КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2380/2023 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Справа № 761/9541/23 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання в Україні,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ч. 27 ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року задоволено клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою по 26 квітня 2023 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України - ОСОБА_11 , погодженого прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР - ОСОБА_12 , про продовження строку тримання під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, винесена із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Слідчим суддею не було належним чином досліджено питання щодо набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного, не було взято до уваги порушення органом досудового розслідування порядку та способу здійснення виклику особи у кримінальному провадженні, що встановлені ст. 135 КПК України, не було досліджено належним чином наявність ризиків, що встановлені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, також зазначив, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_13 , направлено до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України розслідується кримінальне провадження № 0000400 за фактами умисного вчинення громадянином України дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягали у готуванні до державної зради, а саме переходу на бік ворога в умовах воєнного стану, та наданні іноземній державі допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111 КК України, закінченого замаху на підбурювання до дезертирства, а саме самовільного залишення місця служби з метою ухилення від військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , не пізніше 25.02.2022 (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), володіючи значним обсягом секретної інформації, інформації з обмеженим доступом та персональними даними особового складу СБ України, будучи обізнаним з нормами законодавства у сфері державної таємниці, розуміючи, що розголошення вказаної інформації завдасть шкоди суверенітету, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у невстановленому місці, з власного мобільного телефону, користуючись номерами мобільного зв`язку НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , за допомогою мобільних месенджерів розіслав діючим працівникам СБ України повідомлення, в яких наявні погрози передати спецслужбам рф та їх представникам персональні дані діючих співробітників СБ України, а також дані щодо місць дислокації їх підрозділів, та виражений намір ОСОБА_7 перейти на бік ворога в період збройного конфлікту, а також надати державі-агресору допомогу у проведенні підривної діяльності проти України.

Так, 25.02.2022 в період часу з 18:13 до 18:17, ОСОБА_7 , з використанням мобільного додатку «Telegram», з власного номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , на особистий номер мобільного телефону діючого співробітника СБ України ОСОБА_14 , надіслав повідомлення наступного змісту:«ты че думаєш я не напечатаю в Генштаб потом Росиянам выше фамилии», «письмо им не пошлю кто какую позицию занимал», «будеш сомной на контакте тебя пропущу», «я буду слать письмо * потом ОСОБА_22», «я вас там утоплю гнусов», «телефон ОСОБА_23 дай и тебя список зтотобойдет», «чувак на листов 10 напишу и пошлю Аноним», «я расписывать буду все с такими просто мелочами», «ОСОБА_21 скажы пусть мне звонит решает что бы я его не пускал под лед, ОСОБА_24 будет в списке 1 номером», «зто даже не обсуждается там без Милосердия».

Продовжуючи свій злочинний намір, того ж дня, у період часу з 22:11 по 22:12, ОСОБА_7 з використанням мобільного додатку «Telegram», з власного номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 , надіслав на особистий номер мобільного телефону діючого співробітника СБ України ОСОБА_15 повідомлення різного змісту, серед яких наступні: «здарова», «явас буду сливать кто при какой позиции был, ты в моем списке номер 2. твоя фамилия, на первом ОСОБА_24, под лед пойдет весь шестой отдел кроме ОСОБА_25 ОСОБА_26 и ОСОБА_27 за пенсии забудьте их отменили вместе с выходным пособием, в лучшем случае зто конец карьеры ОСОБА_28 х***ьі», «как тебе такое».

За результатами проведеної судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи № 16517/22-39 від 09.09.2022, встановлено, що у текстових повідомленнях ОСОБА_7 , надісланих з номерів телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 діючим співробітникам правоохоронних органів України, містяться висловлювання, виражені у формі погроз передати спецслужбам РФ та їх представникам персональні дані діючих співробітників СБ України та дані щодо місць дислокації їх підрозділів.

Поряд з цим, відповідно до висновку зазначеної вище експертизи, у текстових повідомленнях ОСОБА_7 , надісланих з вказаних номерів телефону діючим співробітникам правоохоронних органів України, містяться висловлювання, зміст яких вказує на намір адресанта перейти на бік ворога в умовах збройного конфлікту та надати державі-агресору допомогу у проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, ОСОБА_7 , не пізніше 25.02.2022 (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), будучи колишнім військовослужбовцем та співробітником СБ України, будучи також обізнаним з нормами кримінального та кримінального процесуального законодавства в сфері військових правопорушень, розуміючи, що в Україні введено воєнний стан, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у невстановленому місці, з власного мобільного телефону, користуючись номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , за допомогою мобільних месенджерів розіслав діючим працівникам СБ України повідомлення, в яких наявні висловлювання, зміст яких вказує на схиляння співробітників СБ України до передачі контактів інших співробітників і до самовільного залишення місця служби та втечі зі столиці вчинене в умовах воєнного стану, однак ОСОБА_7 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Так, встановлено, що 25.02.2022 в період часу з 18:57 по 19:01, у невстановленому місці ОСОБА_7 , з використанням мобільного додатку «Telegram»,з власного номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 , надіслав на особистий номер мобільного телефону діючого співробітника СБ України ОСОБА_16 повідомлення наступного змісту: «естьдело на 100 милионовнужноденьгі довести человеку он подЖетомиром на западную 8000$ платиш половину», «бери семью и с*****сьоттуданазападную», «тебе не фига за это не будеш», «Пересидеть», «покаещеможновыехать», «с Женой базар мне звонитьтолько с результатом, жду ответвыезжатьнужносейчасили завтра утром но это по ситуациии», «лучшесейчас», «сейчас дорога свободная я за этимслежу», «колону с убегающими не трогают» та в період часу з 19:55 по 20:16 повідомлення наступного змісту: «я тебе дал шанс вывестисемью на западную», «с утра с самого тип засцалехатьпредложения в силе», «когдавыедешь набирай НОМЕР_5 », «село Мотыжин», «деньги у него», «8000$».

Продовжуючи свій злочинний намір, 04.03.2022 о 16:31 у невстановленому місці ОСОБА_7 , з використанням мобільного додатку «Telegram», з власного номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 , надіслав на особистий номер мобільного телефону діючого співробітника СБ України ОСОБА_15 наступне повідомлення: «ещеестьвремя с* НОМЕР_6 ся будутрепресииты же понимаешь».

За результатами проведеної судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи № 16517/22-39від 09.09.2022, встановлено, що у текстових повідомленнях ОСОБА_7 , надісланих з номерів телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 діючим співробітникам правоохоронних органів України, містяться висловлювання, зміст яких вказує на схиляння співробітників СБ України до передачі контактів інших співробітників і до самовільного залишення місця служби та втечі зі столиці.

25.11.2022 ОСОБА_7 , в порядку ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у готуванні до державної зради, а саме: діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що виразилося у готуванні до переходу на бік ворога в умовах воєнного стану та наданні іноземній державі допомоги у проведенні підривної діяльності проти України та у закінченому замаху на підбурювання до дезертирства, а саме самовільного залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України (публікація від 30.11.2022 в газеті «Урядовий кур`єр», номер видання № 254 (7375), а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора).

Відповідно до інформування ГУ ВБ СБ України підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та на теперішній час постійно перебуває за межами території України.

Постановою слідчого від 29.12.2022 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний та міжнародний розшук, оскільки підозрюваний перебуває за межами території України.

Здійснення розшуку підозрюваних доручено співробітникам ГУ ВБ СБ України.

01.03.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_17 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно гр. України ОСОБА_7 (справа №761/5498/23).

06.03.2023 о 10 год. 40 хв., в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ч. 27, ч. 4 ст. 408 КК України, затримано ОСОБА_7

07.03.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва застосовано раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно гр. України ОСОБА_7 (справа №761/7938/23) до 26.03.2023 включно.

20.03.2023 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 26.04.2023.

21.03.2023 старший слідчий 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 ,звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що завершити розслідування до закінчення дії попередньої ухвали щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не виявляється за можливе, оскільки необхідно виконати слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт, зокрема:

- повторно допитати підозрюваного ОСОБА_7 ;

- провести одночасний допит за участю підозрюваного ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 ;

- допитати свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ;

- з урахуванням зібраних доказів вирішити питання про остаточну правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 ;

- в порядку ст. 290 КПК України оголосити підозрюваному про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та відкрити матеріали для ознайомлення;

- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, та після затвердження прокурором вручити стороні захисту, після чого скерувати обвинувальний акт до суду для розгляду.

- виконати інші слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні, необхідність у яких виникне під час здійснення досудового розслідування.

Результати проведення зазначених процесуальних і слідчих дій мають значення для вирішення питання доведення вини підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочинів та вирішення питання про його винуватість у ході судового розгляду.

На сьогоднішній день виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, а зміна підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Також сторона обвинувачення послалась на те,що передбачені ст. 177 КПК України ризики не змінились, що свідчить про необхідність у продовженні тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 оскільки останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших можливих підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

22.03.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 під вартою по 26 квітня 2023 року включно

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував, що відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ч. 27 ч. 4 ст. 408 КК.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя врахував, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Характер інкримінованих підозрюваному злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, спрямованих на ведення підривної діяльності проти України, свідчать про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Також не виключено, що безпосередній зв`язок підозрюваного з представниками Російської Федерації унеможливить встановлення місцезнаходження останнього у разі його виїзду за межі України або на тимчасово окуповану територію.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважав, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя врахував вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих діянь.

Водночас слідчий суддя звернув увагу на те, що стороною захисту не надано доказів на спростування доводів прокурора щодо існування ризиків, а тому вважав, що більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, на теперішній час необхідно повторно допитати підозрюваного; провести одночасний допит за участю підозрюваного та свідків; з урахуванням зібраних доказів вирішити питання про остаточну правову кваліфікацію дій підозрюваного; виконати інші слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні, необхідність у яких виникне під час здійснення досудового розслідування.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою необхідно продовжити.

При цьому слідчий суддя також врахував положень ч. 4 ст. 183 КПК України відповідно до якої, слідчий суддя може не визначати розмір застави при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених, зокрема, ст. 111, 408 КК України.

Станом на дату апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що строк дії оскаржуваної сплинув, досудове розслідування у кримінальному № 0000400 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України закінчено, а обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України, спрямований до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо поданого клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

При судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненнимикримінальнимиправопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим стороною обвинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносноОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , оцінив, відповідно до ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, в якому підозрюється ОСОБА_7 , а також наявності ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших можливих підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на момент розгляду клопотання не зменшилися та продовжували існувати, що підтверджується вище викладеним.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

На підставі вище викладеного, враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного, а також враховуючи усвідомлення підозрюваним тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших можливих підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишалися існувати.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовували тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на строк до 26.04.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вище вказаним вимогам. Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею не було належним чином досліджено наявність ризиків, що встановлені ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК Українидосліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, оскільки для завершення розслідування у справі необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Крім того під час апеляційного розгляду встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000400 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України закінчено досудове розслідування та направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України до суду, для його розгляду по суті. Тобто апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке прийняте під час досудового розслідування, в той час коли стадія досудового розслідування закінчилась до початку розгляду апеляційної скарги по суті.

У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4