ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1332/23 Справа № 203/2895/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середьно-спеціальна, не одруженого, дітей та інших утриманців не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000102,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року продовжений строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 15 липня 2023 року. Застава, визначена ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2023 року в розмірі 1 342 000 (один мільйон триста сорок дві тисячі) гривень 00 коп. залишена без змін.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого багатоепізодного корисливого кримінального правопорушення, вчиненого групою осіб, дійшов висновку про те, що він має можливість переховуватись від суду та слідства, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків, а також продовжити свою протиправну діяльність, що свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, без застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зважаючи на необхідність завершення призначених у кримінальному провадженні експертиз, слідчий суддя дійшов до висновку про об`єктивну неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Прийняв до уваги, обставини кримінального правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи можливий розмір заподіяних збитків, у зв`язку з чим дійшов до висновку про наявність виключного випадку, що зумовлює визначення застави, вище максимального розміру, визначеного п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а тому визначений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 березня 2023 року, розмір застави вирішив залишити без змін.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, а саме, домашній арешт у нічний час доби (з 22:00 год. до 06:00 год.), оскільки останньому необхідно реалізовувати конституційне право на працю або особисте зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на відсутність ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважає, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначає, що стороною захисту вказувалось, що підозрюваний з першого дня співпрацює з органами досудового розслідування, не переховувався, надавав свідчення та сприяв встановленню істини у справі, у зв`язку з чим виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків може бути забезпечено більш м`яким запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою.

Зауважує, що ОСОБА_5 є найманим працівником у магазині, який належить його матері ФОП ОСОБА_9 , позитивно характеризується за місцем роботи (у колективі серед працівників) та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки: велику родину та наречену, з якою проживає разом.

В доповненнях до апеляційної скарги вказує на порушення правил територіальної підсудності розгляду клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а також вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 10.02.2022 року, 13.07.2022 року, 21.07.2022 року, 05.08.2022 року, 04.11.2022 року, 16.11.2022 року, 21.03.2023 року до ЄРДР № 0000102 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

24.03.2023 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 1342600 грн., строком до 21.05.2023 року.

В подальшому, 17.05.2023 слідчим суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська продовжений строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000102 до 23.08.2023 року.

17.05.2023 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 продовжений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави на строк до 15.07.2023 року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано встановлено існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою. Встановлено, що на даний час ризики, передбачені п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого багатоепізодного корисливого кримінального правопорушення, вчиненого групою осіб, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, отже підозрюваний, намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків, а також продовжити свою протиправну діяльність, що свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що відповідає та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Щодо доводів захисника про те, що підозрюваний з першого дня співпрацює з органами досудового розслідування, не переховувався, надавав свідчення та сприяв встановленню істини у справі, то вони під час апеляційного розгляду заперечувались прокурором, та зворотного стороною захисту не доведено.

Стосовно стверджень сторони захисту про те, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, хоча і мають місце, проте не є достатнім важелем для зменшення встановленого ризику. Крім того, ці обставини існували й на момент вчинення злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення правил підсудності, то вданому випадку враховується, що контроль за даним кримінальним провадженням здійснюється слідчим суддею даного суду, а тому згідно з приписами ст. 34 КПК України зміна підсудності неможлива і недоцільна. Крім того, дані обставини не вплинули на законність і обґрунтованість оскарженого рішення та не є підставою для зміни запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який.

За наведеного, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000102, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4