Справа №932/7817/23
Номер провадження №1-кс/932/3280/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна, в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003516 від 29.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому слідчий просив накласти арешти з позбавленням права користування, розпорядження та відчуження на автомобіль «ВАЗ 2107» р/н НОМЕР_1 , який належіть ОСОБА_3 .

В обґрунтуванні клопотання слідчим зазначено, що автомобілі є безпосередніми предмету злочину та відповідають критеріям ст.98 КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Власник майна у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані додатки до клопотання, приходжу до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 28.08.2023 о 20:50 водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Генерала Волівача, від вул. Старий Шлях, в напрямку вул. Природна, виконуючи маневр повороту наліво не надав перевагу в русі мотоциклу «Yamaha mt07» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку

В наслідок ДТП водію мотоцикла були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому передпліччя, закритого перелому нижньої третьої кістки стегна.

28.08.2023 автомобіль «ВАЗ 2107» р/н НОМЕР_1 визнано речовим доказом та залишено на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Дніпропетровській області для тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: вул. Дніпросталівська, 22к

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За приписами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Оцінивши надані докази слідчий суддя приходить до переконання про доведення обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешт, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Окрім того, ухвалою слідчого судді від 31.08.2023 у справі №932/7817/23, провадження №1-кс/932/3184/23 було повернуто клопотання слідчого про арешт майна, та надано строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, яка була отримана 06.09.2023.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що вказаний транспортний засіб в даному випадку є доказом, який має значення для подальшого встановлення усіх обставин справи з метою встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності, а отже щодо нього слід вжити заходи з метою збереження у виді арешту.

При цьому, тимчасові обмеження особи володільця у праві власності, за встановлених обставин, слідчий суддя знаходить розумними та співрозмірними завданням кримінального провадження.

Отже, зважаючи на вище викладене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування «ВАЗ 2107»державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 та був вилучений у ОСОБА_4 .

Копії ухвали надіслати слідчому та власнику майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1