Провадження № 1-кс/947/8446/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.06.2023 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000228 від 29.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.06.2023 року про відмову у визнанні його потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000228 від 29.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В обґрунтування скарги, особа, яка звернулась зі скаргою, вказує на те, що постанова слідчого не відповідає вимогам ст.. 110 КПК України, є незаконною, необґрунтованою та передчасною. Зазначені у постанові слідчого обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про залучення його в якості потерпілого в рамках кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглянути у його відсутність у зв`язку із тим, що наразі проходить службу в лавах ЗСУ та перебуває за межами Одеської області.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, проте слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 подав до суду письмове заперечення проти задоволення скарги, в якому просив у задоволенні скарги відмовити та розглянути скаргу у його відсутність. Також надав слідчому судді для огляду матеріали кримінального провадження № 0000228 від 29.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, дослідивши подану скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження № 0000228 від 29.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 29.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві з заявою про визнання його потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000228 посилаючись на спричинення йому моральної шкоди.

09.05.2023 року слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в рамках зазначеного кримінального провадження, про що складено відповідну постанову.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2023 року вказану постанову слідчого було скасовано та зобов`язано відповідних посадових осіб другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві розглянути питання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим, у відповідності до норм КПК України та фактичних обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження №0000228, з урахуванням вимог ст. 55 КПК України.

Після чого, ОСОБА_3 повторно звернувся до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві із заявою про визнання його потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000228.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.06.2023 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим в рамках кримінального провадження.

В обґрунтування вказаної постанови слідчим зазначено, що обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, яка зазначає про таку шкоду. ОСОБА_3 вказано, що внаслідок його утримання співробітниками Приморського РТЦК та СГ1 йому було спричинено моральну шкоду розміром 23 тисячі гривень. ОСОБА_3 у своїй скарзі не наведено належного факту з підтвердженими та допустимими доказами заподіяння моральної шкоди, а зазначено лише певні обставини, що теоретично можуть свідчити про незаконність (протиправність) дій (бездіяльності) військовослужбовців, він належно не обґрунтував та не надав доказів, які б підтверджували яким чином завдано йому моральну шкоду, в чому така полягає та необхідність відшкодування такої. Також, ОСОБА_3 жодним чином не наведено обґрунтованих доводів про заподіяння йому реальних збитків, в чому саме такі полягають та необхідність стягнення таких на його користь. Доведення обставини отримання моральної шкоди, її розміру належать безпосередньо до обов`язку особи, якій таку шкоду завдано, вирішуються ним особисто у формі подання цивільного позову, або призначення відповідних судових експертиз.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість, у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Оглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погоджується з оскаржуваною постановою слідчого та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000228 від 29.04.2023 року.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000228 від 29.04.2023 року в порядку ст. 303 КПК України задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.06.2023 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000228 від 29.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1