Ухвала

Іменем України

03 липня 2023 року

м. Київ

справа № 372/2694/22

провадження № 51- 3954 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Обухів Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Обухівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з вироком суду 30 серпня 2022 року близько 10:00 ОСОБА_5 , перебуваючи на полі, що знаходиться в с. Нещерів Обухівського району Київської області, діючи умисно, з метою придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, порушуючи встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та охорони здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», зірвав гілки з листям та верхівками рослин коноплі, тобто вчинив придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, помістив його до рюкзаку, який одягнув собі на спину, тим самим незаконно придбав та став зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, для особистого вживання, без мети збуту.

30 серпня 2022 року о 12:02 працівниками поліції в присутності понятих поблизу будинку АДРЕСА_2 , в ході затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України у останнього в рюкзаку було виявлено та вилучено фрагменти гілок з листям та верхівками речовини рослинного походження зеленого кольору, які згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/35892-НЗПРАП від 08 вересня 2022 року за Списком №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса канабісу в перерахунок на висушену речовину становить 848 г та є великим розміром, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року апеляційну скаргу прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, яка брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_5 , просить ухвалу апеляційного суду змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд апеляційної інстанції не виправив помилку, допущену у мотивувальній частині вироку місцевого суду, яка полягала у невірному зазначенні кваліфікуючої ознаки - виготовлення наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах, а не придбання наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах, як зазначено в обвинувальному акті, що, на думку прокурора, перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.Стверджує про порушення судом апеляційної інстанції вимог ч. 1 ст. 337, ч. 1 ст. 412, ст. 413 КПК України.

Мотиви суду

Перевіривши дотримання прокурором порядку та строків касаційного оскарження, відповідність касаційної скарги вимогам закону, доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Так, суд касаційної інстанції згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі прокурора не оспорюються, а тому в касаційному порядку не перевіряються.

Доводи прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, є необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

Частина 1 ст. 412 КПК України визначає, що істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є, зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

У силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до обвинувального акта дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великому розмірі.

Як убачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, які узгоджуються із показами як обвинуваченого ОСОБА_5 , наданими в суді, так і з висунутим прокурором обвинуваченням щодо придбання обвинуваченим наркотичного засобу, проте, роблячи висновок про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України, суд кваліфікував його дії як виготовлення та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту, а не придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, відмовив у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишив вирок місцевого суду без змін, зазначивши в ухвалі підстави постановлення такого рішення.

У своїй ухвалі апеляційний суд зазначив, що визнаючи ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд у мотивувальній частині вироку виклав обставини щодо незаконних дій обвинуваченого, які полягали у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту у великому розмірі, проте при кваліфікації дій обвинуваченого помилково вказав на те, що незаконні дії обвинуваченого були направлені на виготовлення та зберігання наркотичного засобу.

Колегія суддів апеляційного суду визнала це опискою та не знайшла підстав для зміни вироку суду в мотивувальній частині.

Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що така описка не вплинула на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України та не є істотним порушенням вимог кримінального чи кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну вироку, при цьому роз`яснив, що за наявності до того потреби, описка в судовому рішенні може бути виправлена у порядку, передбаченому ст. 379 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 , які є аналогічними за змістом доводам касаційної скарги прокурора ОСОБА_4 , були належно перевірені судом апеляційної інстанції та на них надано змістовні відповіді.

Колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, вона є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.

Суд не знаходить підстав для зміни оскаржуваного судового рішення внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону танеправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для зміни судового рішення, у касаційній скарзі прокурора не наведено.

Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити прокурору, яка брала участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_5 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3