Справа № 735/1192/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/368/23
Категорія - ч. 3 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного 5 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2022 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, з середньою освітою, пенсіонера, раніше неодноразово судимого, останній раз 22 січня 2015 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, покарання відбуті, судимість не знята не погашена у встановленому законом порядку,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2022 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з дня затримання з 06 жовтня 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат 3732 грн. 88 коп. за проведення експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2021 року на речові докази скасовано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості і вичерпані можливості їх отримати. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, зокрема, стороною обвинувачення не було надано доказів які б підтверджували належність йому велосипеда та речей вилучених біля нього під час огляду місця події, як і не враховано відсутність його відбитків на вказаних речах. Вказує, що належним чином не було перевірено показання про його перебування на рибалці. Звертає увагу, що судом першої інстанції не було взято до уваги та не надано оцінки факту спричинення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції. Крім того, вказує, що проведені в ході досудового розслідування експертизи не підтверджують його причетність до заволодіння вилучених речей, перебування його на місці вчинення злочину. Обвинувачений зазначає, що місце вчинення кримінального правопорушення знаходиться на значній відстані від місця його затримання і не перевірялося чи можливо з моменту вчинення злочину до часу його затримання проїхати таку відстань.

В поданих за печеннях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор просить залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Як встановлено судом першої інстанції 05 жовтня 2021 року, близько 18 год., ОСОБА_9 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення майнових злочинів, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконної наживи, спрямованої на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), сховався у дворі господарства ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 , в період, коли остання була відсутня вдома. Дочекавшись повернення потерпілої, в час, коли ОСОБА_10 відмикала двері, заштовхав останню до будинку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, застосовуючи до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді синця правої виличної ділянки, що згідно висновку експерта № 78 від 17.12.2021 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що не спричинили розладу здоров`я, відкрито, повторно, заволодів її грошовими коштами в сумі 770 грн., 4 літрами меду, вартістю 142,25 грн. за 1 літр, загальною вартістю 569 грн. та ліхтарем марки «YAJIA» моделі «УІ-1162», вартістю 44,46 грн.

Викраденим майном ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1383,46 грн.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

За змістом п.1 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений судом за клопотанням заінтересованої особи.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції визнає їх поважними, з огляду на доводи апелянта, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вирок суду оголошено в перший день військового стану в Україні, а сама копія вироку була вручена учасникам провадження лише 06 травня 2022 р., згідно розписок наявних у справі (Том №2, а.с. 48-49), а в подальшому обвинуваченим приймалися заходи щодо подачі апеляційної скарги (Том №2, а.с.55-61,64-67), тому колегія суддів вважає за можливе, з метою забезпечення доступу до правосуддя, поновити обвинуваченому строк на апеляційне оскарження даного вироку.

Твердження апелянта про те, що підтверджуючих доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.186 КК України, матеріали справи не містять, не знайшли свого підтвердження і у ході апеляційного розгляду.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням до житла, вчиненого повторно, а тому дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 186 КК України.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що 05.10.2021 року повернувшись додому, відчинила двері, а незнайомий чоловік заштовхнув її у хату і повалив на підлогу. У нього на обличчі була маска. Почав її бити. Потім почав вимагати гроші. Віддала йому близько 700 гривень. Ще чоловік забрав чотири літри меду і ліхтар помаранчево-чорного кольору. Взагалі він пробув у хаті близько години, знущався з неї. Впевнена, що це був обвинувачений, так як у хаті він зняв маску. Потім він пішов, але не на вулицю, а через городи. Перед тим як піти, розбив її телефон, щоб не змогла нікому подзвонити. Вона пішла до сусідки і все розповіла. Сусідка викликала поліцію і зателефонувала дочці.

Зазначені показання потерпілої узгоджуються з показаннями допитаних свідків.

Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що проживає по сусідству з потерпілою. 05.10.2021р. вдень була у себе на подвір`ї і побачила невідомого чоловіка, який проїхав на велосипеді по вулиці. Ввечері потерпіла гостювала у неї, а близько 19 год. ОСОБА_10 прийшла знову, та повідомила, що до останньої увірвався незнайомий чоловік, ґвалтував її, бив, вимагав гроші. Забрав приблизно 700 грн. та 4 літрові банки з медом. Також свідок повідомила, що під час досудового розслідування приймала участь у впізнанні за фотознімками. На одному із них чітко впізнала обвинуваченого, як особу яка проїздила на велосипеді в цей день с. Пуста ОСОБА_12 повз її господарство.

Свідок ОСОБА_13 , допитаний в місцевому суді показав, що 05.10.2021р. порався на городі неподалік домогосподарства тещі ОСОБА_11 та вдень бачив невідомого чоловіка на жіночому велосипеді, який був одягнутий в чорну куртку та камуфльовані штани, шапку з під якої виглядало сиве волосся. Привітавшись з ним свідок відповіді не отримав. Увечері до них зайшла ОСОБА_10 та повідомила, що до неї увірвався чоловік, побив її та зґвалтував, забрав гроші біля 700 грн. та чотири літри меду. У судовому засіданні вказав на обвинуваченого, який і був тим невідомим чоловіком.

Свідок ОСОБА_14 , яка допитувалась в судовому засіданні суду першої інстанції, вказала, що є дочкою потерпілої та надала показання зі слів матері - ОСОБА_10 , які повністю співпадають з показаннями потерпілої.

Свідок ОСОБА_15 , допитаний судом першої інстанції показав, що працює поліцейським Новгород-Сіверського районного відділу. 05.10.2021 року був на чергуванні з ОСОБА_16 та після отримання повідомлення про відкрите заволоділа грошовими коштами у потерпілої ОСОБА_10 в с.Пуста Гребля виїхали на службовому автомобілі. Оскільки була інформація про якийсь автомобіль, вирішили їхати одразу на Московську трасу та зупинилися на перехресті біля виїзду із с. Матіївка та здійснювали перевірку всіх транспортних засобів. Через деякий час помітили чоловіка, який рухався на велосипеді, але потім втратили його з поля зору. Потім почули у лісі якийсь шум. Пішли подивитися і виявили біля обочини дороги велосипед. На рулі були закріплені дві сумки з банками меду. Викликали підкріплення. Коли приїхала оперативна група, біля узбіччя був виявлений чоловік, що ховався. Вказаного чоловіка знайшов поліцейський ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав аналогічні свідку ОСОБА_15 показання.

Допитаний свідок ОСОБА_17 показав, що працює у Новгород-Сіверському відділі поліції. 05.10.2021 року з чергової частини надійшло повідомлення про пограбування. Близько 21 год. виїхав на місце в с. Пуста Гребля. По дорозі зателефонували працівники СРПП ОСОБА_18 та ОСОБА_19 і повідомили, що біля Московської траси виявили велосипед з банками з медом. Приїхавши на місце, почали пошуки. Через деякий час, на узбіччі Московської траси знайшов лежачого чоловіка, який ховав руки під себе. Підняв його та вивів на дорогу. Він був у темному одязі, говорив щось незрозуміле. У подальшому встановили його особу ним виявився ОСОБА_9 , якого було затримано. Після затримання пояснював що ішов з рибалки. Оглянути ретельно місце, де виявили ОСОБА_9 не змогли, так як було дуже темно. Тому наступного дня виїхали туди і провели огляд. На тому місці, де лежав ОСОБА_9 , в районі де знаходилася голова, виявили схованку, в якій знайшли щось схоже на капронову шапочку як чулок, ліхтарик помаранчево-чорний, пакет, мотузку.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_9 своєї причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, повністю доведена показаннями потерпілої, які співвідносяться з показаннями інших свідків, які хоча і не були безпосередніми очевидцями злочину, проте їх показання у сукупності з дослідженими іншими письмовими та речовими доказами, дають суду підстави для висновку, що саме ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК України.

Місцевим судом досліджено та надано належну правову оцінку і іншим дослідженими в судовому засіданні доказами, у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, які, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку достатні для прийняття рішення про доведення вини ОСОБА_9 , а саме:

- протокол огляду місця події від 05.10.2021р., з якого вбачається місце виявлення частини викрадених речей - банок з медом (Том №1, а.с. 123-127);

- протокол затримання особи ОСОБА_9 від 06.10.2021 року, відповідно до якого під час затримання у ОСОБА_9 виявлено та вилучено грошві кошти у сумі 700 грн., ліхтарик чорного кольору з 2 батарейками, одяг (Том №2, а.с. 129- 130), які в подальшому були визнані речовими доказами;

- протокол огляду місця події від 06.10.2021 року. Відповідно до якого огляд проведений за межами населеного пункту с. Матіївка, в районі автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ, на місці, де було виявлено ОСОБА_9 , де у схованці у листях виявлено ліхтарик помаранчево-чорного кольор, мотузку, шапку під перуку чорного кольору (Том №2, а.с. 135-138);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.10.2021 року, в якому зафіксовано впізнання ОСОБА_9 , як особу яку бачив свідок ОСОБА_11 05.10.2021 року у с. Пуста Гребля (Том №2, а.с. 141-143);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.10.2021 року, в якому зафіксовано впізнання ОСОБА_9 , як особу яку бачила свідок ОСОБА_20 05.10.2021 року у с. Пуста Гребля (Том №2, а.с. 144-146);

- протокол огляду від 16.11.2021р. в ході якого було оглянуто картонну коробку з 5 банками з речовиною схожою на мед (Том №2, а.с. 152-154);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 18.11.2021р., згідно якого потерпіла в присутності понятих, серед наданих 4 ліхтариків впізнала свій помаранчево-чорний (Том №2, а.с. 155-157);

- висновок товарознавчої експертизи від 22.11.2021р. про вартість викраденого ліхтарика (Том №2, а.с. 163-167);

- експертний висновок № 120/01 від 26.11.2021 про те, що надана на дослідження речовина відповідає вимогам ДСТУ та є медом натуральним (Том №2, а.с.169-170);

- висновок експерта від 29.11.2021 про вартість меду (Том №2, а.с. 176-182);

- висновок судово-медичної експертизи від 17.12.2021 № 78 про виявлення у потерпілої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, легкого ступеня тяжкості (Том №2, а.с. 185-187).

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегія суддів не вбачає.

На думку колегії суддів вказані докази в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого про його непричетність до вказаного кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції належним чином проаналізував докази обвинувачення та ретельно обґрунтував свої висновки у вироку, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного вироку через неповноту судового розгляду, з огляду на те, що не надано оцінки показанням обвинуваченого в частині перебування останнього на рибалці, а також значної відстані між населеними пунктами, що унеможливлює вчинення злочину, то колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не допустив тієї неповноти судового розгляду, яка вплинула б на правильність оцінки зібраних по справі доказів, а тому вважає за можливе самостійно провести аналіз цих доводів.

Показання обвинуваченого зводяться до того, що ОСОБА_9 проживає в с. Обмачів, а 05.10.2021 року увечері він пішов у с. Матіївка, щоб наловити риби, тому заперечує будь-яку свою причетність до інкримінованого злочину. Пояснив, що заховався від поліцейських, оскільки боявся, що будучи судимим, працівники поліції будуть підозрювати у якомусь злочині. Наполягав, що вилучені гроші йому не належать, як і велосипед, так і сумки з речами, що виявлені на фактичному місці його затримання.

Попри це, апеляційний суд проаналізувавши такі показання ОСОБА_9 вважає їх недостовірними з урахуванням досліджених доказів.

Так, вказуючи, про те, що обвинувачений пішов на рибалку до с. Матіївка, з огляду на його виявлене місце знаходження, такі показання є неприйнятними, оскільки вказане село знаходиться в протилежній стороні від села Пуста Гребля, а також від місця його виявлення, що фактично і спростовує надані показання.

Зокрема, прокурором в судовому засіданні апеляційного суду надавався для огляду витяг із загальнодоступної мережі Інтернет щодо розташування населених пунктів, а саме, місце де вчинено злочин, та місце де виявлено ОСОБА_9 , з якого вбачається, в супереч твердженням апелянта, така відстань дорівнює приблизно 10 кілометрів. Тому враховуючи встановлений час вчинення злочину (близько 18 год.05.10.2021р.) та час затримання ОСОБА_9 (00 год.20 хв. 06.10.2021р. Том №1, а.с.129-130), апеляційний суд не знаходить жодних підстав сумніватися у спроможності подолати обвинуваченим цю відстань, при цьому маючи в користуванні велосипед. Доводи про те, що ОСОБА_9 не має жодного відношення ні до велосипеду, ні до речей виявлених на ньому, які, як встановлено вище, достеменно належать потерпілій ОСОБА_10 , є безпідставними та, в першу чергу, спростовуються як показаннями поліцейських, які бачили особу, що рухалась на велосипеді, так і подальше виявлення ОСОБА_9 , його поведінка під час затримання, а також речові докази на місці огляду, що співвідносяться як з показаннями самої потерпілої, так і свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , які зазначили - коли та при яких обставинах впізнали обвинуваченого, впевнено вказавши, що в денний час останній, користуючись жіночим велосипедом рухався по вулиці в межах населеного пункту с. Пуста Гребля.

Версію ОСОБА_9 щодо ловлі риби колегія суддів відхиляє, як таку, що є нелогічною за встановлених обставин, а також таку, що є взаємовиключною з огляду на наступне. Так, обвинувачений заперечує жодне відношення як до велосипеду, так і до речей, проте сам звертає увагу на наявність сумки від сітки для ловлі риби, яка в протоколі огляду вказана як полімерний пакет із залишками продуктів харчування тваринного походження, що знаходився біля велосипеду. Тому, всі доводи обвинуваченого апеляційний суд розцінює як захисну версію, покликану уникнути відповідальності за злочин.

Більше того, при складанні протоколу огляду місця події, де було затримано ОСОБА_9 , не зафіксовано інших слідів сторонніх осіб, що виключає випадковий збіг щодо місцезнаходження обвинуваченого та речей потерпілої саме у місці виявлення ОСОБА_9 .

Також, колегією суддів не встановлено, а стороною захисту не доведено наявність підстав у потерпілої та допитаних свідків оговорювати саме ОСОБА_9 , за відсутності попередніх контактів з ним. В той же час і обвинувачений вказує про те, що ніколи не був у с. Пуста Гребля, а тому наявність неприязних відносин виключається. З іншого боку колегія суддів підкреслює, що як стороні обвинувачення так і стороні захисту були надані рівні можливості для подання доказів, допиту свідків та потерпілої, які попереджені про кримінальну відповідальність, та на яких жодного тиску не чинилось, що також підтверджує відсутність підстав для обмовляння обвинуваченого.

Так, апеляційний суд констатує, що зі змісту показань потерпілої та допитаних свідків, а також досліджених вище вказаних доказів, вбачається, що саме ОСОБА_9 проник до житла потерпілої з метою вчинення відкритого викрадення майна, вчинивши при цьому умисні дії у вигляді насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 17.12.2021р. про виявлення у потерпілої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та правильно кваліфікував його дії.

Є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи, на думку колегії суддів, і доводи обвинуваченого про застосування до нього насильства під час затримання з боку працівників правоохоронних органів.

Так, з дослідженого протоколу затримання ОСОБА_9 від 06.10.2021р. (Том №1, а.с.129-130), який, зокрема, був складений у присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , затриманий ОСОБА_9 вказав, що при затриманні його побили та підкинули гроші, при цьому до рук вложили пляшку та зафіксували відбитки пальців. В той же час, жодних скарг, в тому числі щодо незаконних методів дізнання, зі сторони захисту не надходило.

Колегією суддів також було вжито заходів щодо перевірки заяви обвинуваченого ОСОБА_9 з приводу застосування до нього недозволених методів слідства. За результатами проведеної слідчим Державного бюро розслідувань (далі ДБР) перевірки було встановлено відсутність складу злочину в діях працівників поліції, що стверджується постановою про закриття кримінального провадження від 26 вересня 2022 року. Аналізуючи вказану постанову, апеляційний суд звертає увагу, що допитаний ОСОБА_9 , у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000058 від 07.10.2021р., щодо завдання йому тілесних ушкоджень, останній вказав, що не має жодних претензій до працівників поліції, які проводили його затримання, у порядку ст. 208 КПК України. Тобто, фактично ці показання є взаємовиключними в розрізі доводів апеляційної скарги та протоколу затримання.

Факту спричинення підозрюваному ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не встановлено і шляхом проведення службового розслідування у відношенні працівників поліції, що також було враховано при проведенні перевірки слідчим ДБР.

В цьому ж контексті колегія суддів також звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник, який забезпечував дотримання прав підозрюваного з моменту затримання і до моменту розгляду апеляційної скарги, не вказують, що хоча б один із доказів, які були покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані органом досудового слідства внаслідок застосування до ОСОБА_9 недозволених методів дізнання. Більше того, враховуючи повне заперечення обвинуваченим вини протягом стадій досудового розслідування та судового розгляду, його твердження про отримання доказів шляхом застосування фізичної сили нівелюються, оскільки всі докази отримані без активної участі ОСОБА_9 .

Таким чином, у вироку суду в повній відповідності до вимог частини 3 статі 374 КПК наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 , які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень статті 94 КПК. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній допустимості.

Що стосується нової позиції обвинуваченого в суді апеляційної інстанції про пом`якшення йому покарання призначеного судом, то колегія суддів виходить із того, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, особу винного, а також відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обтяжуючих покарання обставин - рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

В той же час, колегія суддів враховує конкретні обставини вчинення злочину, поведінку обвинуваченого після його вчинення, всі дані про особу обвинуваченого, зокрема, ряд судимостей за вчинення умисних злочинів, повне заперечення своєї вини, а отже, відсутність належної оцінки своїх протиправних дій, а тому вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 показання саме у такому виді та розмірі. Підстав вважати вказане покарання суворим, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити обвинуваченому ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження вироку Коропського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2022 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4