Справа №:755/7991/23
Провадження №: 1-кс/755/1750/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2023 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001647 від 05.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) із забороною відчуження та розпорядження.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001647 від 05.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.05.2023 невстановлена досудовим розслідуванням особа використовуючи паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 по вул. А. Ахматової, 7/15 у м. Києві оформила довіреність на розпорядження квартирою АДРЕСА_1 та заповіт на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Разом з тим встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , проживає літня жінка, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зі свідчень сусідів веде самотній спосіб життя та не має родичів.

Окрім цього, сусідами зазначено, що ОСОБА_4 , тривалий час в силу свого віку не покидала приміщення своєї квартири та не допускала до неї сторонніх осіб та з травня місяця 2023 року, до вищевказаної літньої жінки почали приходити невстановлені досудовим розслідуванням особи, які спочатку повідомили, що нібито хочуть оформити опікунство над ОСОБА_4 , а в подальшому зазначили, що вони начебто являються її родичами.

Також зі свідчень сусідів встановлено, що 2 травня 2023 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , були замінені вхідні двері, при цьому ОСОБА_4 , перебувала за місцем мешкання та не могла усвідомлювати події, що відбуваються у зв`язку з похилим віком.

Перевіркою Єдиного реєстру довіреностей, встановлено, що ОСОБА_4 було видано ряд довіреностей, а саме:

- 11.05.2023 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 посвідчена Довіреність на представництво (номер в реєстрі нотаріальних дій №656, на бланку НСК 608917, реєстраційний номер 55198679), видана ОСОБА_7 Ідн: НОМЕР_2 на ОСОБА_6 , ідН: НОМЕР_3 ;

- 11.05.2023 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 посвідчена Довіреність на Розпорядження (продаж) квартири АДРЕСА_1 (номер в реєстрі нотаріальних дій № 657, на бланку НСК 608918, реєстраційний номер НОМЕР_4 ) видана ОСОБА_7 Ідн: НОМЕР_2 на ОСОБА_6 , ідН: НОМЕР_3 .

В подальшому, а саме 30.05.2023 року діючи як представник ОСОБА_4 , на підставі Довіреності на Розпорядження (продаж) квартири АДРЕСА_1 нібито виданою ОСОБА_7 ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , реалізував квартиру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (яка є його матір`ю), а саме уклав договір Купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що зареєстровано в реєстрі за №387.

Окрім цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, усвідомлюючи той факт, що під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно державний реєстратор, або ж нотаріус, який виконує функції державного реєстратора вимагатиме крім правовстановлюючого документа на нерухоме майно на право власності, також довідку БТІ, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася Київського міського БТІ з заявою, про інформацію щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 з метою отримання відповідної довідки для подальшої передачі її іншим співучасникам для формування повного пакету документів для здійснення державної реєстрації права власності, та заволодіння шляхом обману майновими правами на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з тим, 08.06.2023 року до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві надійшло повідомлення, про те, що за адресою: АДРЕСА_2 самотня особа похилого віку спричиняє галас. В подальшому здійснено виїзд працівниками поліції та представником соціального захисту за вищевказаною адресою проведено огляд місця події в результаті якого було встановлено, що особа похилого віку перебуває у важкому стані. Квартира занедбана, відсутні продукти харчування, питна вода, електропостачання та водопостачання.

На даний час, з метою запобігання незаконного відчуження або перереєстрації на третіх осіб на території України, квартира АДРЕСА_1 , яка незаконним шляхом, проти волі законного володільця ОСОБА_4 , вибула з власності, має бути арештованою.

При цьому, в разі незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, може призвести до його зникнення або втрати та настання інших наслідків, шляхом повторного відчуження прав на нерухоме майно, невстановленими досудовим розслідуванням особами , що у незаконний спосіб отримали право власності на вищевказане нерухоме майно та можуть перешкодити чи ускладнити досудове розслідування в кримінальному провадженні.

Також, наявні достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може бути використано як доказ обставин незаконної перереєстрації та подальшого її заволодіння.

Відтак, 12.06.2023 року слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві було винесено постанову про те, що квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0001647 від. 05.05.2023 року.

Разом з тим, перевіривши інформацію через Єдиний державний реєстр судових рішень, було встановлено, що про накладення арешту на вказану квартиру раніше ніхто не звертався.

Разом з тим, відповідно до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, будь-яка інформація, щодо обтяження на квартиру АДРЕСА_1 або на власника відсутня.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання просить розглядати без виклику осіб, у володінні яких знаходяться вищевказане майно, у зв`язку із тим, що виклик в судове засідання зазначених осіб може призвести до його зникнення або втрати та настання інших наслідків, шляхом повторного відчуження прав на нерухоме майно, невстановленими досудовим розслідуванням особами, що у незаконний спосіб отримали право власності на вищевказане нерухоме майно та можуть перешкодити чи ускладнити досудове розслідування в кримінальному провадженні.

Прокурор Дніпровської оружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, просив розглянути подане клопотання без його участі, підтримує вимоги, викладені у клопотанні у повному обсязі та просить задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, крім того, прокурором зазначаються ризики того, що з майном, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення можуть вчинятися дії з його подальшого відчуження, з метою забезпечення арешту майна, тому розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідча суддя, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, заслухавши прокурора, дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої вказаної статті КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчої, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Постановою слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 12.06.2023, квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001647 від 05.05.2023.

У судовому засіданні слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, а також враховуючи необхідність збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, тому підлягає задоволенню.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Найменш обтяжливим способом арешту майна за даних обставин є заборона розпорядження та відчуження об`єкта нерухомого майна.

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яку на даний час зареєстровано за ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: ОСОБА_1