Справа № 583/3115/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. м. Охтирка

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

встановив:

31.07.2023 захисник звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням, мотивуючи його таким.

05.07.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області №583/3115/23 застосовано до ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках справи кримінального провадження за підозрою у вчиненні злочину за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Захист наводить нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, а саме: додатковий протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 24.07.23, потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 від 21.07.23. Які спростовують хибну позицію слідства про вчинення ОСОБА_3 замаху на вбивство. Вони настоюють на тому, що в подіях 3.07.23 взагалі відсутній склад злочину в діях ОСОБА_3 .

У матеріалах справи відсутні прямі, достатні і належні докази, які б окремо чи у своїй сукупності підтверджували факт скоєння підзахисним ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.15,ч.1 ст.115 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 під час первинного допиту 4.07.2023 та написання заяви про скоєння нібито ОСОБА_3 злочину знаходився в важкому психологічному і фізичному стані і не повністю міг усвідомлювати свої дії. Але навіть у такому протоколі допиту відсутні докази того, що ОСОБА_3 мав намір на вмисне вбивство.

Також відсутні докази на вмисне вбивство в показах свідка ОСОБА_7 , даних в стані сильного душевного хвилювання 3.07.2023.

На яких підставах і доказах слідство інкримінувало ОСОБА_3 скоєння злочину, а саме замах на вбивство, при пред`явленні підозри і клопотання про міру запобіжного заходу невідомо.

Також слід звернути увагу суду, що ОСОБА_6 був допитаний в лікарні без дозволу лікаря. Також невідомо де слідство взяло вилучений ніж нібито біля ліжка ОСОБА_3 .

Все це в сукупності доводить, що при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_3 не було зроблено належного аналізу матеріалів наявних на той час в кримінальному провадженні і тим самим було хибним рішення і перебільшено ризики, при обранні судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більше того, ОСОБА_6 знаходився в лікарні 9 діб і зразу після виписки із лікарні 13.07.23 приступив до виконання службових обов`язків у в/ч НОМЕР_1 .

21.07.2023 будучи додатково допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 не підтвердив хибну версію слідства щодо вчинення ОСОБА_3 злочину, повідомив, що злочину останній не вчиняв.

Аналогічним чином і свідок ОСОБА_7 , будучи допитаний в якості свідка, 21.07.2023, не підтвердив хибну версію слідства щодо вчинення ОСОБА_3 злочину, повідомив, що покази, які він давав першочергово, він надавав у стані сильного душевного хвилювання, і просить їх не брати до уваги.

У кримінальному провадженні відсутні прямі, достатні і належні докази, які б окремо чи у своїй сукупності підтверджували факт скоєння його підзахисним інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.15,ч.1 ст.115 КК України чи іншого злочину. Він зацікавлений в справедливому розгляді справи і зацікавлений допомагати слідству у встановленні істини у справі, а відтак ухилитись від слідства і суду в нього немає підстав і наміру. З потерпілим ОСОБА_6 у нього дружні стосунки і він не має наміру причинити йому тілесні чи інші ушкодження. Впливати на свідків та потерпілого у нього немає підстав, оскільки їхні покази дані окремо та на спільному допиті повністю співпадають.

Ризики не обґрунтовані доказами і тому є нікчемними і нічим іншим як припущеннями слідства.

За таких обставин захист вважає, що в даному випадку є всі підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме особиста порука.

Підозрюваний, захисник в судовому засіданні підтримали клопотання. Захисник також просив розглянути можливість застосувати більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що дійсно потерпілий та свідок ОСОБА_7 змінили свої показання на протилежні. Потерпілий від проведення слідчого експерименту відмовився. Однак підозра є обґрунтованою, ризики, зазначені в попередній ухвалі слідчого судді не зникли і не зменшилися. Проводиться досудове розслідування, призначено ряд експертиз. На даний час навіть немає висновку судово-медичної експертизи для з`ясування тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, тому доводи захисту про кваліфікацію дій підозрюваного за ст.. 125 КК є передчасною. Особиста порука не може бути застосована, оскільки жодна особа не заявила про готовність бути поручителем. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Судом встановлено, що 05.07.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області №583/3115/23 застосовано до ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому в контексті розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, суд не переглядає рішення про його застосування, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу.

Підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 05.07.2023, стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри та двох ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, то цей стандарт доказування не вимагає існування доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. Якщо слідчий суддя, ретельно дослідивши матеріали кримінального провадження, дійде висновку про ймовірність вчинення особою кримінального правопорушення, підозра вважається обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено матеріали кримінального провадження та зроблено висновок про наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Таким чином, доводи захисту щодо відсутності прямих, достатніх і належних доказів, які б окремо чи у своїй сукупності підтверджували факт скоєння підозрюваним інкримінованого йому злочину, не заслуговують на увагу.

Слід зазначити, що встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення є наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом на стадії судового розгляду. В той же час, це кримінальне провадження перебуває на стації досудового розслідування і на зазначеній стадії кримінального провадження слідчий суддя встановлює наявність обґрунтованої підозри, а також наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник в клопотанні зазначає про те, що потерпілий під час первинного допиту 4.07.2023 року та написання заяви про скоєння нібито ОСОБА_3 злочину знаходився в важкому психологічному і фізичному стані і не повністю міг усвідомлювати свої дії. Але навіть у такому протоколі допиту відсутні докази того, що ОСОБА_3 мав намір на вмисне вбивство. Також відсутні докази на вмисне вбивство в показах свідка ОСОБА_7 , даних в стані сильного душевного хвилювання 3.07.2023 року. Також слід звернути увагу суду, що ОСОБА_6 був допитаний в лікарні без дозволу лікаря. Також невідомо де слідство взяло вилучений ніж нібито біля ліжка ОСОБА_3 . Все це в сукупності доводить, що при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_3 не було зроблено належного аналізу матеріалів наявних на той час в кримінальному провадженні і тим самим було хибним рішення і перебільшено ризики, при обранні судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначена позиція сторони захисту зводиться до незгоди з рішенням слідчого судді від 05.07.2023 про застосування запобіжного заходу.

Щодо посилань сторони захисту на не обґрунтованість ризиків доказами, слід зазначити таке.

Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя погоджується з імовірністю існування ризику переховування від суду на цей час, вважає його актуальним, враховуючи стадію кримінального провадження та обумовленим, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для ОСОБА_3 , у тому числі суворістю передбаченого покарання.

Слідчий суддя переконаний, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, враховуючи встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Я зазначив Європейський суд з прав людини (пункт 44 рішення від 18 грудня 2012 р. по справі Сопин проти Російської Федерації), «Суд повторює, що виправданий страх помсти, часто може бути достатнім для того, щоб залякані свідки відмовилися від участі в кримінальному процесі в цілому».

Таким чином, встановлені ухвалою слідчого судді від 05.07.2023 ризики, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконний вплив на потерпілого, свідків не втратили свою актуальність та продовжують існувати до того моменту, поки їх не буде допитано судом під час розгляду справи по суті. На даний час є нез`ясованим, які ж саме показання потерпілого, свідка ОСОБА_8 є правдивими, а які ні.

Таким чином, суду не надано достатніх доказів того, що ризики, передбачені п. 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України з минулого судового засідання, суттєво зменшилися чи зникли. Будь-які дані щодо цього відсутні.

Розглядаючи клопотання захисника про передачу ОСОБА_3 під особисту поруку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Однак, від жодної особи не надійшло заяви про готовність взяти ОСОБА_3 на поруки, що позбавляє слідчого суддю можливості виконати умови, зазначені вище, для обрання такого запобіжного заходу.

За таких обставин суд не може передати підозрюваного на поруки.

Крім того, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу підозрюваного, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а тому не вбачає підстав для застосування інших запобіжних заходів.

Враховуючи те, що досудове розслідування триває, ризики залишаються ті самі, оскільки процесуальна стадія не змінилася.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 180, 183, 193, 201 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1