19.07.2023 Справа № 756/8907/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/8907/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000728 від 28.07.2020 за ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 3011, ч. 1 ст. 1561, ч. 3 ст. 1561, ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 3011 КК України - старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованого на посаді журналіста міжнародного відділу ТОВ «Вісті UA», неодруженого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно), раніше несудимого,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

19.07.2023 слідчий у кримінальному провадженні - старший слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0000728 від 28.07.2020 з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження без визначення розміру застави.

З клопотання слідує, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000728 від 28.07.2020 за ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 3011, ч. 1 ст. 1561, ч. 3 ст. 1561, ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 3011 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з червня 2021 по 22.02.2023 у невстановленому досудовим розслідуванні місці на території міста Києва ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, з метою досягнення статевого задоволення, маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з неповнолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не досягли шістнадцятирічного віку, з метою вчинення стосовно них будь-яких дій сексуального характеру або розпусних дій, достовірно знаючи про їх вік та незважаючи на це, використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи та технології, користуючись абонентським номером телефону НОМЕР_1 , пропонував зустрічі останнім.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_4 вчинявдомагання, а саме: пропонував зустрічі, які зроблені повнолітньою особою, у тому числі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем або технологій, особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, з метою вчинення стосовно них будь-яких дій сексуального характеру або розпусних дій, та в подальшому такі зустрічі з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відбувались.

Після отримання згоди, ОСОБА_4 запрошував у гості неповнолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 .

Після пропозиції зустрічі, перебуваючи за вище зазначеною адресою, повнолітній ОСОБА_4 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не досягли шістнадцятирічного віку, вчиняв щодо них розпусні дії та дії сексуального характеру.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою своїми умисними діями, які виразилися у домаганні дитини для сексуальних цілей, а саме пропозиції зустрічей, зроблені, у тому числі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем або технологій, особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з метою вчинення стосовно неї будь-яких дій сексуального характеру або розпусних дій, у разі якщо після такої пропозиції було вчинено хоча б одну дію, спрямовану на те, щоб така зустріч відбулася, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1561 КК України.

Крім того, у період часу з 22.02.2023 по 30.05.2023 у невстановленому досудовим розслідуванні місці на території міста Києва ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою, з метою досягнення статевого задоволення, маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з неповнолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не досягли шістнадцятирічного віку, повторно з метою вчинення стосовно них будь-яких дій сексуального характеру або розпусних дій, достовірно знаючи про їх вік та незважаючи на це, використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи та технології, користуючись абонентським номером телефону НОМЕР_1 , пропонував зустрічі останнім.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_4 повторно вчинявдомагання, а саме пропонував зустрічі, які зроблені повнолітньою особою, у тому числі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем або технологій, особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, з метою вчинення стосовно них будь-яких дій сексуального характеру або розпусних дій, та в подальшому такі зустрічі з неповнолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не досягли шістнадцятирічного віку, відбувались.

Після отримання згоди, ОСОБА_4 неодноразово запрошував у гості неповнолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не досягли шістнадцятирічного віку, за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Після пропозиції зустрічі, перебуваючи за вищезазначеною адресою повнолітній ОСОБА_4 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не досягли шістнадцятирічного віку, повторно вчиняв щодо них розпусні дії та дії сексуального характеру.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою своїми умисними діями, які виразилися у повторному домаганні дитини для сексуальних цілей, а саме пропозиції зустрічей, зроблені, у тому числі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем або технологій, особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з метою вчинення стосовно неї будь-яких дій сексуального характеру або розпусних дій, у разі якщо після такої пропозиції було вчинено хоча б одну дію, спрямовану на те, щоб така зустріч відбулася, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1561 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, 06.05.2023 приблизно о 14:50, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не досяг шістнадцятирічного віку, з метою досягнення статевого задоволення, з сексуальних мотивів, достовірно знаючи про його вік, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, яка полягала у порушенні нормального морального та фізичного становлення неповнолітнього, за взаємною згодою з останнім, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до нього такого насилля, поєднаного з наданням винагороди, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з анальним проникненням власних геніталій у тіло ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою своїми умисними діями вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з анальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням власних геніталій, поєднаного з наданням винагороди, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, 13.05.2023 приблизно о 01:30, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не досяг шістнадцятирічного віку, з метою досягнення статевого задоволення, з сексуальних мотивів, достовірно знаючи про його вік, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, яка полягала у порушенні нормального морального та фізичного становлення неповнолітнього, за взаємною згодою з останнім, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до нього такого насилля, поєднаного з наданням грошової винагороди, вчинив дії сексуального характеру пов`язані з анальним та оральним проникненням у тіло ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , власних геніталій.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, у період часу з 23:00 30.05.2023 по 02:00 31.05.2023, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не досяг шістнадцятирічного віку, з метою досягнення статевого задоволення, з сексуальних мотивів, достовірно знаючи про його вік, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, яка полягала у порушенні нормального морального та фізичного становлення неповнолітнього, за взаємною згодою з останнім, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до нього такого насилля, поєднані з наданням винагороди, вчинив дії сексуального характеру пов`язані з оральним проникненням у тіло ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , власних геніталій.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою своїми умисними діями вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з анальним та оральним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням власних геніталій, поєднані з наданням винагороди, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України.

Крім того, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на одержання за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем та технологій доступу до дитячої порнографії, її завантаження та подальше умисне зберігання без мети збуту та розповсюдження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч статей 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 (в редакції від 17.03.2021), ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, день та час з метою отримання доступу до матеріалів (відео-, фотофайлів) дитячої порнографії, використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи та технології, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб умисно, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, отримав доступ до файлів, які відображують сцени статевих відносин відвертого порнографічного змісту та відносяться до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії, завантажив велику кількість графічних файлів з всесвітньої мережі Інтернет, які відображують сцени статевих відносин відвертого порнографічного змісту та відносяться до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії та умисно зберігав без мети збуту чи розповсюдження на флеш накопичувачі сірого кольору на 64 GB «VERICO WANDERER» до затримання працівниками поліції, тобто до 31.05.2023, за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем чи технологій та умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 3011 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення строку дії попередньої ухвали апеляційного суду від 29.06.2023, оскільки з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 злочинів, необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дій. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання останнього під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки ризики у кримінальному провадженні не перестали існувати.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши про те, що підозрюваний повністю визнає обставини, як вони викладені в повідомленні про підозру, щиро кається у вчиненому, бажає відшкодувати потерпілим шкоду як морального так матеріального характеру, водночас заперечує обізнаність стосовно віку останніх. При цьому зазначив, що ризики є необгрунтованими, оскільки відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 , перебуваючи під заставою в розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді місцевого суду від 01.06.2023 (756/6801/23), вчиняв будь-які неправомірні дії стосовно інших учасників кримінального провадження, водночас, його підзахисний вперше притягається до кримінальної відповідальності, в розшуку не перебував, має постійне місце реєстрації та місце проживання, тому просив змінити запобіжний захід, застосований апеляційним судом у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді місцевого суду від 01.06.2023 (756/6801/23).

Підозрюваний підтримав позицію захисника, зазначив, що він визнає в повному обсязі обставини, як вони викладені у повідомленні про підозру, просив змінити запобіжний захід на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

31.05.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 3011, ч. 1 ст. 1561, ч. 3 ст. 1561, ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 3011 КК України.

01.06.2023 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 29.07.2023 включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

Відповідно до інформації Державної Установи «Київський слідчий ізолятор» підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з під варти 02.06.2023 у зв`язку з внесенням розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді місцевого суду від 01.06.2023.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.06.2023 апеляційну скаргу сторони обвинувачення задоволено, ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 01.06.2023 скасовано та постановлено нову, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000728 від 28.07.2020, тобто до 29.07.2023 включно.

18.07.2023 постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000728 від 28.07.2020 до 3 (трьох) місяців, тобто до 31.08.2023.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин 3, 4 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, зокрема необхідно:

- отримати висновок мистецтвознавчої експертизи;

- отримати висновок молекулярно-генетичної експертизи;

- у разі задоволення судом клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів від 06.07.2023, на підставі ухвали суду здійснити тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку;

- виконати інші слідчі дій у кримінальному провадженні в яких виникне необхідність;

- повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри із урахуванням зібраних доказів;

- виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України, а саме: повідомити підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування; повідомити підозрюваного та його захисника про надання доступу до матеріалів досудового розслідування; ознайомити підозрюваного та його захисника із матеріалами досудового розслідування;

- прийняти законне процесуальне рішення відповідно до положень глави 24 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, склад сім`ї, майновий стан та те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованих кримінальних правопорушень, на дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, та іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 не допускає його тримання під вартою слідчому судді не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

При цьому слідчий суддя зважив і на доводи сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про застосування більш м`якого запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

При цьому, слідчий суддя зважує на положення ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 199 КПК України, водночас, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованих діянь, потерпілими від яких є особи, які не досягли шістнадцятирічного віку, приходить до висновку про наявність обгрунтованих підстав для постановлення ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000728 від 28.07.2020.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 176-178, 181-186, 193-196, 205, 208, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000728 від 28.07.2020 за ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 3011, ч. 1 ст. 1561, ч. 3 ст. 1561, ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 3011 КК України - старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування строком на 43 дні, тобто до 30.08.2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1