Справа № 947/7099/23
Провадження № 1-кс/947/4870/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного ОСОБА_6 про продовження строку дії покладених обов`язків щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївки, Донецької області, громадянин України, з вищою освітою, раніше не судимий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який проходить службу на посаді спеціаліста ІАС 1-го управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, у військовому званні «капітан»,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених обов`язків відносно ОСОБА_4 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що Міжрегіональною групою слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000248, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402 та ч. 5 ст. 407 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, про що внесені відповідно відомості до ЄРДР.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.12.2017 громадянином ОСОБА_4 укладено контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України строком на 3 (три) роки.

Наказом начальника Головного управління Служби безпеки України в АР Крим полковника ОСОБА_7 № 36-ОС/дск від 09.02.2022 (по особовому складу), відповідно до пп. «б» п. 44 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України ОСОБА_4 призначено на посаду спеціаліста інформаційно аналітичного сектору 1 управління ГУ СБУ в АР Крим.

Відтак, з 20.12.2017, тобто з дня підписання контракту ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить строкову військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби у Службі безпеки України.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Служби безпеки України в АР Крим полковника ОСОБА_7 № 52-ОС/дск від 15.06.2022 згідно з пунктом 94-1 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України ОСОБА_4 присвоєно чергове військове звання капітан.

Розпорядженням начальника ГУ СБУ в АР Крим № 3дск від 07.07.2022 щодо тимчасових змін до службових обов`язків, відповідно до вимог директиви Голови СБУ Івана Баканова «Щодо виконання органами та підрозділами СБУ першочергових завдань», з урахуванням відсутності технічної можливості розгортання та обслуговування регіонального банку даних в умовах перебування особового складу Головного управління у місцях тимчасової дислокації, введено тимчасові зміни до службових обов`язків співробітників інформаційно аналітичних підрозділів ГУ, зокрема спеціаліста ІАС 1 управління ГУ капітана ОСОБА_4 , визначивши основним функціональним обов`язком за напрямом інформаційно аналітичної діяльності наповнення інформаційного масиву «Колаборант» за результатами опрацювання відкритих та закритих джерел інформації.

Законом України «Про Службу безпеки України» визначено, що Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України, на яку покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

Згідно зі ст. 20 цього Закону, умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 11, 16, 119, 120, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, капітан ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і Законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків явно злочинного наказу, виявляти повагу до начальників і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Згідно з Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 р. № 2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

В останній раз, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 р. № 2500-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 21.11.2022 року.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час в країні діє воєнний стан.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Крім того, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначений зміст військової присяги, згідно якої кожен військовослужбовець, вступаючи на військову службу урочисто присягає українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, зберігати держави таємницю, а також присягає виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників та ніколи не зраджувати українському народові.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 29 Статуту визначено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. ст. 30, 31 Статуту начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до ст. 32 Статуту за своїми військовими званнями начальниками є:

- військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини;

- військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу;

- майори, капітани 3 рангу, підполковники, капітани 2 рангу - для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу;

- полковники, капітани 1 рангу, бригадні генерали, коммодори, генерал-майори, контр-адмірали, генерал-лейтенанти, віце-адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу;

- генерали, адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Начальниками для капітана ОСОБА_4 , окрім інших, безпосередньо є начальник ГУ СБУ в АР Крим полковник ОСОБА_7 , заступник начальника ГУ СБУ в АР Крим полковник ОСОБА_8 , помічник начальника ГУ СБУ в АР Крим полковник ОСОБА_9 , заступник начальника ГУ начальник 1 управління ГУ СБУ в АР Крим полковник ОСОБА_10 та помічник начальника ГУ (з режиму) начальник РСС ГУ СБУ в АР Крим підполковник ОСОБА_11 .

Положеннями ст. 35 Статуту, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Крім того, Статутом передбачено, що усні або письмові накази начальника обов`язкові для виконання підпорядкованими військовослужбовцями.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Проте, капітан ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Служби безпеки України, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, відповідно до Положення про Головне управління Служби безпеки України в АР Крим, затвердженого наказом Служби безпеки України 02.03.2007 № 171 (в редакції наказу Центрального управління Служби безпеки України від 02.06.2021 № 185), до структури Головного управління входять 1 управління, 2 управління, слідче управління (1,2,3 відділи) та інші структурні підрозділи.

Зокрема, місцезнаходження 1 управління 01.011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 19.

Так, 05.10.2022 року о 09 год. 15 хв. на території санаторію «Одеса» СБУ за адресою: вул. Французький бульвар, 52, м. Одеса, де тимчасово дислокується Головне управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, у службовому кабінеті №324 3-го корпусу вказаного санаторію заступником начальника ГУ СБУ в АР Крим полковником ОСОБА_8 , який є начальником для капітана ОСОБА_4 , у присутності інших військовослужбовців ГУ СБУ в АР Крим, голосно, чітко та зрозуміло капітану ОСОБА_4 доведено усний наказ начальника ГУ СБУ в АР Крим полковника ОСОБА_7 про передислокування його з м. Одеси в постійне місце дислокації до м. Києва з 05.10.2022.

Однак, капітан ОСОБА_4 , одразу після доведення йому зазначеного наказу, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 28-38, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з підстав умисного невиконання наказу покинув територію санаторію «Одеса» СБУ за адресою: вул. Французький бульвар, 52, м. Одеса та пішов у невідомому напрямку. Цього ж дня, близько о другій половині дня, після прибуття службового транспорту для вибуття в місто Києва ОСОБА_4 до території санаторію не повернувся, а пізніше 05.10.2022 близько 19 год. повідомив заступнику начальника ГУ СБУ в АР Крим полковником ОСОБА_8 про відмову виконання вищевказаного наказу через відсутність його в письмовому вигляді та відсутності його особистого сухого одягу.

У подальшому, 13.10.2022 у ранковий час доби, точного часу встановити не представилось можливим, помічник начальника ГУ (з режиму) начальник РСС ГУ СБУ в АР Крим підполковник ОСОБА_11 , знаходячись у службовому кабінеті №324 3-го корпусу санаторію «Одеса» СБУ за адресою: вул. Французький бульвар, 52, м. Одеса, де тимчасово дислокується Головне управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, довела до ОСОБА_4 під його особистий підпис, наказ у письмовій формі № 133-ОС/дск начальника ГУ СБУ полковника ОСОБА_7 від 10.10.2022 (проект наказу від 05.10.2022, підписаний 10.10.2022), відповідно до п. 2 якого передислокувати з м. Одеси в постійне місце дислокації до м. Києва з 05.10.2022 капітана ОСОБА_4 .

Однак, капітан ОСОБА_4 , 13.10.2022, продовжуючи свій умисел на невиконання вищезазначеного наказу, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомленим із наказом начальника ГУ СБУ в АР Крим полковника ОСОБА_7 про передислокацію з м. Одеси в постійне місце дислокації до м. Києва з 05.10.2022, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 28-38, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в присутності помічника начальника ГУ (з режиму) начальника РСС ГУ СБУ в АР Крим підполковника ОСОБА_11 , в умовах воєнного стану, відкрито відмовився виконати наказ начальника ГУ СБУ в АР Крим полковника ОСОБА_7 про передислокацію з м. Одеси в постійне місце дислокації до м. Києва.

Далі, 17.10.2022 о 12 год. 30 хв. помічник начальника ГУ (з режиму) начальник РСС ГУ СБУ в АР Крим підполковник ОСОБА_11 , знаходячись у службовому кабінеті №324 3-го корпусу санаторію «Одеса» СБУ за адресою: вул. Французький бульвар, 52, м. Одеса, де тимчасово дислокується Головне управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, довела до ОСОБА_4 у письмовій формі наказ начальника ГУ СБУ полковника ОСОБА_7 №141-ОС/дск від 15.10.2022, відповідно до якого пунктом 1 скасовано п. 2 наказу № 133-ОС/дск від 10.10.2022 на підставі рапорту заступника начальника ГУ начальника 1 управління полковника ОСОБА_10 від 14.10.2022, п. 2 цього наказу - передислокувати з м. Одеси в постійне місце дислокації до м. Києва з 17.10.2022 капітана ОСОБА_4 .

Однак, капітан ОСОБА_4 , 17.10.2022 о 12 год. 30 хв., продовжуючи свої умисні, протиправні дії, спрямовані на невиконання наказу про його передислокацію до м. Києва, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомленим із наказом начальника ГУ СБУ в АР Крим полковника ОСОБА_7 №141-ОС/дск від 15.10.2022 про передислокацію з м. Одеси в постійне місце дислокації до м. Києва з 17.10.2022, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 28-38, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в присутності інших військовослужбовців ГУ СБУ в АР Крим, в умовах воєнного стану, відкрито відмовився виконати наказ начальника ГУ СБУ в АР Крим полковника ОСОБА_7 про передислокацію з м. Одеси в постійне місце дислокації до м. Києва з 17.10.2022, доведений помічником начальника ГУ (з режиму) начальником РСС ГУ СБУ в АР Крим підполковником ОСОБА_11 .

ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він, будучи співробітником військовослужбовцем Служби безпеки України, проходячи військову службу на посаді спеціаліста ІАС ІНФОРМАЦІЯ_2 в Автономній Республіці Крим, у військовому званні «капітан», у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 28-38, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 05.10.2022 року близько 09 год. 15 хв., та діючи з єдиним умислом щодо непокори, повторно 13.10.2022 у першій половині дня (точного часу досудовим розслідування не встановлено) та 17.10.2022 близько 12 год. 30 хв., перебуваючи за місцем тимчасової дислокації Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, а саме у службовому кабінеті №324 3 корпусу санаторію «Одеса» СБУ за адресою: вул. Французький бульвар, 52, м. Одеса, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після доведення заступником начальника ГУ СБУ в АР Крим полковником ОСОБА_8 наказу начальника ГУ СБУ в АР Крим полковника ОСОБА_7 про передислокування з м. Одеси в постійне місце дислокації до м. Києва, в умовах воєнного стану, шляхом іншого умисного невиконання вказаного наказу та у присутності інших співробітників військовослужбовців ГУ СБУ в АР Крим відкрито відмовився виконати наказ про убуття в постійне місце дислокації у м. Києві.

У кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 402 КК України.

Прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Щодо позиції захисту про відсутність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, то обгрунтованість підозри була встановлена попередньою ухвалою слідчого судді. Так, слідчий суддя зазначив, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey). Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя прийшов до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри у кримінальному провадженню за №0000248 від 14.10.2022 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя під час попереднього розгляду дійшов до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги, що в умовах воєнного стану, під час цілодобової військової агресії з боку російської федерації.

- ОСОБА_4 може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Служби безпеки України, в умовах воєнного стану, вже підозрюється у грубому порушенні військової дисципліни, нехтуючи вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про Службу безпеки України»,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та ін.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу були встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. На даний час вказані ризики несуттєво зменшились, за такого, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити до 26 травня 2023 року включно строк дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії визначених ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу від 02.03.2023 року обов`язків до 26 травня 2023 року включно, а саме:

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1