ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/237/23 Справа № 712/4532/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисника адвоката потерпілоїОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2023 року про розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, строком на 60 днів з моменту затримання підозрюваного, з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» (без визначення застави).

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2023 року в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України відмовлено.

Обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб, тобто з 08 травня 2023 року по 06 липня 2023 року, включно.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Черкасах) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №0000229 від 06 травня 2023 року, за першою вимогою;

цілодобово перебувати за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та відлучатися з вказаної адреси в зазначений час лише з дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, а також у випадках необхідності отримання медичної допомоги;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, експертами, спеціалістами у вказаному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органі державної влади свій паспорт для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_7 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Проте прокурором не доведено, що жоден інший запобіжний захід, крім тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Прокурор зазначає, що судом під час прийняття рішення про застосування стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту не взято до уваги, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, та у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом. Підозрюваний свою вину не визнає, не співпрацює зі слідством та від надання показів, на даний час, відмовляється.

Перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_7 безпосередньо може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання потерпілої, її батьків, свідків. Підозрюваний ОСОБА_7 через своїх спільників - працівників поліції ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може використати службові та соціальні зв`язки, у тому числі з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів, з метою незаконно впливу на свідків та потерпілу, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, прокурор вказує про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є вагомими та підтверджуються наявними доказами про причетність підозрюваного до вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставинами його скоєння, передбаченої законом міри покарання, що може зумовити спробу ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності, у тому числі, шляхом неявки за викликами до слідчого, прокурора, суду з метою затягування досудового розслідування та судового розгляду.

Під час прийняття відповідного рішення судом не в повній мірі враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні злочину, вчинення кримінального правопорушення групою осіб стосовно неповнолітньої, посягаючи на її статеву свободу та статеву недоторканість.

У зв`язку з чим, забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, пояснення представника потерпілої - адвоката, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000229 від 06 травня 2023 року за ч. 3 ст. 152 КК України.

До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява ОСОБА_14 , яка повідомила, що в нічний період доби з 05 травня 2023 року на 06 травня 2023 року не встановлені особи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , зґвалтували її неповнолітню доньку - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з працівниками правоохоронних органів ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , 06 травня 2023 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 із застосуванням насильницьких дій, вчинили зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

06 травня 2023 року ОСОБА_7 затриманий в порядок ст. 208 КПК України.

07 травня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 КК України, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникнення в тіло іншої особи з використанням гені талій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене групою осіб, або зґвалтування неповнолітньої особи - карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років.

Посилаючись як на підстави застосування запобіжного заходу, відносно ОСОБА_7 наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України у зв`язку з чим у клопотанні слідчий просив суд обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів апеляційного суду керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст.2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі, і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не повністю дотримані, його висновки про те, що слідчий та прокурор не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного не можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є необґрунтованими.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як цілодобовий домашній арешт.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду не повністю погоджується.

Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що свідчить про те, що останній під загрозою покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки підозрюваний офіційно не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, ніде не працює, що вказує на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Усвідомлення ОСОБА_7 можливих негативних наслідків у вигляді кримінальної відповідальності та з метою уникнення кримінальної відповідальності може використати службові та соціальні зв`язки, у тому числі, з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів, з метою незаконно впливу на свідків та потерпілу, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні.

Отже, з метою недопущення невиправданого ризику для життя та здоров`я потерпілої (неповнолітньої), свідків кримінального правопорушення доцільним є взяття підозрюваного ОСОБА_7 під варту без права внесення застави.

Враховуючи викладене, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на потерпілу, свідків, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, тощо.

Доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, специфіка злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, характер дій підозрюваного, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного, найшли своє підтвердження при розгляді справи в апеляційному суді.

Під час апеляційного розгляду прокурор навів достатньо підстав та обґрунтував доцільність застосування ОСОБА_7 більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде недостатнім для запобігання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про доцільність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 з покладенням певних обов`язків, що буде необхідним та достатнім для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду, оцінивши в сукупності всі обставини у відповідності до ст.ст.177,178 КПК України, поряд з вищевикладеним приймає до уваги і позитивні характеристики підозрюваного, постійне місце проживання, і те що підозрюваний є студентом, приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає до скасування, а клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави підлягає до задоволення, оскільки менш суворий запобіжний захід на даному етапі провадження не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також є підстави вважати можливість вчинення ним тиску на неповнолітню потерпілу та її батьків.

Ступінь значущості наявних ризиків є особливо високим на ранній стадії досудового розслідування, коли є нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред?явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості.

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, зазначених в частині четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а рішення слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 182, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2023 року про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_11 , погодженого прокурором Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 04 липня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_7 для виконання ухвали слідчого судді підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покласти на слідчого, контроль за виконанням - на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4