Єдиний унікальний номер 205/1453/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

подання відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполя Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-

В С Т А Н О В И В :

На адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання відділу №2 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.01.2021 року, яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст.249 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, так як на теперішній час закінчились передбачені приписами ст.80КК України строки давності виконання вироку суду.

При таких обставинах, в поданні відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, на підставі ст.80 ч. 1 п.1 КК України, ст. 152 КВК України ставиться питання, щодо звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Представник відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, подання підтримує.

Прокурор та засуджений у судове засідання не з`явили, про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили з клопотанням про відкладення розгляду клопотання до суду не зверталися, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності, за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали подання відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Наявними матеріалами підтверджено, що ОСОБА_3 було засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.01.2021 року до покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень. Вирок суду набрав законної сили 12.02.2021 року.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, приходячи до висновку про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим, фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженим штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.01.2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання відділу №2 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.01.2021 року, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.01.2021 року, засудженого за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляція до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1