Справа № 201/5560/23
Провадження № 1-кс/201/2071/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, подане під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0007147 від 19.12.2022, клопотання слідчого СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого головним редактором в газеті «Народний репортер» (без отримання доходу) та виконавчим секретарем в Інтернаціональній спілці журналістів України (без отримання доходу), раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування слідчий відділ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтування скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0007147 від 19.12.2022 щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України за фактом державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану, встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, однак не пізніше 09 липня 2022 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений) співробітниками ФСБ РФ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, здійснено залучення до конфіденційного співробітництва громадян України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в проміжок часу з квітня 2022 року та з 2014 року відповідно тимчасово перебували на території РФ (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлене). Вказаним особам поставлено завдання щодо підбору громадян України до очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 агентурної мережі, тобто фактично надано статус представників іноземної організації, що бере участь у здійсненні збройної агресії проти України фсб РФ. З метою організації надання допомоги вказаній вище іноземній організації в проведенні підривної діяльності проти України на території Донецької області представниками фсб РФ передано ОСОБА_9 (далі «Петро», «Седой») та ОСОБА_10 (далі «Моісей») зв`язок раніше залученого до конфіденційного співробітництва із фсб РФ громадянина України ОСОБА_5 . Між вказаними особами було налагоджено канал комунікації з використанням месенджера «Telegram». У той же час, з метою забезпечення конспірації та приховування слідів злочинної зазначених осіб, між ними було обумовлено схему видалення інформації негайно після прочитання її адресатом. На виконання завдань, отриманих від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_5 у період часу з 16 вересня 2022 року по 15 січня 2023 року здійснював збір та передачу вказаним особам інформації щодо розташування на території м. Дружківка особового складу та військової техніки ЗСУ, повідомляв результати ураження об`єктів на території міста, здійснював підбір осіб, які можуть обіймати посади в окупаційній адміністрації м. Дружківка у випадку захоплення міста російськими окупаційними військами.

Так, слідчий за погодженням з прокурором просили продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, вважаючи, що заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що відповідно виправдовує подальше тримання ОСОБА_5 під вартою в межах строку досудового розслідування, завершенню якого перешкоджає особлива складність кримінального провадження та необхідність проведення стороною обвинувачення чисельних слідчих та процесуальних дій, які будуть мати суттєве значення для встановлення істини під час судового розгляду, зокрема необхідно завершити проведення експертиз з дослідження питань, які потребують спеціальних знань, отримати від органів державної влади відомостей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також ряд процесуальних дій, притаманних стадії закінчення досудового розслідування, зокрема таких як повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складання обвинувального акта та його направлення до суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, а отже заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та вони не зменшилися, водночас досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу неможливо завершити внаслідок особливої складності кримінального провадження, з урахуванням чисельної кількості слідчих та негласних слідчих дій, направлених на здійснення всебічного, повного й неупередженому дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також великого обсягу процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування перед зверненням до суду з обвинувальним актом.

Захисник (в режимі відеоконференції) та підозрюваний під час судового розгляду заперечували щодо задоволення поданого клопотання, посилаючись на відсутність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували необхідність тримання ОСОБА_5 під вартою. Крім того сторона захисту просила враховувати той факт, що підозрюваний має постійне місце проживання, у зв`язку з чим просили застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді від 24 березня 2023 року стосовно ОСОБА_5 , з урахуванням доведеності існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 20 травня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, слідчий суддя дійшов переконання про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу, на цій стадії кримінального провадження не перестали існувати та не зменшилися. Зокрема ОСОБА_5 продовжує підозрюватися у вчиненні особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану проти основ національної безпеки України, досудове розслідування щодо якого ще не закінчилося внаслідок особливої складності кримінального провадження, з урахування великої кількості слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, здійснених з метою отримання фактичних даних, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, разом з виготовленням копій протоколів про проведення таких дій та додатків до них, у тому числі через особливу складність комп`ютерно-технічної експертизи, під час проведення якої потрібні виключно спеціальні знання, та необхідність отримання від органів державної влади додаткових відомостей і документів, які мають значення для кримінального провадження, а також потреби у здійсненні чисельної кількості процесуальних дій перед закінченням досудового розслідування, зокрема таких як повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складання обвинувального акта та його направлення до суду, а отже великого обсягу та специфіки слідчих і процесуальних дій, необхідних для встановлення обставин, що мають значення та підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення. Тобто, враховуючи характер інкримінованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану та суворість можливого покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, це вже само по собі може бути мотивом та підставою для ОСОБА_5 здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), та, без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано продовжує існувати, у зв`язку з чим строки тримання ОСОБА_5 під вартою підлягають продовженню в межах строку досудового розслідування.

Водночас доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного клопотання, оскільки прокурором не надано жодних фактичних даних і не наведено переконливих фактів наявності таких обставин, що відповідно є лише абстрактним припущенням з боку обвинувачення.

Також, розглядаючи доцільність подальшого тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя враховує обставини передбачені у ст. 178 КПК України, які є актуальними, проте не вирішальними при застосуванні запобіжного заходу, зокрема тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у якому він підозрюється, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , щодо якого немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього запобіжного заходу, міцність його соціальний зв`язків в місці постійного проживання та реєстрації, що знаходиться на території можливих бойових дій, наявність у нього постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного та відсутність у нього судимостей, що не свідчить негативно про його репутацію, яка проте не може слугувати підставою для відмови у продовженні строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того суд не може не зважати на підвищену суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 підозр у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану. Таким чином застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує його права та свободи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості.

Водночас під час розгляду даного клопотання, на підставі ч. 6 ст. 176 КПК України, не перевіряється обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України під час дії воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ) про введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в останнє строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затверджений Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ)), а отже за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останнього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи в сукупності матеріали поданого клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, доцільним є продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 199, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є 16 липня 2023 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 16 годині 00 хвилин 18 травня 2023 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1