Справа № 276/736/23
Провадження по справі№ 1-кп/276/86/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальне провадження № 0000104 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ліски Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньо освітою, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

25.03.2023 року близько 09 год. 30 хв. у ОСОБА_4 , який достовірно знав, що в Україні введено воєнний стан, та який перебував поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з середини вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у вказаний день, час та місці, ОСОБА_4 переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та сторонніми особами, через наявний отвір у огорожі домоволодіння по АДРЕСА_2 , проник до його середини, звідки з середини піднавісу, розташованого поблизу житлового будинку на території цього домоволодіння, ОСОБА_4 викрав головку блоку циліндрів двигуна автомобіля марки

«ГАЗ 53-11», вартістю 933 грн. 33 коп., яку останній помістив за власний верхній одяг та з викраденим майном попрямував на вихід із території цього домоволодіння.

Про те, в момент, як ОСОБА_4 намагався залишити місце вчинення злочину, його дії були виявлені потерпілим ОСОБА_5 , через що останній свої злочинні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не вчинив з причин, які не залежали від його волі, тому ОСОБА_4 залишив викрадену головку блоку циліндрів двигуна автомобіля марки «ГАЗ 53-11» на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , із тильної сторони господарських приміщень, а сам покинув місце вчинення злочину, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 933 грн. 33 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, зазначив, що 25.03.2023 вранці хотів викрасти з приміщення, яке розташовано на території домоволодіння ОСОБА_5 головку блоку циліндрів двигуна автомобіля, помістив її під свій одяг та йшов на вихід з території, проте був помічений власником, після чого кинув вказане майно та втік. у вчиненому щиро розкаюється, просив його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують його особу.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_4 , який в силу вимог ст.. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується як такий, відносно якого компрометуючі матеріали не надходили, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, критично ставиться до вчиненого ним діяння та надає йому об`єктивну оцінку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням думки прокурора і потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням вимог ст.75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлено, тому у суду відсутні підстави для його застосування.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи, в розмірі 1912 грн. 00 коп., суд відповідно до вимог ст.124 КПК України стягує з обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У ХВ А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-головку блоку циліндрів двигуна автомобіля марки «ГАЗ 53-11», передану на зберігання ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1