Справа №359/7111/22
Провадження №1-кп/359/262/2023
У Х В А Л А

21 квітня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого колегії суддів ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в кримінальному провадженні №0001083, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любарці Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2019 року, зміненого згідно ухвали Київського апеляційного суду від 20.09.2022 року, за ч.1 ст. 309, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, та за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2020 року за ч.2 ст. 185 КК України,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбачених ч.4 ст. 187 КК України,

розглянувши питання доцільності подальшого утримання обвинуваченого під вартою в порядку ст. 331 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області з 04.10.2022 року перебуває дане кримінальне провадження на стадії судового розгляду дослідження доказів обвинувачення.

ОСОБА_4 обвинувачується в особливо тяжкому злочині.

В судовому засіданні 21.04.2023 року прокурором ініційовано питання подальшої доцільності утримання обвинуваченого під вартою та, у зв`язку з чим, стороною обвинувачення подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та доказів тому, що обвинувачений може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення або має можливість впливати на потерпілого та свідків, чи уникнути відповідальності шляхом переховування від суду. У цьому зв`язку, захист просив обрати ОСОБА_4 інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за його місцем постійного проживання.

Заслухавши думку прокурора, позицію захисту та обвинуваченого ОСОБА_4 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Додатково, суд враховує, що запобіжний захід не є мірою покарання, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення і покарання за нього, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, оскільки нормами КПК та відповідно практикою застосування Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це не визнається.

З урахуванням вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, наявність/відсутність судимостей.

Обираючи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваному, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на інший більш м`який, за клопотанням сторони захисту, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися, під впливом тяжкості покарання, яке загрожує останньому, він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню ним явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ним здійснення злочинів, в тому числі проти власності громадян.

Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

Тому суд дійшов до переконання, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший більш м`який необхідно відмовити, в той час як клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачуваному підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Відповідно до абзацу 1 ч. 3 ст. 183 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, суд, враховуючи думку учасників процесу, а також формулювання пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, з урахуванням обставин кримінального провадження, того, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з погрозою застосування фізичної сили потерпілому, вважає за необхідне не визначити розмір застави, зважаючи на те, що згідно пред`явленого обвинувачення останній вчинив злочин з погрозою застосування насильства відносно потерпілого.

Наступне судове засідання у даному кримінальному провадженні призначено на 14.00 год. 25.04.2023 року, а тому до завершення дії строку тримання під вартою, який спливає о 24.00 год. 24.04.2023 року, суд немає можливості завершити розгляд справи.

Крім того, суд вважає, що станом на 21.04.2023 року, встановлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не минули та продовжують існувати. Також слід враховувати, що обвинувачений ОСОБА_4 має відбути покарання, що визначено Київським апеляційним судом згідно вироку від 20.09.2022 року за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст. 177-194, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави терміном на 60 діб та утримувати останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 24.00 год. 20.06.2023 року.

Ухвала суду про обрання обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту проголошення ухвали суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 24.04.2023 року.

Головуючий : ОСОБА_1