Справа № 346/1576/23
Провадження № 1-в/346/238/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Коломийська ВК №41» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з Державною установою «Коломийська виправна колонія (№41)», в залі суду м. Коломия Івано-Франківська область клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування покарання за наявності кількох вироків,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків посилаючись на те, що він засуджений вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.02.2019 року до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, в строк покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 08.09.2016 по 10.04.2019 року з розрахунку один день тримання від вартою за два дні позбавлення волі. Крім того, він засуджений вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.11.2022 до позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців, в строк покарання зараховано термін перебування під вартою з 19.03.2020 року за вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2021. Оскільки злочини, за які він засуджений вироком Здолбунівського районного суду були вчинені ним до ухвалення вироку Калуським міськрайонний судом, то остаточне покарання має бути призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України та у строк покарання має бути зараховано час перебування під вартою з 08.09.2016 по 10.04.2019 та з 19.03.2020.

Засуджений в судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив задовольнити, додатково пояснив, що покарання, призначене вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.02.2019 року він відбув повністю, звільнився 10.04.2019 року. Вважає, що саме за цими двома вироками має бути застосоване остаточне покарання.

Представник ДУ «Коломийська ВК (№41)» в судовому засіданні при вирішені клопотання засудженого покладався на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що відсутні підстави для застосування вимог ч.4 ст.70 КК України просила в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Вислухавши думку учасників провадження та дослідивши клопотання і матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень п.11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п.11 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» відбуває покарання призначене вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.11.2022р.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 був неодноразово судимий, а саме:

- 20.04.2007 р. Рогатинським районним судом Івано-Франківської області, з урахуванням ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.07.2007 р., за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до чотирьох місяців арешту, звільненого 16.07.2007 р. після відбуття покарання;

- 19.11.2007 р. Козівським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 13.05.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 17 днів;

- 13.05.2011 р. Бердичівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 08.05.2014 р. після відбуття покарання;

- 01.07.2016 р. Костопільським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до 3 років 4 днів позбавлення волі, звільненого з-під варти у залі суду у зв`язку з відбуттям покарання;

- 28.02.2017 р. Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 22.02.2018 р. Апеляційним судом Івано-Франківської області скасовано вирок Рогатинського районного суду від 15.03.2017 р. у частині призначеного покарання і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Галицького районного суду від 28.02.2017 р. призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 21.12.2018 р. Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 5 років позбавлення волі;

- 06.02.2019 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст..185 ч.3 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом складання покарання за цим та за вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2018 остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на 5 років 1 місяць, початок строку покарання рахувати з 08.09.2016, в строк покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 08.09.2016 по 10.04.2019 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні попереднього ув`язнення;

- 05.06.2019 Рівненським апеляційним судом за ст..185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки,

- 20.06.2019 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області засудженому ОСОБА_5 відповідно до ч.ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Рівненського апеляційного суду більш суворим призначеним вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяців. Зараховано засудженому згідно ст..72 КК України у строк відбування покарання термін перебування під варто. З 08.09.2016 за вироком Калуського міськрайонного суду. 10.04.2019 року засуджений звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям покарання,

- 28.09.2020 Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ст..185 ч.3, ст..393 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

- 23.12.2020 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ст..185 ч.3 КК України та відповідно до ч.ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим призначеним вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

- 29.11.2021 Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ст..185 ч.3, ст..357 ч.ч.1,3, 263 ч.1, ст..263-1 ч.1, 15ч.2-185 ч.2 КК України та відповідно до ч.ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області більш суворим призначеним цим вироком остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців. Строк покарання вирішено рахувати з 19.03.2020, на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк тримання під вартою з 19.03.2020 до дня набрання вироком законної сили у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,

- 09.11.2022 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст..185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2021 остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців. Вироком визначено, що строк відбуття покарання рахувати з 19.03.2020 та зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Отже, судом встановлено, що при ухвалені останнього вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.11.2022 року та призначені остаточного покарання ОСОБА_5 було враховано попередній вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2021 року та в строк остаточного покарання зараховано строк його тримання під вартою з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі з 19.03.2020 до день набрання вироком законної сили. Тому клопотання засудженого в частині зарахування йому на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання строк його тримання під вартою з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі з 19.03.2020 задоволенню не підлягає, оскільки це питання вирішено судом при ухвалені вироку.

Що стосується твердження засудженого про те, що при ухвалені вироку від 09.11.2022 року та призначені остаточного покарання Здолбунівський районний суд Рівненської області мав врахувати вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.02.2019 року відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України та в строк покарання зарахувати відбуте за цим вироком покарання та час перебування під вартою, суд вважає його безпідставним і таким що задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Частина 1 ст. 70 КК передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Відповідно до вимог ч.4 цієї статті за правилами, передбаченими в частинах першій - третій, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК.

Як вбачається з вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.11.2022 року, ОСОБА_5 засуджений за кримінальні правопорушення, які вчинив 14.08.2016р., 19.08.2016р., 23.08.2016р., 24.08.2016р., тобто до постановлення попереднього вироку, але не Калуського міськрайонного суд від 06.02.2019 року, як вказує в клопотанні засуджений, а Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 р.

А тому, при призначенні остаточного покарання підлягає застосуванню ч.4 ст.70 КК України і в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, має бути зараховано покарання, відбуте повністю або частково саме за попереднім вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 р., за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України, а не за будь яким іншим вироком, ухваленим після вчинення ОСОБА_5 злочинів (14.08.2016р., 19.08.2016р., 23.08.2016р., 24.08.2016р.) та до ухвалення вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.11.2022 року.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить висновку, що клопотання засудженого про вирішення питання про призначення покарання за наявності двох вироків, а саме Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.11.2022 року та Калуського міськрайонного суд Івано-Франківської області від 06.02.2019 року задоволенню не підлягає через безпідставність.

Відповідно до ч.1,2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки засудженим ОСОБА_5 не ставилося перед судом питання про призначення покарання за наявності двох вироків, а саме Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.11.2022 року та Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 р., на думку суду самостійно вирішувати його суд не має повноважень.

На підставі наведеного, керуючись ч.4 ст.70 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування покарання за наявності кількох вироків відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1