КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1380/2023 Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 002014, внесеного до ЄРДР 5 серпня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Сугаки, Могилів-Подільського р-ну, Вінницької обл., громадянка України, не заміжня, з середньою-освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання за:

- ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

Застосовано ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, .

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнана винуватою в тому, що 22 липня 2022 року, приблизно о 18.20 год. прибула до магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 1-А, де, знаходячись у приміщенні торгового залу даного магазину, відчуваючи потребу у грошових коштах, не маючи постійного джерела доходу, вирішила таємно викрасти чуже майно в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 1-А, у приміщенні торгового магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди, знаходячись в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме: вино 0,75 л., «Artwinery Артемівське ігристе витримане червоне напівсолодке», в кількості 1 шт., вартістю 151,30 грн.; віскі 0,7 «SPEYMHOR» шотландський односолодовий 40 %, в кількості 1 шт., вартістю 377,90 грн.; кава 500 гр Dallmayr Prodomo смажена мелена натуральна, в кількості 1 шт., вартістю 231,90 грн.; напій кавовий MacCoffee лісовий горіх, в кількості 1 шт., вартістю 37,90 грн., а всього майна на загальну суму 665,83 грн.

Продовжуючи далі свої протиправні дії, ОСОБА_6 , слідуючи по торговому залу магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 1-А, сховала вищевказані товари до свого рюкзака, який знаходився при ній, та вийшла з магазину, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 4 серпня 2022 року, приблизно о 12.30 год. ОСОБА_6 прибула до магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 1, де, знаходячись у приміщенні торгового залу даного магазину, відчуваючи потребу у грошових коштах, не маючи постійного джерела доходу, вирішила повторно, таємно викрасти чуже майно в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 1, у приміщенні магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди, знаходячись в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме: напій 0,7 «Captain Morgan Origanal Spiced Gold», в кількості 1 шт., вартістю 304,75 грн.; напій 0,5 «Revo Alco Energy» ж/б, в кількості 2 шт., загальною вартістю 70,66 грн., а всього майна на загальну суму 375,41 грн.

Продовжуючи далі свої протиправні дії, ОСОБА_6 , слідуючи по торговому залу магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 1, сховала вищевказані товари до свого рюкзака, який знаходився при ній, та вийшла з магазину, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 4 серпня 2022 року, приблизно о 14.10 год. ОСОБА_6 прибула до магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Ак. Корольова, 3, де, знаходячись у приміщенні торгового залу даного магазину, відчуваючи потребу в грошових коштах, не маючи постійного джерела доходу вирішила повторно, таємно викрасти чуже майно в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись за адресою: м. Київ, проспект Ак. Корольова, 3, в приміщенні магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди, знаходячись в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме: лікер 0,2 л, «Jagermaister» 35 % , в кількості 1 шт., вартістю 157 грн.; морозиво 0,5 кг Три ведмеді Monaco Dessert, в кількості 1 шт., вартістю 91,90 грн.; напій 0,5 «Revo Alco Energy» ж/б, в кількості 3 шт., загальною вартістю 127,20 грн.; шоколад Милка з лісовим горіхом, 300 гр., в кількості 2 шт., вартістю 219 грн., а всього майна на загальну суму 495,90 грн.

Продовжуючи далі свої протиправні дії, ОСОБА_6 , слідуючи по торговому залу магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Ак. Корольова, 3, сховала вищевказані товари до свого рюкзака, який знаходився при ній, та вийшла з магазину, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 4 серпня 2022 року, приблизно о 18.20 год. ОСОБА_6 прибула до магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17, де, знаходячись у приміщенні торгового залу даного магазину, відчуваючи потребу в грошових коштах, не маючи постійного джерела доходу вирішила повторно, таємно викрасти чуже майно в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17, в приміщенні магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди, знаходячись в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «АТБ- маркет», а саме: батон 0,5 кг Перший столичний ХК Нива в/с нарізний, в кількості 1 шт., вартістю 18,16 грн.; продукт сирний молоковмісний 210 гр. Тульчинка, в кількості 1 шт., вартістю 41,44 грн.; продукт сирний молоковмісний 100 гр. «Сироешка розсільний», в кількості 1 шт., вартістю 24,72 грн.; шоколад Милка з арахісом, 90 гр., в кількості 1 шт., вартістю 27,12 грн.; горілка 1 л. Козацька рада, в кількості 1 шт., вартістю 188,72 грн.; ковбаса М`ясна лавка/Своя лінія, в кількості 1 шт., вартістю 104,41 грн.; шоколад 300 гр. Милка Молочний з начинкою зі смаком чізкейку, в кількості 1 шт., вартістю 78 грн., а всього майна на загальну суму 583,22 грн.

Продовжуючи далі свої протиправні дії, ОСОБА_6 , слідуючи по торговому залу магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17, сховала вищевказані товари до свого рюкзака, який знаходився при ній, та вийшла з магазину, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 5 серпня 2022 року, приблизно о 17.45 год. ОСОБА_6 прибула до торгового залу магазину «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 1, де, знаходячись у приміщенні торгівельного залу даного торгового магазину, відчуваючи потребу в грошових коштах, не маючи постійного джерела доходу вирішила повторно, таємно викрасти чуже майно в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 1, в приміщенні торгового магазину «АТБ-маркет», діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди, знаходячись в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме : напій 0,7 «Captain Morgan Origanal Spiced Gold», в кількості 1 шт., вартістю 304,75 грн.; напій 0,5 «Revo Alco Energy» ж/б, в кількості 2 шт., загальною вартістю 70,66 грн.; ковбаса м`ясна лавка/Своя лінія (салямі мускатна), 0,367 кг, в кількості 1 шт., вартістю 82,57 грн.; хрін Верес український д/пак, 140 гр., в кількості 1 шт., вартістю 10,75 грн.; сир напівтвердий SERENADA Radamer пластинками, в кількості 1 шт., вартістю 51,08 грн.; батон Цар хліб Нива, 0,5 кг, в кількості 1 шт., вартістю 18,00 грн., а всього майна на загальну суму 537,81 грн.

Продовжуючи далі свої протиправні дії, ОСОБА_6 , слідуючи по торгівельному залу торгового магазину «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 1, сховала вищевказані товари до свого рюкзака, який знаходився при ній, та направилася до виходу з магазину. Однак, при виході з магазину, приблизно о 17.50 годині 5 серпня 2022 року ОСОБА_6 була зупинена працівником охорони магазину «АТБ-маркет» з наявним при ній чужим майном, яке належить ТОВ «АТБ- маркет», та яке остання намагалася таємно викрасти.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів у справі.

Не оспорюючи обставини вчинення кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченої, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 до відбуття остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. У решті вирок суду залишити без змін.

Прокурор зазначає, що поза увагою суду, без необхідної оцінки, залишились дані про підвищений рівень суспільної небезпеки вчинених діянь та особи обвинуваченої. На переконання прокурора, суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 , необґрунтовано дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення останньої без ізоляції від суспільства, незаконно звільнивши її від відбування покарання, призначеного у розмірі, нижчому за найнижчі межі санкції, на підставі ст. 69, 75 КК України.

Так, прокурор наголошує, що, помилково призначаючи обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у розмірі нижчому за найнижчу межу санкції, що в подальшому при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень дало змогу застосувати до обвинуваченої інститут звільнення від покарання, суд обґрунтував мотиви такого рішення з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутністю претензій з боку представника потерпілого, даних про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно не працює, та як пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття, активне сприяння у розкриті злочинів та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Прокурор стверджує, що суд, посилаючись у своєму рішенні на активне сприяння ОСОБА_6 розкриттю злочину, не зазначив, у чому саме полягала її активність та ініціативність у сприянні правоохоронним органам. Активне сприяння розкриттю злочину, як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. Однак, як встановлено в ході судового розгляду та цілком правильно відображено під час кримінальної кваліфікації діяння, обвинувачена не змогла довести до завершення свій кримінальний план через обставини, що не залежали від її волі. ОСОБА_6 затримано до того, як вона отримала можливість розпоряджатися чужим майном. За таких обставин, на переконання прокурора, не існує жодних об`єктивних підстав стверджувати про будь-яке її активне сприяння у розкритті злочину. Кримінальне правопорушення розкрито одночасно із затриманням обвинуваченої, проти її волі. Таким чином активного сприяння у розкриті злочину у даному випадку не було. Дану обставину помилково враховано судом, як таку, що пом`якшує покарання обвинуваченої.

Також, як зазначає апелянт, не ґрунтується на матеріалах провадження і твердження суду щодо щирого каяття обвинуваченої. Визнання вини обвинуваченою, затриманою на місці вчинення злочину, є її способом захисту, який вона вільно обрала та використала для уникнення справедливого покарання під тягарем зібраних доказів винуватості. На думку прокурора, судом помилково враховано обставину, що пом`якшує покарання, добровільне відшкодування завданої шкоди. Обвинувачена була затримана з викраденим майном, яким вона не змогла розпорядитись на власний розсуд з причин, що не залежали від її волі.

Водночас, як наголошує прокурор, місцевим судом належним чином не враховано підвищений ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану. Без належної оцінки суду лишились ті обставини, що вона з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використала найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину. З початком повномасштабної збройної агресії проти України в країні було введено воєнний стан, а згодом прийняті закони, які змінили Кримінальний кодекс України, посиливши кримінальну відповідальність за ряд злочинів в умовах воєнного стану. А тому, як акцентує увагу прокурор, призначення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі дало змогу суду призначити їй покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі і застосувати до неї положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.

Підставами звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання суд визнав щире каяття, те, що вона правдиво розповіла про обставини вчинених кримінальних правопорушень, критично відноситься до своїх дій та вартість викраденого майна. Водночас поза увагою суду лишились ті обставини, що обвинувачена вчинила 5 епізодів крадіжки в умовах воєнного стану, 3 з яких в один день з незначним проміжком часу. При цьому предметом її злочинних посягань у кожному з епізодів крадіжки, серед іншого, були алкогольні напої.

Прокурор вважає, що виправлення ОСОБА_6 неможливе без застосування до неї реального покарання у виді позбавлення волі. Безпідставне застосування до неї положень ст. 69, 75 КК України може викликати відчуття безкарності та спровокувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченої з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

У ході судового розгляду не здобуто даних, які дозволяють обґрунтовано застосувати до обвинуваченої інститут звільнення від відбування покарання. Саме тому суд не зміг послатися на них у вироку.

Таким чином, висновки суду про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, наявності правових підстав для призначення кримінального покарання у розмірі, що є нижчим за найнижчі межі санкції, суперечать принципу справедливості покарання і не відповідають його меті - виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових злочинів як нею, так і іншими особами.

Представник потерпілої особи, належним чином повідомлений про день та час апеляційного розгляду, до суду не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити апеляційний розгляд за його відсутності. Водночас у заяві представник потерпілої особи вказує, що обвинуваченою повністю відшкодована заподіяна шкода. Вирішення питання по апеляційній скарзі прокурора залишає на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про проведення апеляційного розгляду за відсутності представника потерпілої особи.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника та обвинувачену, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, за клопотанням учасників апеляційного розгляду дослідивши дані, які характеризують особи, наявні як у матеріалах кримінального провадження, так і надані стороною захисту, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до матеріалів судового провадження під час судового розгляду фактичні обставини кримінального правопорушення ніким не оспорювалися, і дослідження доказів щодо цих обставин судом визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначені обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичні обставини кримінального правопорушення дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за:

- ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану;

- ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Кваліфікація дій обвинуваченої жодним з учасників кримінального провадження не оспорюється.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції при призначення покарання обвинуваченій вимог кримінального закону, то колегія суддів доходить такого висновку.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що при визначенні виду і розміру покарання обвинуваченій судом враховано характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування, завданої шкоди; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, відсутність у представника потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» претензій матеріального характеру, що, на переконання суду, у сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України застосувати ст. 69 КК України.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З огляду на конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, щире каяття обвинуваченої, те, що вона правдиво розповіла про обставини вчиненого кримінального правопорушення, критично відносяться до своїх дій, вартість викраденого майна, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченої ст.75 КК України, оскільки вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства, і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Судом також покладено на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які, на переконання суду першої інстанції, сприятимуть її виправленню.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується частково.

При цьомуколегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час допиту в суді першої інстанції обвинувачена також визнала вину повністю, підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, висловлювала готовність понести покарання, у зв`язку з чим суд першої інстанції під час дослідження доказів у справі обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу, і вказані обставини у сукупності, на переконання колегії суддів, як раз і свідчать саме про щире каяття обвинуваченої.

Будь-яких даних про те, що обвинувачена не визнавала вину, іншим чином перешкоджав проведенню досудового розслідування, матеріали справи не містять, як і не надано прокурором. Більш того за змістом обвинувального акту ще під час досудового розслідування слідчий вказав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, з чим погодився і процесуальний прокурор.

Окрім того, станом на час апеляційного розгляду обвинуваченою по кожному епізоду викрадення майна відшкодована заподіяна шкода, про що захисником надані відповідні докази та свідчать відомості, викладені у заяві представника потерпілого.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість застосування до обвинуваченої положень ст. 75 КК України та звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Так, відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абзаці 2 пункту 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 23 жовтня 2003 року, із змінами та доповненнями, рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Таким чином, підставою звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, виявлене у мотивованому висновку, про можливість її виправлення без відбування покарання.

Однак, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції у вироку на підтвердження прийнятого рішення не навів переконливих доводів, які б давали суду підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання у виді позбавлення волі, а врахував обставини, які були враховані при вирішенні питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченій.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що при призначенні покарання обвинуваченій судом не враховано належним чином кількість епізодів злочинної діяльності та обставини їх вчиненні, що обвинувачена вчинила ряд тяжких корисливих злочинів повторно, в умовах воєнного стану, на що обґрунтовано посилається прокурор в апеляційній скарзі. Також, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції не враховано в достатній мірі те, що на час вчинення кримінального правопорушення обвинувачена не працювала і не займалась суспільно корисною роботою.

За встановлених обставин колегія суддів доходить висновку про відсутність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченої на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного оскаржуваним вироком покарання у виді позбавлення волі за вчинені нею кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, на переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та звільнення її від відбування покарання на підставі ст.75 КК України є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам вказаної статті, а, відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню.

Враховуючи застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, що потягло за собою неправильне звільнення обвинуваченої від відбування покарання і відповідно до положень ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання, колегія суддів доходить висновку про скасування вироку суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та ухвалення в цій частині на підставі ст.ст. 413, 420 КПК України нового вироку судом апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість, обставини їх вчинення, кількість та вартість викраденого, те, що обвинувачена не працює, позбавлена батьківських прав відносно дітей, та доходить висновку про призначення обвинуваченій за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі, проте, яке належить відбувати реально.

При цьому колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування положень ст. 69 КК України непереконливими, та, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди по кожному епізоду, дані про особу обвинуваченої - її молодий вік, те, що вона раніше не судима, після вчинення нею кримінальних правопорушень пройшов тривалий час та будь-яких даних про вчинення обвинуваченою нових правопорушень стороною обвинувачення не надано, колегія суддів доходить висновку, що встановлені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та вважає можливим призначити обвинуваченій за ч. 4 ст. 185 та за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та буде необхідним для досягнення його мети, тобто, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів як нею, так і іншими особами.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, вирок суду в частині призначеного покарання - скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку в цій частині.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, з застосування положень ст. 69 КК України, 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України, - 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 обраховувати з 20 вересня 2023 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк з дня затримання 4 серпня 2023 року по 19 вересня 2023 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня його проголошення, обвинуваченою ОСОБА_6 , яка утримується під вартою, - у той же строк з дня вручення копії вироку.

Судді:

________________________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3