Справа № 740/5211/22
Провадження № 1-кп/740/143/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачена ОСОБА_4 ,

- захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2022 за № 0001295, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, є громадянкою України, має середню спеціальну освіту, має на утриманні малолітню дитину, не одружена, непрацююча, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

26.12.2022 о 13-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка, 107 А, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «Фудком», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливого мотиву, діючи в умовах воєнного стану, що введений на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовженого Указом Президента України від 16 листопада 2022 року № 2738/2022 з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, скориставшись вільним доступом до вітрини магазину, впевнившись, що її дії непомітні для сторонніх осіб, вчинила дії, спрямовані на таємне викрадення товарів, а саме: тушки курятини бройлера 1 шт., вагою 2,22 кг, вартістю 188,76 грн; цукерки «Мініс» вагові «Мілкі Вей» вагою 370 гр, вартістю 114,82 грн; цукерки «Мініс» вагові «Марс» вагою 334 гр, вартістю 100,63 грн; фарш курячий з шпигом кулінарний ваговий вагою 1,57 кг, вартістю 196,17 грн; пакет-майка ПЕ 8мкм 22*45см 2 штуки, загальною вартістю 0,46 грн, всього на загальну суму 600,84 грн.

У подальшому ОСОБА_4 , заховавши викрадене майно в рюкзак, не розрахувавшись за вищевказаний товар на касі, направилась до виходу з магазину, де була зупинена працівниками служби охорони.

Указаними діями ОСОБА_4 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорювала обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Показала, що того дня вона була в магазині «Велмарт», необхідні товари складала у спеціальний магазинний візок, відійшовши в більш закрите місце, переклала частину товару в рюкзак, за який не розрахувалася на касі, а сплатила лише за той товар, який був у візку, що саме там було - не пам`ятає. Вийшовши за турнікет, перед скляними дверима магазину її зупинили охоронці і запропонували показати чек і рюкзак, вона погодилася і віддала товар з рюкзака. Розкаялася та шкодувала у вчиненому, засуджувала свої дії, обіцяла не повторювати подібного. Просила врахувати, що вона офіційно непрацевлаштована, не має стабільного доходу, періодично підробляє, незаміжня, має малолітню дитину, яку утримує самостійно. Ті продукти в магазині вона брала для дитини, оскільки не мала на той час достатньо коштів.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , не встановлено.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченої, а саме те, що вона незаміжня, має на утриманні малолітню дитину (2010 року народження), офіційне не працевлаштована, хоч працездатного віку, раніше не судима, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно (скарг не надходило), на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Зважаючи на позицію прокурора, обвинуваченої та захисника про можливість звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання може мати місце у цьому випадку з огляду на таке.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд ураховує ставлення обвинуваченої ОСОБА_4 до вчиненого злочину та її поведінку після його вчинення, а саме те, що вона повністю визнала свою вину та активно сприяла розкриттю злочину, а також відомості про особу винної.

Наведені вище обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, установивши їй іспитовий строк, оскільки виправлення останньої можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку, відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України на неї слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і відповідного клопотання не надходило до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання щодо речових доказів і документа слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: пакет з цукерками «Марс», пакет з цукерками «Мілкі вей», пакет з курячою тушкою, пакет з фаршем залишити у володінні представника потерпілого ОСОБА_6 .

Документ оптичний диск з маркуванням, на якому міститься відеозапис, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя ОСОБА_1