Справа № 686/4557/23
Провадження № 1-кс/686/4392/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого відділення розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000004,

встановив:

26.05.2023 року слідчий відділення розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,3 кв.м, в частці 1/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, а також на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 53,7 кв.м, в частці 1/4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16889355, які, на думку слідчого, належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту ч. 6 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого ще й наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас, за змістом ч.2 ст.64-2 КПК України, у випадку коли вирішується питання про арешт майна третьої особи, суб`єктом звернення із клопотанням про арешт майна є лише прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання в повній мірі не відповідає.

Клопотання слідчого складено формально та містить лише посилання на факт повідомлення та зміст повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, випадки, в яких допускається арешт майна, факт подачі представником ХКП «Спецкомунтранс» цивільного позову (без зазначення того, коли, кому та в рамках якого кримінального провадження такий позов було подано), твердження, що підозрюваному належать квартири, на які просить накласти арешт слідчий, з метою відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Разом з тим, у поданому клопотанні слідчий не аргументує, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні. До клопотання слідчим долучено лише витяг з ЄРДР, копії: двох інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2023 р., повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 26.05.2023 р., фрагментів з висновків експертів від 23.04.2019 та від 11.10.2019 р., які були складені за результатами проведення експертних досліджень в рамках кримінального провадження №0007165 та у яких не згадується прізвище ОСОБА_4 , постанови про визнання юридичної особи потерпілим та представника потерпілої юридичної особи від 22.05.2023 р., а також оригінал цивільного позову, що адресований до Хмельницького міськрайонного суду, без будь-якої відмітки, з зазначенням дати надходження цього позову до представника органу досудового розслідування, та належним чином засвідчені представником потерпілого копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордера про надання правничої (правової) допомоги. Інших документів, зокрема й тих, які б дали змогу пересвідчитись в обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, слідчих до матеріалів клопотання не долучає.

Крім того, долучені до матеріалів клопотання інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №333222314 та №333221814 від 23.05.2023 р., не надають слідчому судді можливості встановити хто на сьогоднішній день являється власником та фактичним володільцем квартир, на які просить накласти арешт слідчий, (чи проживає хтось на законних підставах у вказаному житловому приміщенні), що є важливим при вирішенні питання про арешт майна, з врахуванням положень ч.12 ст.170 КПК України, хоча мав би слідчий зазначити у клопотанні конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Зокрема, з означеної довідки №333222314, вбачається, що квартири АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_4 , в якого у цій довідці зазначена «інша причина відсутності ІдН (коду)», тобто, вказана довідка не може підтверджувати, що означена квартира належить саме тому ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), який є підозрюваним у кримінальному провадженні, та не надає можливості встановити, якій особі (чи особам) належать інші частини цієї квартири, яка перебуває у спільній власності певних осіб. Поза увагою слідчого та прокурора, який погоджував відповідне клопотання про арешт, залишилась та обставина, що у випадку встановлення обмежень, які стосуються інтересів третіх осіб та які передбачені під час арешту майна, суб`єктом звернення з таким клопотанням, за наявності правових підстав, мав би бути прокурор.

Не наведено у клопотанні слідчого й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Не зазначає у своєму клопотанні слідчий й про те, які він просить при накладені арешту застосувати заборони (позбавлення права на відчуження, розпорядження чи користування), з метою збереження майна.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000004, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя