Справа № 715/1713/23
Провадження № 1-кп/715/133/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2023 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
25.03.2023 року близько 04 год. 40 хв. водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним спеціалізованим вантажним тягачем марки «Volvo - FH», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з спеціалізованим напівпричепом марки «Schwarzmuller-Kis З/Е», номер НОМЕР_2 , рухався по авто дорозі М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в межах населеного пункту Чернівецького району Чернівецької області, зі сторони пункту пропуску через державний кордон України на кордоні з Румунією «Порубне», м. Чернівці.
Доїжджаючи до 539 км + 800 м вказаної автодороги, водій ОСОБА_4 , проявивши самовпевненість і неуважність до дорожньої обстановки, ігноруючи горизонтальну розмітку 1.1 Правил дорожнього руху, яка забороняє виконання маневру розвороту, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи маневр розвороту ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz-Sprinter 316», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «Mercedes-Benz-Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №201 від 25.03.2023 спричинено смерть.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв результаті порушення та невиконання вимог горизонтальної розмітки п. 1.1 і п. 10.1 Правил дорожнього руху, що безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д) ПДР, які лише сприяли порушенню вищевказаних Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:
-горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено;
-п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не творить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб е повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю бо здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення і кріплення шантажу;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив обставини його вчинення, щиро розкаявся. Пояснив, що виїжджаючи з заправки та маючи намір розвернутися в сторону кордону, вирішив здійснити поворот та перетнув суцільну смугу руху не переконавшись, що це буде безпечно для інших учасників руху і в цей момент відчув зіткнення з іншим транспортним засобом. Після чого вийшов з автомобіля та намагався надати допомогу потерпілому водію та викликати на допомогу. Вказав, що дуже жалкує про вчинене, шкоду потерпілому відшкодував, а тому просив не позбавляти його волі, а також не позбавляти права керування транспортними засобами.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що загиблий був його сином. Шкода йому повністю відшкодована, будь яких претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, а тому просив не позбавляти його волі та не позбавляти права керування транспортними засобами.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч.3 ст.349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом потерпілого, обвинуваченого та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого та дослідженням висновку авто-технічної експертизи.
Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину. В судовому засіданні встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 є склад злочину, який передбачений ч.2 ст.286 КК України - а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Як пом`якшуючі покарання ОСОБА_4 обставини, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, відсутні.
Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
У роз`ясненнях, що містяться у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та встановлюючи ступінь його вини у вчиненому злочині, суд дає оцінку не тільки окремому вчинку обвинуваченого, а також і його особистості, наскільки вона проявилася у його злочинних діях, наскільки він має нахил до скоєння правопорушень. Окрім того, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер обставини вчиненого злочину, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є досить молодою людиною, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, при цьому дружина на даний час вагітна. До кримінальної відповідальності притягується вперше. Проживає з дружиною та дитиною. Має загальну середню освіту та працює водієм. За місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
З огляду на особистість обвинуваченого суд вважає, що він не є особою суспільно небезпечною, який здатний на системне вчинення кримінальних правопорушень. За поведінкою, відповідями на питання, обвинувачений ОСОБА_4 очевидно дуже переляканий скоєним правопорушенням та невідворотними наслідками, які настали при цьому щиро розкаюється у вчиненому.
При цьому суд в повній мірі також оцінює наслідки вчиненого кримінального правопорушення внаслідок чого загинула людина.
Разом з тим, суд враховує характер допущених ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а саме те, що після дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений намагався надати допомогу потерпілому. Давав покази та активно сприяв у розкритті злочину. Добровільно відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілому, про що останній повідомив в судовому засіданні.
Переходячи до питання обрання конкретного покарання, суд враховуючи обставини правопорушення та особу обвинуваченого, відсутність обставин які обтяжують покарання та наявність обставини які пом`якшують покарання, відшкодування завданої шкоди, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні покарання пов`язаної з позбавленням волі, наявність в діях іншого водія - потерпілого ОСОБА_8 також порушень правил ПДР, які також були в причинному зв`язку з фактом настання дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі ближче до мінімального розміру, встановленої в санкції ч.2 ст.286 КК України з позбавленням права керування транспортним засобом.
Призначаючи додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд враховує, що обвинувачений маючи фактично незначний водійський стаж (посвідчення водія отримав у 2018 році, а у 2020 році отримав право керувати вантажними транспортними засобами), неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а тому в даному конкретному випадку суду вважає, що таке додаткове покарання є необхідним.
При цьому, погоджуючись з позицією прокурора, захисту та потерпілого, суд в даному випадку вважає за можливим застосувати ст. 75 КК України, і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном, на протязі якого обвинувачений буде перебувати під певним контролем держави та знаходитись у стані певного остраху за будь-які наступні життєві події. Поведінка такої піднаглядної людини, повинна бути більш виваженою, більш стриманою, більш контрольованою ніж звичайної людини, оскільки навіть незначне правопорушення може призвести особу до заміни покарання на реальне його відбуття.
Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.76 КК України і покласти на обвинуваченого певні обов`язки.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України суд,-
Взнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Скасувати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді застави яка обрана ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.03.2023 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 12 403 (дванадцять тисяч чотириста три) гривні 80 копійок.
Речові докази по справі, а саме:
- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz-Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований у м. Чернівці по вул. Комунальників, 4 В, повернути власнику ОСОБА_10 , скасувавши арешт, який накладений на вказаний автомобіль ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.03.2022 року;
- вантажний транспортний засіб спеціалізований вантажний тягач марки «Volvo - FH», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання на територію АЗС ТОВ «Євро Нафта К/С», що в с. Тереблече, вул. Головна, 131 Чернівецького району Чернівецької області повернути власнику ОСОБА_11 , скасувавши арешт, який накладений на вказаний автомобіль ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.03.2022 року;
Паспорти громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 виданий 25.07.2017 строк дії до 25.07.2027 року, орган що видав 2105, серії GE 287546 дата видачі 28.10.2022 року строк дії до 28.10.2032 року, орган що видав 2101 на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться на зберігання у УДМС України в Чернівецькій області повернути ОСОБА_4 .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: