Справа № 276/623/23
Провадження по справі 1-кс/276/112/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :

18.04.2023 року скаржник звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову від 14.03.2023 дізнавача сектору дізнання відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 12.08.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

На обґрунтування вимог скарги ОСОБА_3 зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки, зроблені в постанові про закриття кримінального провадження, не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення. Вважає, що при проведенні досудового розслідування дізнавачем не були повно та всебічно перевірені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їм не надано належну правову оцінку, не досліджено та не проаналізовано їх у сукупності.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав свою вимогу щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження з підстав наведених у скарзі та просив її задовольнити. Також, ОСОБА_3 наголосив, що за подією, яка відбулася 28.07.2021 органом розслідування штучно зроблено 2 кримінальні провадження, одне (де скаржник є потерпілим) дізнавач постійно закриває, а інше сфабриковане направлено до суду. Вказує, що дізнавачем з грудня 2022 року по березень 2023 року слідчі дії у провадженні не проводилися та дізнавачем у повному обсязі не виконано вказівки прокурора щодо проведення слідчих дій; не допитано поліцейських сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4, які прибули на виклик та були безпосередніми очевидцями події; дізнавачем не вилучено речові докази, а саме зламану щітку та ремінь від автомобіля, яким йому наносилися тілесні ушкодження та які знаходяться у потерпілого, про що він неодноразово повідомляв дізнавача.

Дізнавач та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили. Проте відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача та прокурора, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника, дослідивши письмові матеріали скарги, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, вважає, що доводи скаржника знайшли часткове підтвердження в судовому засіданні, а тому скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті. Зокрема, згідно п. 2 цієї статті у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до узагальнень Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», під час розгляду скарг на постанови про закриття кримінального провадження слідчі судді враховують положення ч. 2ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Слідчим суддею встановлено, що 12.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, за № 0000071 на підставі заяви ОСОБА_3 за фактом спричинення 28.07.2021 року близько 19 години ОСОБА_4 в с.Рижани Хорошівського району легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 14.03.2023 року кримінальне провадження № 0000071 закрито згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування не вдалося підтвердити факт спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень сторонніми особами.

Такі висновки ґрунтуються на показаннях потерпілого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проведених за їх участі слідчих експериментів та висновках судово-медичних експертиз, що вбачається зі змісту зазначеної постанови.

Втім дізнавач, яким здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні, не виконавши вимог ст. ст. 9, 91 КПК України щодо всебічності, повноти дослідження всіх обставин кримінального провадження, не встановивши обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження. При цьому в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України необхідних та достатніх мотивів прийняття такого рішення та його обґрунтування в постанові не навів.

Так, постанова не містить даних про проведення допитів зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколи допитів яких наявні в матеріалах справи, оцінка та взаємозв`язок з іншими доказами дізнавачем їм не надана.

Також не перевірено доводи потерпілого про наявність у нього речових доказів у вигляді зламаної щітки та реміня від автомобіля, яким йому наносилися тілесні ушкодження, за наявності таких останні не вилучалися та не досліджувалися.

В матеріалах кримінального провадження наявні два висновки судово-медичної експертизи, які не виключають можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 як при обставинах, вказаних в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 , так і при обставинах, вказаних в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_3 . Попри те, що механізм, кількість та локалізація ударів у вказаних вище протоколах слідчих експериментів є різними, дізнавачем вказані розбіжності, у тому числі шляхом призначення додаткової чи комплексної експертизи, не усунуто.

За таких обставин проведене дізнавачем досудове розслідування в кримінальному провадженні за ознаками вказаного кримінального правопорушення не можна вважати таким, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, тому процесуальне рішення про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є передчасним і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 91, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову від 14.03.2023 дізнавача сектору дізнаннявідділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000071 від 12.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 15 год. 10 хв. 25.04.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1