Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2023 р. Справа № 607/1746/20

Номер провадження1-в/608/41/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2023 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України до покарання в виді шести років позбавлення волі, про застосування ст.ст. 81, 82 Кримінального кодексу України та заміну невідбутого покарання у вигляді більш м`якого умовно-дострокового звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування ст.ст. 81, 82 Кримінального кодексу України та заміну невідбутого покарання у вигляді більш м`якого умовно-дострокового звільнення.

В клопотанні ОСОБА_5 вказав, що засуджений вироками Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року та від 13 березня 2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України до шести років позбавлення волі. Від початку досудового розслідування до ухвалення вироку перебуває в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», вже більше чотирьох років, що дає йому підстави з врахуванням воєнного стану на всій території України, молодого віку, малолітньої дитини та дружини, перенесеної психологічної та неврологічної травми, звернутися до Чортківського районного суду для застосування щодо нього ст. 81 КК України та заміну невідбутого остаточного покарання від загального терміну до шести років позбавлення волі на більш м`який у вигляді умовно-дострокового звільнння від відбування покарання з даної установи. Тому в заяві просить замінити йому невідбуту частину покарання у вигляді більш м`якого умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 просять задовольнити заяву та звільнити засудженого від відбування покарання умовно-достроково.

Представник адміністрації державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» ОСОБА_4 заперечує щодо задоволення клопотання у зв`язку з його безпідставністю. Пояснив, що в Чортківській УВП (№26) відбувають покарання: засуджені, які зараховані в господарську обслугу установи; засуджені до покарання в виді довічного позбавлення волі; засуджені до покарання в виді арешту. Також в установі є дільниця слідчого ізолятора, на якій утримуються особи щодо яких обрано запобіжний захід в виді тримання під вартою на стадії досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження, а також засуджені до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили такі особи підлягають направленню для відбування покарання в відповідні установи. Засуджений ОСОБА_5 відноситься до такої категорії осіб і після отримання наряду він буде відправлений для відбування покарання. Перебуваючи в установі, засуджений ОСОБА_5 не залучався до праці і з ним не проводилися виховні заходи.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що заява не підлягає задоволенню, так як засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому в задоволенні заяви просить відмовити.

Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 та його захисника, представника адміністрації державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки (Справа № 607/11012/16).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 березня 2020 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання ОСОБА_5 в місця позбавлення волі, згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду від 20.03.2017 року. Дана ухвала набрала законної сили 29.07.2020 року. Засудженого ОСОБА_5 доставлено в установу на виконання вироку 03.12.2020 року.

Рішенням Міжрегіональної комісії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (протокол №48/2.13 від 11.12.2020) ОСОБА_5 визначено для відбування покарання виправну колонію середнього рівня безпеки для чоловіків, уперше засуджених до позбавлення волі та направлено в ДУ «Коломийська ВК (№ 41)» Івано-Франківської області.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2020 року ОСОБА_5 тимчасово залишений в ДУ «Чортківська УВП (№26)» в іншому кримінальному провадженні (Справа №607/1352/20 суддя ОСОБА_8 ).

Окрім цього, ОСОБА_5 засуджений 30.09.2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання час перебування під вартою в період часу з 28.12.2019 року по 16.06.2020 року (5 місяців 19 днів). Даний вирок набрав законної сили 08.12.2021 року (Справа №607/1352/20).

Рішенням Міжрегіональної комісії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (протокол №59/1.28 від 28.12.2021) ОСОБА_5 визначено для відбування покарання виправну колонію середнього рівня безпеки для чоловіків, уперше засуджених до позбавлення волі та направлено в ДУ «Коломийська ВК (№41)» Івано-Франківської області.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 20 січня 2022 року ОСОБА_5 тимчасово залишений в Чортківській УВП (№26) в іншому кримінальному провадженні (Справа №607/1746/20 суддя ОСОБА_9 ).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2023 ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання час перебування під вартою з 11.08.2016 року по 21.03.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 рік 2 місяці 20 днів (Справа №607/1352/20 суддя ОСОБА_8 ).

13 березня 2023 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 30.09.2021 визначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі, зарахувавши частково відбуте покарання за попереднім вироком (Справа №607/1746/20 суддя ОСОБА_9 ).

Зазначений вирок набрав законної сили 24 травня 2023 року і на даний час державна установа "Чортківська установа виконання покарань (№26)" очікує рішення Міжрегіональної комісії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо визначення колонії для відбування покарання засудженому ОСОБА_5 ..

Згідно п.п. 2,3 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 вищезазначеного Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

З урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання чи заміну невідбутої частини покарання більш м`яким подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

В матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 є витяги з протоколів № 48/2.13 від 11 грудня 202 року та № 59/1.28 від 28 грудня 2021 року засідання Міжрегіональної комісії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, рішеннями якої за попередніми вироками ОСОБА_5 було визначено для відбування покарання виправну колонію середнього рівня безпеки для чоловіків уперше засуджених до позбавлення волі (підлягав направленню для відбування покарання до державної установи "Коломийська виправна колонія (№ 41)". За останнім вироком рішення вказаної комісії в матеріалах справи ще відсутнє. В судовому засіданні представник адміністрації державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» ОСОБА_4 підтвердив, що установа очікує на таке рішення.

Отже, державна установа «Чортківська установа виконання покарань (№26)» не є місцем відбування покарання для засудженого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 89 Кримінально-виконавчого кодексу України, а є місцем його попереднього ув`язнення, де він не залучався до праці та програм диференційованого виховного впливу, в той час як відповідно до положень ст. 6 вищенаведеного Кодексу основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 82 вищезазначеного Кодексу заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Засуджений ОСОБА_5 фактично відбув 2/3 частини строку призначеного покарання, проте цього не достатньо для умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки, як зазначено вище, сам факт відбуття засудженим визначеної законом частини покарання не є безумовною підставою для застосування відносно нього положень ст.ст. 81, 82 Кримінального кодексу України,в той час як суд, за таких обставин, фактично позбавлений можливості з урахуванням вимог ч. 2 ст. 81 Кодексу зробити висновок про те, що засуджений своїм ставленням до праці довів своє виправлення (з урахуванням вимог ч. 3 ст. 82 Кодексу зробити висновок про те, що засуджений став на шлях виправлення).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (став на шлях виправлення).

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч. 2 ст. 130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до постанови № 68 про накладення дисциплінарного стягнення вбачається, що 28 вересня 2021 року ув`язнений ОСОБА_5 допустив порушення режиму, яке полягає в тому, що він перешкоджав проведенню обшуку в камері, висловлювався нецензурними словами, за порушення режиму на нього накладено догану (дисциплінарне стягнення на даний час погашено).

Матеріали особової справи не містять даних про залучення засудженого ОСОБА_5 до праці.

У відповідності до положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, не свідчать, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміну невідбутого покарання більш м`яким та вважає клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутого покарання більш м`яким передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміну невідбутого покарання більш м`яким.

А тому, керуючись ст.ст. 81,82 Кримінального кодексу України, ст.ст. 6, 130 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 про застосування ст.ст. 81, 82 Кримінального кодексу України та заміну невідбутого покарання у вигляді більш м`якого умовно-дострокового звільнення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 17 липня 2023 року о 17-й годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1