У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3586/23

Провадження № 1-кс/210/1746/23

"19" липня 2023 р. слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000046 від 10.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 319 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді лікаря нарколога ТОВ «Клініка ВСВ», діючи з корисливих мотивів, що виразилось в отриманні грошових коштів, незаконно видає спеціальні рецептурні бланки форми № 3 на право придбання наркотичного засобу «Метадон 3-Н», який є документом суворої звітності з порушення положень: п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст. 12, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року; п. 3, 6, 7 Наказу МОЗ, МВС, ГПУ за № 158/417 від 16.06.1998 року «Порядку проведення медичного огляду та медичного обстеження осіб, які зловживають наркотичними засобами або психотропними речовинами», зареєстровано МЮУ № 482/2922 від 28.07.1998 року; п. 2.4, п. 2.5 Наказу МОЗ, МВС, ГПУ, М ЮУ за № 306/680/21/66/5 від 10.10.1997 року «Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини», зареєстровано МЮУ № 534/2338 від 05.11.1997 року; п. 26, п. 27, п. 29 Постанови КМУ № 333 від 13.05.2013 року «Порядку придбання, перевезення, зберігання, відпуску, використання та знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у закладах охорони здоров`я»; п. 2, 3 Розділу І, п.п. 5 п. 6 Розділу ІІІ Наказу МОЗ № 360 від 19.07.2005 року «Правил виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення», зареєстровано МЮУ № 782/11062 від 20.07.2005 року; п. 1,2,3, 4, 5, 11, 12 розділу 5.2, додатку 10, 14, п. 1, 2, 3, 4, 5 розділу 6.2, додатку 15, 16 та Наказу МОЗ № 2555 від 09.11.2020 «Про затвердження стандартів медичної допомоги «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів»; п. 6,7,9,11 Наказу МОЗ № 200 від 27.03.2012 року «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», зареєстровано МЮУ № 889/21201 від 05.06.2012. Після отримання рецепту для придбання лікарського препарату «Метадон 3-Н» наркозалежні направляються до Аптеки №2, що знаходиться в м. Кривий Ріг по вул. Степана Тільги, 11, прим. 2 КП «Фармація» , юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, 35, де працівники, не перевіряючи відповідність інформації зазначеної ОСОБА_4 у спеціальному рецептурному бланку № 3 (Ф-3) із дійсними даними покупця, продають лікарський препарат «Метадон 3-Н».

В ході проведення досудового розслідування 17.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 від 12.07.2023 проведено обшук у приміщенні Аптеки № 2 КП «Фармація» по вул. Степана Тільги, 11/2 в м. Кривий Ріг, в ході якого виявлено та вилучено: 9699 спеціальних рецептурних бланків № 3 (Ф-3), які поміщено до спеціальних пакетів WAR 1506965, WAR 1506966, PSP 2143165, журнал обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, який поміщено до спеціального пакету WAR 1506964.

Відповідно до ч.1 ст. 168 КПК України, вилучені предмети відповідно до протоколу обшуку є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 17.07.2023 слідчим СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 : 9699 спеціальних рецептурних бланків № 3 (Ф-3), які поміщено до спеціальних пакетів WAR 1506965, WAR 1506966, PSP 2143165, журнал обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, який поміщено до спеціального пакету WAR 1506964визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000046 від 10.04.2023.

Крім того, слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на перераховані у протоколі обшуку від 17.07.2023 може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити у ході проведення необхідних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор, кожен окремо, в судовому засіданні присутні не були, надали до суду заяви про проведення розгляду клопотання про арешт майна без їх участі, клопотання підтримали.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника з метою збереження тимчасово вилученого майна, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 168 КПК України, вилучені відповідно до протоколу огляду предмети є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.п.1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 10.04.2023, правова кваліфікація ч. 2 ст. 319 КК України.

Досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000046 від 10.04.2023 здійснюється в складі слідчої групи слідчого відділення ВП № 2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво даного кримінального провадження здійснює Криворізька південна окружна прокуратура.

Встановлено, що 17.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 від 12.07.2023 проведено обшук у приміщенні Аптеки № 2 КП «Фармація» по вул. Степана Тільги, 11/2 в м. Кривий Ріг, в ході якого виявлено та вилучено: 9699 спеціальних рецептурних бланків № 3 (Ф-3), які поміщено до спеціальних пакетів WAR 1506965, WAR 1506966, PSP 2143165, журнал обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, який поміщено до спеціального пакету WAR 1506964.

Перелічені вище речі визнано у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000046 від 10.04.2023.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які були виявлено 17.07.2023 р. під час проведення обшуку, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вилученим майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту на речі, вказані в клопотанні. Зазначено майно зберігає на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст. 98 КПК України, тому являється речовим доказом та мають доказову базу по кримінальному провадженні №0000046 від 10.04.2023 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно положень ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вказані строки слідчим було дотримано.

Відповідно до вимог ст.170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.236 ч.7 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.167 ч.2 п.1, 3 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами щодо того, що відповідно до ст.168 ч.1 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Враховуючи вищенаведене, з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може негативно вплинути на кримінальне провадження та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000046 від 10.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 319 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку по АДРЕСА_1 від 17.07.2023, а саме:

- 9699 спеціальних рецептурних бланків № 3 (Ф-3), які поміщено до спеціальних пакетів WAR 1506965, WAR 1506966, PSP 2143165;

- журнал обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, який поміщено до спеціального пакету WAR 1506964.

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчужувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1