137/560/23

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника Літинської ВК № 123 ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині в режимі відеоконференції клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, громадянина України, із середньою спеціально освітою, не одруженого, засудженого 04.05.2017 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, (початок строку 25.04.2019, кінець строку: 25.10.2024) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2023 захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним клопотанням, яким просив застосувати до його підзахисного умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи тим, що адвокат має переконання, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою довід своє виправлення, тому звертається в його інетерсах до суду для звільнення його умовно-достроково від відбування покарання

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Додаткового нічого не пояснив. На запитання прокурора повідомив, що не може працювати за станом здоров`я: травмоване коліно та хвороба нирок. Здоров`я погіршилось. На запитання прокурора повідомив, що робив ремонт на відділенні, його здоров`я цьому не заважало, фізичного навантаження не було. За вказані робити він і отримав заохочення.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 висловив позицію, згідно якої вважав за можливе задовольнити клопотання оскільки станом на день звернення до суду із клопотанням у ОСОБА_4 наявні 3 заохочення, стягнень не має адже поганеші у встановленому законом порядку. Зазначив, що засуджений дійсно не працює за станом здоров`я, адже у 2015 році попав у ДТП та у нього погано функціонує колінний суглоб. Вважає, що відсутність стягнень та наявність заохочень надає йому право застосування положень ст. 81 КК України. Оскільки установа не подавала відповідне клопотання,тому він сам звернувся із вказаним клопотанням. В новій характеристиці адміністрація вважає,що засуджений не став на шлях виправлення. Вважає, що ОСОБА_4 заслужив умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник ОСОБА_5 у судовому у засіданні в режимі відеоконференції просив відмовити у задоволенні клопоатння оскільки засуджений не довів свого виправлення відповідно до ст. 81 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив що до задоволення клопотання оскільки ОСОБА_4 тричі засуджували до кримінального покарання. Попри попередні судимості, особа не стає на шлях виправлення, за що несе відповідні покарання. Засуджений не працює та не прагне, хоча за станом здоров`я може працювати. Захисник не подав довідок до суду про необхідність звільнення від праці. За станом здоров`я не зміг би тоді відбивати роботу днювального у ВК №114, а також не міг би робити роботи по благоустрою установи. Згідно характеристики потребує постійного контролю з боку адміністрації. Сама наявність необхідного відбутого строку не зобов`язує засудженого звільняти умовно-достроково. Вважає, що жодних підстав для задоволення немає.

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що 04.05.2017 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області останнього засуджено за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (а.с. 21-22).

Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 2/3 частини строку призначеного йому покарання (25.12.2022) (а.с. 25) , однак відповідно до витягів із протоколів № 2 від 25.01.2022 та № 25 від 26.12.2022 комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_4 у застосуванні до нього ст.ст. 81, 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення (а.с. 46, 47).

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 яка міститься в матеріалах особової справи від 06.04.2023 (а.с. 25), останній за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується посередньо. З 29.10.2019 відбуває показання у Літинській ВК № 123. Після прибуття в установу працевлаштований не був з власних переконань. Має охайний вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. На профілактичних обліках не перебуває. Не проявляє готовності до правослухняної поведінки в суспільстві, без нагляду адміністрації установи не спроможний дотримуватись правил внутрішнього розпорядку та чинного законодавства.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 06.04.2023 (а.с. 24) засуджений ОСОБА_4 за весь період перебування в установі 4 рази притягався до дисциплінарної відповідальності, котрі на момент розгляду клопотання погашені у встановленому законом порядку. Також наявні 3 заохочення.

Окрім того, суд не може брати до уваги матеріали щодо стану здоров`я засудженого ОСОБА_4 , оскільки це виходить за межі розгляду клопотання. Предметом розгляду, відповідно до ст. 81 КК України, є доведення засудженим за весь час відбування покарання свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов до висновку про доцільність відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1