Справа № 288/946/23
Провадження № 1-кп/288/92/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 11 травня 2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Сімферополь АР Крим, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали у 2014 році агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

24 лютого 2022 року о 5 годині розпочато збройну військову агресію Російської Федерації проти України.

Цього ж дня, близько 05 години 10 хвилин збройними силами РФ (далі ЗС РФ), що діяли за наказом керівництва РФ та ЗС РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Тоді ж, війська РФ сухопутним шляхом вдерлися на територію суверенної держави України.

Так, на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з цим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 року № 64/2022, в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому було продовжено до 20.05.2023 року відповідними Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023 затвердженими Верховною Радою України на 90 діб.

При цьому, установлено, що в ході розвитку військової агресії Російської Федерації проти України, ОСОБА_4 , з ідеологічних мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в період з 06.04.2022 року по 19.04.2022 року, ОСОБА_4 перебуваючи на чергуванні у приміщенні охорони ТОВ «Корнинсир», що знаходиться за адресою: вулиця Свободи, 3, смт. Корнин, Житомирського району, Житомирської області, вступив з іншими присутніми під час чергування охоронцями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у словесну суперечку, у ході якої у нього, з ідеологічних мотивів, виник злочинний умисел направлений заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

У цей же час та у цьому ж місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, будучи достовірно обізнаним про факт розв`язання та здійснення РФ агресивної війни проти України, зокрема шляхом повномасштабного військового вторгнення, та тимчасової окупації частини території України ЗС РФ, діючи умисно з ідеологічних мотивів та з метою підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, їх поширення серед населення, усно висловлював у бік ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечення військових злочинів, здійснених військовослужбовцями РФ у м. Буча, зокрема актів фізичного, сексуального насильства, масових убивств, а також фактів використання важкого військового озброєння, що призвело до масових руйнувань та численних смертей мирних жителів та представив збройну агресію РФ проти України, як внутрішній громадянській конфлікт, таким чином заперечив збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення такої збройної агресії, як внутрішнього громадянського конфлікту.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у тому, що він за вищевикладених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

З обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 04 квітня 2023 року в порядку статті 469 КПК України укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органам безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

Згідно частини 2 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

Частиною 5 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Так, 04 квітня 2023 року укладена угода про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органам безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 11 травня 2022 року на підставі ст. ст. 468, 469, 472, 473 КПК України, у смт. Попільня Житомирської області, відповідно до якої ОСОБА_4 визнав беззастережно свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 436-2 КК України, в обсязі обвинувального акту.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних умов для даного провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 436-2 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за частиною 1 статті 436-2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченого.

Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України сторонам відомі та зрозумілі, наслідки невиконання угоди, відповідно до статті 476 КПК України сторонам відомі та зрозумілі.

Укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органам безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода відповідає вимогам статті 472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 436-2 КК України визнав у повному обсязі, із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

В підготовчому судовому засіданні сторони та захисник просили затвердити вищевказану угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження даної угоди їм відомі та зрозумілі у повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості від 04 квітня 2023 року, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органам безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, не суперечить вимогам, передбаченим КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, виконання умов угоди є можливим та відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню, винуватість обвинуваченого є доведеною та не викликає сумніву.

Обставинами, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

ОСОБА_4 не судимий, не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає за можливе затвердити дану угоду про визнання винуватості та призначити покарання, узгоджене між сторонами.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно у даному кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 376, 394, 395, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органам безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_10 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , за кримінальним провадженням, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000077 від 11 травня 2022 року, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у смт. Попільня Житомирської області.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 436-2 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 436-2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до частини першої статті 473 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1