Справа № 331/4426/22
Провадження № 1-кс/331/1370/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя матеріали клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002215, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2022 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002215, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002215 від 11.11.2022 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, матеріали відносно якого виділені із кримінального провадження № 0001337 від 25.07.2022 року.

У клопотанні зазначено, що Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 жовтня 2022 року» (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 233 від 17.10.2022 року), Дніпрорудненська міська територіальна громада внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та станом на день повідомлення про підозру перебуває у ньому.

Відповідно до положення п.6 ч.1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року (в редакції від 07.05.2022 року), окупаційна адміністрація Російської Федерації, це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Так, після окупації 13.03.2022 року міста Дніпрорудне Запорізької області представниками збройних формувань Російської Федерації на території вказаного населеного пункту на противагу законно діючій Дніпрорудненській міській раді було незаконно створено так званий «новий орган влади» «военно-гражданская администрация г. Днепрорудное» з метою узурпації виконання владних повноважень на тимчасово окупованій території Дніпрорудненської міської територіальної громади та утримання адміністративно-політичного контролю на захоплених військовим шляхом територіях. У подальшому, не пізніше 05.05.2022 року, зазначений так званий «орган влади» очолив громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (обвинувачений за ч. 5 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000029 від 01.03.2022 року, обвинувальний акт скеровано до суду).

Проте, після окупації міста Дніпрорудне Запорізької області діюча Дніпрорудненська міська рада не припинила своєї діяльності відповідно до вимог чинного законодавства України, а законним головою Дніпрорудненської міської ради залишається ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В той же час, громадянин України ОСОБА_5 , знаходячись у місті Дніпрорудне Запорізької області та перебуваючи з 17.12.2020 року на посаді заступника голови Дніпрорудненської міської ради, діючи умисно та цілком усвідомлюючи про факт окупації збройними силами Російської Федерації вищевказаного населеного пункту, ініціативно написав заяву про звільнення з вищевказаної посади та 30.03.2022 року був звільнений із займаної посади.

В подальшому, ОСОБА_5 , маючи антиукраїнські погляди та ідею підтримання «руського миру», з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями держави-агресора Російської Федерації, добровільно прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників окупаційної влади та не пізніше 27.04.2022 року зайняв посаду «заместителя главы военно-гражданской администрации», пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади - «военно-гражданская администрация г. Днепрорудное», створеному на тимчасово окупованій території міста Дніпрорудне Запорізької області, при цьому нехтуючи положеннями Конституції України, Законів України та нормативно-правовими актами.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та перебуваючи на вищезазначеній посаді у згаданому раніше незаконно створеному так званому «органі влади», ОСОБА_5 здійснив комплекс заходів, спрямованих на пошук осіб з числа місцевих жителів, які б надали згоду на співпрацю із окупаційною владою, ініціативно брав участь у формуванні штатного розпису майбутніх співробітників так званої «военно-гражданской администрации г. Днепрорудное», а також виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, наділених його представниками окупаційної влади.

11 жовтня 2022 року громадянина України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що він не пізніше 27.04.2022 року, перебуваючи на території міста Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, яке приблизно з 13.03.2022 року знаходиться під окупацією збройних сил Російської Федерації, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, прийняв пропозицію від невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади міста Дніпрорудне та добровільно зайняв посаду «заместителя главы военно-гражданской администрации», пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади держави-агресора «военно-гражданская администрация г. Днепрорудное», створеному на тимчасово окупованій території міста Дніпрорудне Запорізької області.

Слідчий вказує, що санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлений про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної часткової власності належить частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 315671234 від 21.11.2022 року.

Слідчий також зазначає, що наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження вказаної частки зазначеного вище житлового приміщення, що на праві приватної спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та його захисника, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на частку нерухомого майна, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на частку квартир, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся судом своєчасно та належним чином, про причин неявки суду не повідомив (а.с.119).

Згідно з частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається у наступних випадках: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень частини 2 статті 172 КПК України, вбачається, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002215, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 року, за ч. 5 ст. 111-1 КК України (а.с.7).

11 жовтня 2022 року слідчим в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітаном юстиції ОСОБА_3 , за погодженням з старшим групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001337, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2022 року, складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України (а.с.108-112).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 315671234 від 21.11.2022 року, частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.8-10).

За правилами п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, то відповідно частина об`єкту нерухомого майна, яка належить на праві приватної спільної часткової власності підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у разі ухвалення обвинувального вироку, може підлягати конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на відчуження, користування та розпорядження вказаним вище майном.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування та розпорядження частиною житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , та в якому, відповідно до наданих стороною обвинувачення матеріалів, останній фактично проживає.

За правилами частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В той же час, слідчим не наведено у клопотанні жодних обставин та не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що незастосування заборони користування та розпорядження вказаним вище будинком призведе в майбутньому до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та передачі даного будинку.

Слідчий суддя також звертає увагу на положення ч. 12 ст. 170 КПК України, якою визначено, що заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Аналізуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування та розпорядження вказаною вище часткою житлового приміщення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на відчуження вказаним вище майном, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002215, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002215, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на частку квартири, загальною площею 67,2 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на праві приватної спільної часткової власності, шляхом заборони відчуження.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.)9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1