Справа № 175/2458/20
Провадження № 1-кп/175/161/20
Вирок

Іменем України

09 травня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000827 відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

14 червня 2020 року близько 05.00 години ОСОБА_6 проходив повз складське приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Універсалзернопродукт» (ідентифікаційний код юридичної особи 19310602) (далі ТОВ або Товариство), що розташоване у буд. № 1 по вул. Польовій у с. Новомиколаївка Дніпровського району Дніпропетровської області, та в цей час у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення шляхом проникненням до приміщення складу чужого майна, яке належить Товариству.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_6 , упевнившись у тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через отвір у стіні проник до охоронюваного складського приміщення Товариства, звідки таємно викрав тракторне крило ЮМЗ, заднє, марки 45-Т-84- 04-03-0СБ вартістю 2284,60 грн. і з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав ТОВ ВП «Універсалзернопродукт» матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Умисні дії ОСОБА_7 слідством і прокурором кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Під час судового провадження прокурор надав угоду про визнання винуватості, укладену 03.05.2023 року між ним і обвинуваченим за участю захисника, з письмовою заявою представника потерпілого ОСОБА_8 (без дати), в якій останній надав свою згоду на укладення цієї угоди та призначення узгодженого покарання.

За змістом угоди про визнання винуватості формулювання та обсяг обвинувачення, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_7 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність є тотожними до наведених в обвинувальному акті від 01.07.2020 року.

В угоді про визнання винуватості міститься інформація про беззастережне визнання ОСОБА_9 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення та наведено перелік істотних для кримінального провадження обставин, а саме:

-обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнає свою винуватість у

вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі висунутого йому обвинувачення, надав правдиві визнавальні показання стосовно себе, щиро розкаявся, не чинив перешкод у проведенні слідчих і процесуальних дій під час проведення досудового розслідування;

-обставинами, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 ККУкраїни,

під час проведення досудового розслідування є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

-обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України,

під час проведення досудового розслідування не встановлено;

-тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_10 , відповідно до ч.5

ст.12 КК України тяжкий;

-існує суспільний інтерес в забезпеченні як найшвидшого судового

вирішення даного кримінального провадження, оскільки згідно положення ст.2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини;

-наявність суспільного інтересу в запобіганні повторного вчинення

кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з випробуванням із встановленням іспитового строгу на підставі ст.75 КК України та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені ОСОБА_11 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив факт добровільності укладання угоди про визнання винуватості, просив її затвердити та призначити узгоджене покарання, з яким він повністю згоден.

Представник потерпілого ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився. Прокурор надав заяву від його імені від 08.05.2023 року, в якій ОСОБА_8 просить затвердити угоду про визнання винуватості за його відсутності.

Вислухавши думку прокурора та захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості з призначенням узгодженого покарання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У п.п.1, 3 ч.4 ст.469 КПК України зазначено, що угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких, тяжких злочинів…

За приписом ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч.3, ч.7 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди, перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Враховуючи зазначені вимоги закону і викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди та вважає доведеним у ході судового провадження, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 01.07.2020 року та в угоді про визнання винуватості від 03.05.2023 року, обвинувачений ОСОБА_6 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, тобто за кримінальне правопорушення, віднесене ч.5 ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів.

На переконання суду, в угоді про визнання винуватості враховані пом`якшуючі обставини, зазначені в обвинувальному акті та в цій угоді, а саме щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину, які дають підстави для застосування положень ст.75 КК України.

Також в угоді обґрунтовано не застосовуються вимоги ч.4 ст.70 КК України, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо звернення до виконання вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2021 року, за яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Визначаючи строк випробування, передбачений ст.75 КК України, з урахуванням відомостей про обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, але в силу ст.89 КК України вважається не судимим, позитивно характеризується за місцем роботи та задовільно - за місцем проживання, суд вважає, що два роки іспитового строку буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов представником потерпілого не заявлявся.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року обвинуваченому ОСОБА_12 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 53680 грн. і покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

17.02.2023 року ОСОБА_7 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави, що підтверджуються листом ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» від 20.02.2023 року № 4/5-2663.

Відповідно до вимог абз.3 ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Статтею 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 8 статті 182 КПК України визначено, що у разі… якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (ч.11 ст.182 КПК України).

Судом установлено, що з моменту звільнення з-під варти та на день ухвалення вироку, тобто в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, обвинувачений ОСОБА_6 виконав покладенні на нього судом обов`язки, передбачені ст.182 КПК України, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю, яким є ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 150 грн., що підтверджується звітом експерта (а.к.п.29).

Долю речового доказу суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369,371-374,475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду від 03.05.2023 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000827 затвердити.

На підставі угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та піддати узгодженому кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді застави, скасувати після набрання вироком законної сили.

Внесену 16.02.2023 року на депозитний рахунок заставу в розмірі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень за ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000827 повернути заставодавцю ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) («ПриватБанк», квитанція № 0.0..1, код квитанції 9296-8535-3290-4828, банк одержувача ДЕРЖКАЗНАЧЕЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ, м. КИЇВ, код 26239738, UA017442).

У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 (ІПН невідомий) 150 (сто сімдесят) гривень на користь держави (Р/р - UА0004457, ОКПО казначейства 37988155, ГУК у Дніпропетровській обл./ОТГ Слобожанське/24060300, Казначейство України (ЕАП), Код платежу - 24060300, призначення платежу за експертизу № 2037 від 25.06.2020 року, проведену судовим експертом ОСОБА_13 ).

Тракторне крило ЮМЗ, заднє, марки 45-Т-84- 04-03-0СБ з металу зеленого кольору, передане на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_8 по розписці від 23.06.2020 року, - після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні ТОВ ВП «Універсалзернопродукт».

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок може бути оскаржений сторонами до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1