Справа № 396/704/21
Провадження № 1-кп/396/44/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2023 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимий:
- 01.05.2023 року вироком Новоукраїнського районного суду за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. В силу ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_5
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у сховище.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що 07.04.2021 року, близько 08 год., точного часу ні судом, ні слідством не встановлено, ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить покійній ОСОБА_6 , 1940 р.н. яким фактично розпоряджається та володіє ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна, з метою особистого матеріального збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи, його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 впевнившись, що його дії ніким не помічені, проник на територію домоволодіння, а саме переліз через огорожу з тильної сторони домоволодіння та підійшовши до підсобного приміщення в якому у потерпілої зберігалися предмети побуту, відчинивши на дверях запираючи пристрої у вигляді металевого крюка відчинивши двері проник до середини приміщення.
Перебуваючи в підсобному приміщенні реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_3 , примітив та взяв до рук чавунний казанок, який в середині вкритий емальованим покриттям, об`ємом 12 л. вартістю 665 грн., який знаходився на підлозі. Далі, із вищезазначеним викраденим майном ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 665 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав частково та пояснив, що він 07.04.2021 року проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та з підсобного приміщення вчинив крадіжку двох тазиків та одного чавунного казана, які потім переніс до місця свого проживання. В подальшому вони разом з його товаришем розбили чавунний казан на куски та разом з двома тазиками, здали на металобрухт. Кошти отримані за вказаний металобрухт забрав його товариш ОСОБА_8 . Крім того вказав, що чавунну сковородку він не брав, а казан був не емальований та в ньому була тріщина. В судових дебатах просив його виправдати, оскільки казан, який він викрав, був чувунний без емальованого покриття та мав посередині тріщину.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 проживали її батьки. В квітні місяці 2021 року вона приїхала до вказаного домоволодіння де виявила, що з приміщення курника було зірвано замок та з нього було викрадено каструлі та казан, а також з території домоволодіння були викрадені металеві вироби. Біля вказаного домоволодіння була покинута хата, в якій проживав ОСОБА_10 . Крім того вказала, що казан, або каструля, з яких давали курям їсти, були емальованими, а сковорідка була чувунною, вказані предмети були цілі та придатні для використання. Батьки ними користувались близько 3-4 років. Про характеристики вказаних речей їй було відомо зі слів ОСОБА_11 , яка приглядала за вказаним домоволодінням.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона приглядала за домоволодінням, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 . 07.04.2021 року вона рано прийшла до вказаного домоволодіння та побачила, що в курнику відкриті двері. В подальшому вона виявила крадіжку з вказаного курника казана, сковородки та металевих мисок та потім зателефонувала господарям. Перелік речей, які були вкрадені господарі самі вказували працівникам поліції. Крім того вказала, що напередодні вона позачиняла всі гоподарські приміщення та вхід до вказаного курника знаходився зі строни городу через калітку.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона була охоронником в ПП "Пиндик" де приймали металобрухт. Які події відбувались в 2021 році вона пригадати не може.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він знає ОСОБА_14 та в квітні 2021 року він його бачив. Він разом з Помажаком металеві речі не здавав до пункту прийому металобрухту і про крадіжку майна за адресою АДРЕСА_2 , йому нічого не відомо.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні крім його показів та показів потерпілої, свідків підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними, а саме:
- протоколом огляду місця події від 30.04.2021 року, з фототаблицями відповідно до якого місцем огляду є територія домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , за участі двох понятих ( том № 2 а.с. 17-23);
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у сховище.
Щодо пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , що викрадений ним казан мав інші характеристики, зокрема те, що він був не емальований, а чавунний та мав пошкодження, то суд до цих показів відноситься критично, враховуючи покази потерпілої ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні вказала, що викрадені з території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 речі її матір"ю слугували для годівлі курей, зокрема казан, та були придатними для використання. Також свідок ОСОБА_16 вказала, що постійно доглядала за домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 після смерті господарів, оскільки проживає поруч. Навела перелік майна, який зник з території курника - зорема: казан, який за об"ємом більше відра, сковорідки, миски, куски заліза. Також вказала, що викрадені речі використовувались господарями за призначенням.
Таким чином суд вважає доведеним факт викрадення ОСОБА_3 чавунного казанка, який в середині вкритий емальованим покриттям, об`ємом 12 л.
При цьму на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає недоведений факт причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до викрадення з території підсобного приміщення домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 чавунної сковородки діаметром 30х30. Тому її слід виключити з обсягу пред"явленого обвинувачення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, розмір шкоди, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діянь, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України - скоєно тяжкий злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлені.
Обставин, що обтяжують покарання передбачена ст. 67 КК України - судом не встановлені.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, скарг на стан здоров`я не має, фізично здоровий і придатний до фізичної праці, на «Д» обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, раніше судимий 01.05.2023 року вироком Новоукраїнського районного суду за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. В силу ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови обов`язкового проходження лікування від алкогольної залежності та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
На підставі ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи докази провадження, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також враховуючи стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 за доцільне призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01.05.2023 року визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік.
Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань в межах, визначених частиною 2 цієї статті. За цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 інкриміноване йому діяння вчинив - 07.04.2021 року, тобто до постановлення стосовно нього вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01.05.2023 року, суд, при призначенні ОСОБА_3 покарання застосовує положення ч.4 ст.70 КК України.
Разом з тим, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, те, що ОСОБА_3 є раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, дане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення попереднього вироку, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, вартість викраденого майна, з урахуванням досудової доповіді, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний термін, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки в силу встановлених під час розгляду даного кримінального провадження обставин, суд вважає, що він як особа не становить такої небезпеки, що свідчить про його необхідність ізоляції від суспільства. Враховуючи всі встановлені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , спосіб його життя, суд приходить до переконання, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і буде відповідати основним засадам та принципам індивідуалізації, обгрунтованості, гуманності, законності та справедливості призначення покарання, та дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення в результаті проведення органами пробації профілактичних заходів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 343,22 грн., підлягають стягненню на користь держави.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, і суд не вбачає підстав для його обрання, до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням призначеного за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01.05.2023 року та визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 343 ( триста сорок три ) грн. 22 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1