Ухвала

Іменем України

6 червня 2023 року

м. Київ

провадження № 51-3427 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 5 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 5 травня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних осіб Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягала у неповерненні вилученого майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 5 травня 2023 року, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені вище ухвалу слідчого судді та ухвалу апеляційного суду через допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Мотиви суду

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 5 травня 2023 року, проте за змістом ст. 310 та ч. 4 ст. 424 КПК України ухвали слідчого судді не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Що стосується тверджень касаційної скарги адвоката ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження, то хоча зазначене рішення є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на нижченаведене.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України визначено, що під час досудового розслідування в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Водночас оскарження ухвал слідчого судді щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність відповідальних осіб Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягала у неповерненні вилученого майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя Київського апеляційного суду, відмовляючи у відкриті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність відповідальних осіб Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягала у неповерненні вилученого майна, дійшов правильного висновку, що зазначена ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, оскільки не входить до переліку ухвал слідчого судді, які, відповідно до вимог ст. 309 КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Ухвала Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Також, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 5 травня 2023 року не підлягає оскарженню у касаційному порядку, а з доданої копії ухвали Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги адвоката ОСОБА_4 , тому, враховуючи положення п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 5 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3