Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1383/23
Провадження № 1-кп/553/1156/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні у залі суду підготовче засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 22.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в :

Полтавською окружною прокуратурою 30.05.2023 на розгляд Ленінського районного суду м.Полтави скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000620 від 22.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

За обвинувальним актом складеним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразились у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за наступних обставин.

Так, наказом структурного підрозділу «Харківська автобаза» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 26.04.2006 №36ос ОСОБА_4 переведено на посаду начальника Полтавської автоколони структурного підрозділу «Харківська автобаза» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (надалі Полтавська автоколона).

Відповідно до Положення про структурний підрозділ «Харківська автобаза» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», автобаза є підрозділом з державною формою власності і не є юридичною особою, до її складу як єдиного цілого входять підрозділи, у тому числі Полтавська автоколона.

Відповідно до посадової інструкції начальника Полтавської автоколони обвинуваченого ОСОБА_4 , затвердженої 01.12.2016, посада начальника автоколони відноситься до категорії «керівники» та начальник автоколони: контролює додержання працівниками правил і норм охорони праці, виробничої і трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, виробничої санітарії та пожежного захисту; забезпечує утримання рухомого складу автомобільного транспорту в належному стані; здійснює контроль за забезпеченням паливо-мастильними матеріалами, за своєчасним обслуговуванням автомобілів, забезпечує виконання плану перевезень по усім техніко-експлуатаційним показникам, контролює видачу палива, забезпечує найкращий режим праці і відпочинку працюючих в автоколоні, має право давати вказівки, розпорядження і контролювати роботу усіх ділянок колони, має інші повноваження.

Реалізуючи надані повноваження обвинувачений ОСОБА_4 перевіряв та підписував щомісячні табелі обліку робочого часу працівників Полтавської автоколони, які в подальшому подавались до бухгалтерії структурного підрозділу «Харківська автобаза» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» для нарахування заробітної плати працівникам.

Таким чином ОСОБА_4 обіймав посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядних функцій, а отже, відповідно до ст.18 КК України, був службовою особою та у 2019-2020 роках вчинив службове підроблення.

Так, наказом структурного підрозділу «Харківська автобаза» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 25.06.2016 №61ос ОСОБА_5 переведений на посаду водія автотранспортних засобів Полтавської автоколони структурного підрозділу «Харківська автобаза» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Проте, ОСОБА_5 у період часу з 09.11.2019 по 25.11.2019, з 06.02.2020 по 17.02.2020 свої функціональні обов`язки не виконував, на робочому місці не знаходився та перебував поза межами України.

26.11.2019 ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні свого службового кабінету за адресою: м. Полтава, вул. Князя Ігоря Святославовича, 9, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи про відсутність на своєму робочому місці водія ОСОБА_5 , який на той час фактично знаходився поза межами України, з метою прикриття факту відсутності останнього на робочому місці, за допомогою невстановленої в ході слідства особи, яка виконувала технічну роботу з оформлення табелів обліку робочого часу та не була обізнана про злочинні наміри останнього, вніс завідомо неправдиві відомості до табелю обліку робочого часу працівників Полтавської автоколони за листопад 2019 року, типова форма якого затверджена наказом Державного комітету статистики від 05.12.2008 №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації за статистики праці», затвердив його своїм підписом, вказавши, що ОСОБА_5 перебував на робочому місці у період з 09.11.2019 по 30.11.2019, що не відповідало дійсності.

Крім того, 24.12.2019 ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні свого службового кабінету за адресою: м. Полтава, вул. Князя Ігоря Святославовича, 9, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи про відсутність на своєму робочому місці водія ОСОБА_5 , який на той час фактично знаходився поза межами України, з метою прикриття факту відсутності останнього на робочому місці, за допомогою невстановленої в ході слідства особи, яка виконувала технічну роботу з оформлення табелів обліку робочого часу та не була обізнана про злочинні наміри останнього, вніс завідомо неправдиві відомості до табелю обліку робочого часу працівників Полтавської автоколони за грудень 2019 року, типова форма якого затверджена наказом Державного комітету статистики від 05.12.2008 №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації за статистики праці», затвердив його своїм підписом, вказавши, що ОСОБА_5 перебував на робочому місці у період з 01.12.2019 по 25.12.2019, що не відповідало дійсності.

17.02.2020 ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні свого службового кабінету за адресою: м. Полтава, вул. Князя Ігоря Святославовича, 9, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи про відсутність на своєму робочому місці водія ОСОБА_5 , який на той час фактично знаходився поза межами України, з метою прикриття факту відсутності останнього на робочому місці, за допомогою невстановленої в ході слідства особи, яка виконувала технічну роботу з оформлення табелів обліку робочого часу та не була обізнана про злочинні наміри останнього, вніс завідомо неправдиві відомості до табелю обліку робочого часу працівників Полтавської автоколони за лютий 2020 року, типова форма якого затверджена наказом Державного комітету статистики від 05.12.2008 №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації за статистики праці», затвердив його своїм підписом, вказавши, що ОСОБА_5 перебував на робочому місці у період з 06.02.2020 по 17.02.2020, що не відповідало дійсності.

Внаслідок внесення обвинуваченим ОСОБА_4 до табелів обліку робочого часу неправдивих відомостей та в порушення ст. 1 Закону України «Про оплату праці», бухгалтерією структурного підрозділу «Харківська автобаза» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_5 було безпідставно перераховано заробітну плату у розмірі 11624,00 грн.

17.07.2023 від ОСОБА_4 на адресу суду надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання вмотивоване тим, що скоєне кримінальне правопорушення є нетяжким злочином та з часу його вчинення минуло більше трьох років, а отже строк притягнення сплинув 17.02.2023.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому підстав звільнення та наслідків закриття провадження, підтримав подане ним письмове клопотання, не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України за закінченням строків давності.

Прокурор клопотання обвинуваченого підтримав, наголошуючи про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Будучи належно повідомленим про дату, часу і місце розгляду справи, представник потерпілої особи АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не прибув, звернувшись із відповідним клопотанням про проведення розгляду справи за його відсутності, вказав про відсутність намірів заявляти цивільний позов, в інших питаннях покладався на розсуд суду.

З`ясувавши позиції учасників судового провадження, присутніх в судовому засіданні, перевіривши наявні в розпорядженні суду матеріали, виходячи з меж підготовчого розгляду, роз`яснивши обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд зазначає про наступне.

Згідно із ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч.3 ст.285 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні протягом 2019-2020 років, (26.11.2019, 24.12.2019, 17.02.2020) кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, яке згідно з ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, а тому строк давності, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України становить три роки.

За таких обставин, на час здійснення судового провадження у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого сплив трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

При цьому суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Відтак суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Згідно із ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене, перевіривши матеріально-правові та процесуальні правові підстави заявленого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, отримавши згоду на таке звільнення від обвинуваченого, враховуючи, що кримінальне правопорушення, за яким він обвинувачується, є кримінальним проступком, та з моменту його вчинення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,44,49 КК України, ст.ст.284,285,286, 315-315,369,372,392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000620 від 22.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Ленінський районний суд м.Полтави і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1