півтори тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Стягнути ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до статті 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, а також особу обвинуваченого.

Так, судом враховано, що ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, пенсіонер за віком, за місцем проживання скарг на його адресу не надходило.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини, часткове відшкодування витрат на лікування в розмірі 35 000 грн 00 коп.,обставиною, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність висновків щодо правильності призначеного ОСОБА_8 покарання та справедливості обраного йому заходу примусу.

Щодо доводів обвинуваченого в апеляційній скарзі про скасування вироку у частині вирішення цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

Згідно зі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня винуватості особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її винуватості, крім випадків, установлених ч. 2 цієї статті.

Розглядаючи вимоги цивільного позову у частині стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 моральної шкоди, місцевий суд правильно врахував, що в результаті дій обвинуваченого потерпіла понесла негативні наслідки, пов`язані з тривалістю розладу здоров`я та фізичним болем і душевними стражданнями, суттєвими змінами звичного способу життя потерпілої та необхідністю вжиття обумовлених станом здоров`я заходів для організації свого життя та лікування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції задовольнив заявлені потерпілою вимоги, щодо стягнення з ОСОБА_8 суми моральної шкоди, і відповідно стягнув з нього на користь потерпілої 50 000 грн.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що потерпілою доведено тяжкість та тривалість душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з отриманими травмами, факт порушення укладу її життя, стягнутий розмір моральної шкоди, на думку апеляційного суду, відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості і конкретним обставинам справи, та не вбачає підстав для зміни вироку в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого про пом`якшення призначеного йому покарання.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а розмір призначеного покарання, виходячи з положення ст. 414 КПК України, за переконанням колегії суддів, не можна вважати явно несправедливим через суворість, як то вважає обвинувачений.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 27 січня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді