Справа № 699/524/23
Номер провадження № 1-кс/699/156/23
УХВАЛА

щодо дозволу на обшук

25.05.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання про проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло клопотання дізнавача відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку.

Внесене клопотання мотивоване тим, що у провадженні відділення поліції № 1 Черкаського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, які 20.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Підставою для внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР стала заява ОСОБА_5 про те, що 20.04.2023 встановлена особа використовуючи посилання на веб-ресурсі "Фейсбук", ввела в оману заявницю під приводом продажу лікарських засобів та заволоділа грошовими коштами у сумі 800 грн., які остання перерахувала на банківську картку № НОМЕР_1 , про те лікарські засоби не отримала та грошові кошти їй повернуті не були.

Окрім того встановлено, що 27.04.2023 року до Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області із заявою звернулася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою : АДРЕСА_1 про те, що 20.04.2023 року вона перерахувала грошові кошти невідомій особі за ліки, але ліки не отримала.

В ході розгляду заяви ОСОБА_5 встановлено, що заявниця перерахувала грошові кошти на рахунок НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який користується мобільним номером НОМЕР_2 .

Згідно пояснень ОСОБА_6 останній повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який повідомив, що він проживає разом із дружиною ОСОБА_7 та двома малолітніми дітьми. У травні 2022 року він оформив у відділенні «Приватбанку» картку. В подальшому він указану картку віддав дружині, яка нею користувалася, яка також встановила на свій мобільний телефон додаток «Приват24». Чим займалася його дружина йому не відомо.

Окрім того отримано пояснення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка повідомила, що вона проживає разом із чоловіком ОСОБА_6 та двома малолітніми дітьми. Оскільки її чоловік ніде не працює, то вона вирішила заробляти грошові кошти через мережу Інтернет, шляхом продажу товару.

Так, у соціальній мережі «Фейсбук» вона виставила оголошення про продаж ліків «Етацизин» вартістю 900 гривень із створеної нею сторінки на ім`я ОСОБА_8 . Після чого, їй у месенджері, надійшло повідомлення про придбання вказаних ліків від ОСОБА_9 . В ході переписки, вона повідомила останню, що необхідно здійснити оплату, на що указана особа погодилася та перерахувала їй грошові кошти у сумі 800 гривень на картку її чоловіка ОСОБА_10 , банку «Приватбанк».

Після отримання грошових коштів, вона ліки замовнику не надсилала, а грошові кошти витратила на власні потреби.

Про вказаний вид заробітку, її чоловік не знав. Переписку із вказаною особою вона видалила.

Також ОСОБА_7 надала до матеріалів перевірки скриншоти із свого мобільного телефону на яких зафіксовано додаток «Приват24» в якому відображена банківська картка «Для виплат» № НОМЕР_3 , а також історія транзакцій у якій відображено два грошових перекази 20.04.2023 року від ОСОБА_5 двома сумами на 150 грн. та 650 грн.

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_5 вказала, що у її власності вона має мобільний телефон Realmy 6 RMX2001, у якому вставлена сім карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_4 .

Також у її користуванні є банківські картки банку «Приватбанк» НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .

20 квітня 2023 року близько 14 год. 26 хв. вона користуючись власним мобільним телефоном, переглядала соціальну мережу «Фейсбук», де виявила сторінку «Продаж, обмін ліків», на якій вона розмістила оголошення про те, що їй необхідні ліки «Етацизин». Через деякий час, їй у месенджері надійшло повідомлення від особи яка була підписана як ОСОБА_11 , яка повідомила, що такі ліки є у наявності та вона їх може їй надіслати. В подальшому вказана особа, повідомила, що такі ліки коштують 800 гривень і їй необхідно здійснити їх оплату, на банківську картку, номер якої вона їй надасть. Після чого вказана особа надіслала їй № банківської картки, а саме НОМЕР_1 і вона через додаток Приват 24 у якому були зареєстровані її карки, здійснила перерахунок грошових коштів на вказану картку, а саме із картки № НОМЕР_5 перерахувала грошові кошти у сумі 150 гривень, а із картки № НОМЕР_6 перерахувала грошові кошти у сумі 650 гривень. Під час переказу грошових коштів їй було надано відомості, що указана банківська картка належить ОСОБА_6 . Також вона поцікавилася у вказаної особи звідки вона, на що вона їй повідомила, що із м. Радилів Рівненської області. Окрім того вона просила надати їй фотозображення самих ліків і вона їй надсилала їх фото, обіцяла також направити їй ліки найближчим часом, про те, будь-якої накладної про те, що буде направлено ліки, вона із Нової пошти не отримала. Декілька днів вона із нею переписувалася у месенджері, просивши її направити їй ліки або повернути їй грошові кошти, на що вона відписувала їй, що поверне, але не повертала.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що право власності по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_12 .

Згідно довідки - характеристики виданої Цвітківським старостинським округом с. Калинівка Черкаського району Черкаської області, встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_3 , проживає разом із чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та двома неповнолітніми дітьми ОСОБА_13 2017 р.н. та ОСОБА_14 2022 р.н.

Тому з метою відшукання знарядь кримінального правопорушення, а саме мобільних пристроїв, планшетних пристроїв, комп`ютерної техніки, які перебувають в користуванні ОСОБА_7 , на яких може бути зафіксована інформація, яка б свідчила про отримання грошових коштів від потерпілої, їх подальший рух, а також переписка із потерпілою стосовно придбання нею ліків, банківських карток які ОСОБА_7 використовувала з метою заволодіння грошових коштів, а також сім-карт мобільних телефонів, які ОСОБА_7 з метою здійснення переписки із потерпілою, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення проти власності, є необхідність у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , оскільки наявні достатні підстави, що предмети, речі, які мають значення для кримінального провадження, можуть знаходитись у зазначеному в клопотанні житлі, а саме у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 та на прибудинковій території.

За таких обставин дізнавач ОСОБА_3 звернувся до суду і просив надати йому дозвіл на проведення обшуку.

У судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 підтримав дане клопотання та надав пояснення аналогічні його змісту.

Перевіривши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи дізнавача, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити в силу наступного.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 3 статті 234 КПК України встановлено, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання;

3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

4) підстави для обшуку;

5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку;

6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться;

7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням;

8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В порушення п.3 ч.3 ст. 234 КПК України клопотання про обшук не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, лише зазначено ч.1 ст.190 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що:

1) було вчинено кримінальне правопорушення;

2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи;

5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.235 КПК ухвала про дозвіл на обшук повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

У прохальній частині клопотання дізнавач просить винести ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку з метою перевірки вказаної інформації і відшукання мобільних пристроїв, планшетних пристроїв, комп`ютерної техніки, банківських карток та сім-карт мобільних телефонів, які перебувають в користуванні ОСОБА_7 .

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, не визначення обсягу обшуку, його мети та відсутність вказівки про предмети, що підлягають вилученню є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 2007 року по справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення окрім документів, що мають відношення до справи, деяких особистих речей. Європейський суд з прав людини визначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини міститься в рішенні від 15 липня 2003 року № 33400/96 по справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчі були наділені широкими повноваженнями, обшуки не були пропорціональними.

При цьому, дізнавач у поданому клопотанні не ідентифікував речі, які планується відшукати.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Таким чином, під час оформлення клопотання дізнавач не зазначив індивідуальних та родових ознак речей, за допомогою яких в подальшому можливо їх ідентифікувати.

Ураховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки не зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, індивідуальні або родові ознаки речей, яких планується відшукати.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 236 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання дізнавача відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000072.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1 .