Справа № 467/857/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка в режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та захисниками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 з використанням власних технічних засобів в рамках кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31.03.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, від відбування звільнений з іспитовим 2 роки;

16.06.2011 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

12.11.2013 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

28.12.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Токмак, Запорізької області, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

13.03.2008 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

12.05.2010 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ст. 69 ст. 71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі;

27.07.2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області, за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі;

18.05.2018 року Токмацьким районним судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;

20.06.2018 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новопетрівка, Запорізького району, Запорізької області, громадянин України, українець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

24.05.2004 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбування звільнений з іспитовим строком 1 рік;

05.04.2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 69, ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

06.07.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

21.12.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

12.05.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

08.07.2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

17.01.2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

13.12.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місця позбавлення волі.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,

клопотання прокурора про обрання запобіжного заход у у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000034, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000034, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні прокурор вказує, що ОСОБА_6 будучи судимим за вчинення корисних злочинів, останній раз засудженим у 2019 році вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_6 на початку грудня 2022 року, точну дату та час слідством не встановлено, добровільно прийняв участь в організованій ОСОБА_4 групі та взяв участь у вчинюваних нею злочинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відбуваючи покарання в умовах ДУ «Підприємство Арбузинська виправна колонія Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела отримання доходу діяльність, пов`язану із заволодінням грошовими коштами громадян, шляхом обману.

При цьому, ОСОБА_4 визначив предметом злочинних посягань грошові кошти випадкових абонентів мобільного зв`язку, яких підшукувати за допомогою мобільного додатку «Getcontact», шляхом надання завідомо неправдивих відомостей про необхідність проведення лікувальних операцій.

Для досягнення злочинного умислу ОСОБА_4 , розробив план, яким передбачив наступне: пошук і схиляння до заняття спільною злочинною діяльністю осіб, які прийняли б участь у шахрайських діях з метою заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману, за фіктивне лікування; розподілення функцій між усіма учасниками злочинного об`єднання; надання обов`язкових для виконання всіма учасниками злочинної групи вказівок та наказів щодо виконання дій, необхідних для реалізації їх спільного злочинного умислу та контролювала їх виконання; вчинення дій, спрямованих на приховування протиправної діяльності; розподіл отриманих від шахрайських дій грошових коштів між учасниками організованої групи; контроль за діями учасників організованої групи.

З цією метою ОСОБА_4 не пізніше грудня 2022 року, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, потребує чітких узгоджених дій, маючи намір здійснювати такі діяння систематично протягом тривалого періоду часу, спланував досягнення поставленої мети за рахунок створення організованої групи, до складу якої в різний час увійшли засуджені: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке ієрархічне об`єднання для вчинення злочинів проти власності, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам групи, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_4 як керівнику злочинної організованої групи, свідомо виконуючи його вказівки.

При цьому для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної організованої групи під час підбору зазначених осіб враховувалися їх особисті якості, фізичні дані, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень, пов`язаних з незаконним заволодінням грошових коштів громадян, визнання авторитету її лідера та безумовне йому підпорядкування.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом незаконного заволодіння грошовими коштами громадян, всі вищевказані особи добровільно погодилися на участь у вказаній організованій групі та вчинюваних нею злочинах, а також визначеними правилам поведінки і дисципліні у ній.

У відповідності з планом злочинної діяльності, ОСОБА_4 встановив і розподілив ролі і функції членів організованої групи, спрямовані на виконання спільного злочинного умислу.

ОСОБА_5 як учаснику організованої групи відведенні наступні функції: підшукування випадкових абонентів мобільного зв`язку, за допомогою мобільного додатку «Getcontact»; під час телефонної розмови із випадковими абонентами, шляхом обману, спонукати громадян до перерахування грошових коштів на вказані ним банківські картки; отримуючи, шляхом обману, грошові кошти громадян, передавати їх ОСОБА_4 для розподілу грошей відповідно до ієрархії.

ОСОБА_6 як учасник організованої групи відведенні наступні функції: придбання сім-карт різних мобільних операторів, які в подальшому використовував у злочинній діяльності; надавати особисту банківську карту для перерахування грошових коштів отриманих злочинним шляхом; підшукувати жертв з допомогою мобільного додатку «Getcontact».

Функцію керівника організованої групи взяв на себе ОСОБА_4 , до яких входило: розробка плану і організація вчинення злочинів; розподіл обов`язків між іншими співучасниками злочину з чітким визначенням ролей при вчиненні злочинів; керування і координацію дій співучасників злочинів при їх вчиненні та інших осіб, яким не було відомо про злочинні наміри; впровадження спільних правил поведінки між співучасниками злочинів; забезпечення безпеки у випадку можливої загрози зі сторони співробітників правоохоронних органів шляхом конспірації, яка виражалась у здійсненні злочинних діянь у підсобному приміщенні під № 16 відповідно до план-схеми Костянтинівської селищної ради ДУ «Підприємство Арбузинська виправна колонія Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)».

Створена ОСОБА_4 організована група діяла на території ДУ «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, і характеризувалася протягом усієї своєї діяльності такими ознаками:

- кількістю членів організованої групи, в яку увійшли 3 встановлені особи, які добровільно погодилися на вчинення ряду особливо тяжких злочинів у складі організованої групи;

- стійкістю злочинного об`єднання, що виразилося у наявності в ній постійних членів, налагодженістю постійних зв`язків між її членами, тісними стосунками між учасниками, взаємодії між ними, яка координувалась та виконувалась ОСОБА_4 ;

- наявністю єдиного плану злочинної діяльності, чіткий розподіл функцій щодо його досягнення;

- тривалістю свого існування - в період з грудня 2022 року по 29.04.2023 року, тобто до викриття їхньої злочинної діяльності співробітниками правоохоронних органів;

- видачу коштів членам організованої групи для забезпечення її діяльності;

- використання загальних неформальних правил поведінки всередині групи, які виконувалися в суворому порядку всіма її учасниками, у тому числі обов`язкове виконання вимог конспірації під час спілкування, заборона контактувати з представниками правоохоронних та контролюючих органів, розголошувати інформацію про суть діяльності організованої групи та її складу.

Таким чином, ОСОБА_4 створив та очолив організовану групу зі стабільним складом, до якої увійшли ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , які заздалегідь зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, які одночасно, перебуваючи в умовах ДУ «Арбузинська ВК № 83», виконуючи відведену кожному роль, в період з грудня 2022 року по 29.04.2023 року здійснювали шахрайство, вчинене організованою групою.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи під керівництвом ОСОБА_4 , до складу якої також увійшов ОСОБА_5 , в період з грудня 2022 року по 29.04.2023 року вчинив шахрайство відносно 8 осіб.

Так, 17 грудня 2022 року о 12 годині 00 хвилин, на виконання спільного плану розробленого ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, ОСОБА_5 діючи у складі організованої групи, знаходячись у підсобному приміщенні під № 16 відповідно план-схеми Костянтинівської селищної ради ДУ «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, діючи повторно, використовуючи мобільний телефон, здійснив телефонний дзвінок раніше не знайомій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на абонентський номер НОМЕР_1 .

Під час телефонної розмови з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, діючи згідно розробленого плану ОСОБА_4 , представившись співробітником на ім`я ОСОБА_11 , яким не являється, повідомив, що із власної необережності травмував свою ногу, та потребує коштів на операцію в сумі 2000 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , під час телефонної розмови, з метою отримання грошових коштів, увівши в оману ОСОБА_10 , повідомив останній номер банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , власником якої являється засуджений ОСОБА_6 , на яку, під приводом необхідності проведення лікування, спонукав потерпілу перерахувати грошові кошти у сумі 2000 грн.

В подальшому ОСОБА_10 , будучи уведеною в оману ОСОБА_5 , вважаючи, що розмовляє зі своїм співробітником на ім`я ОСОБА_12 , здійснила переказ коштів на вищезазначену банківську карту у сумі 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 відповідно до розробленого плану ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , шляхом обману, незаконно заволоділи грошовими коштами в сумі 1000 грн., що належали ОСОБА_10 , чим спричинили останній матеріальні збитки на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 грудня 2022 року о 12 годині 00 хвилин, на виконання спільного плану розробленого ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, ОСОБА_5 діючи у складі організованої групи, знаходячись у підсобному приміщенні під № 16 відповідно план-схеми Костянтинівської селищної ради ДУ «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, діючи повторно, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_3 , здійснив телефонний дзвінок раніше не знайомому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на абонентський номер НОМЕР_4 .

Під час телефонної розмови з ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, діючи згідно розробленого плану ОСОБА_4 , представившись другом сім`ї на ім`я ОСОБА_14 , яким не являється, повідомив, що із власної необережності травмував свою ногу, та потребує коштів на операцію в сумі 2600 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , під час телефонної розмови, з метою отримання грошових коштів, увівши в оману ОСОБА_13 , повідомив останньому номер банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , власником якої являється засуджений ОСОБА_6 , на яку, під приводом необхідності проведення лікування, спонукав потерпілого перерахувати грошові кошти у сумі 2600 грн.

В подальшому ОСОБА_13 , будучи уведеним в оману ОСОБА_5 , вважаючи, що розмовляє другом сім`ї на ім`я ОСОБА_14 , здійснив переказ коштів на вищезазначену банківську карту у сумі 2600 грн.

Так, через декілька годин, а саме 18.12.2022 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 продовжуючи виконувати свій злочинний намір на заволодіння грошовими коштами, здійснив повторний дзвінок ОСОБА_13 та повідомив, що ще не вистачає 1800 грн., на що потерпілий знову погодився, та перерахував на карту № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , зазначену суму грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_5 відповідно до розробленого плану ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , шляхом обману, незаконно заволоділи грошовими коштами загальною сумою 4400 грн., що належали ОСОБА_13 , чим спричинили останньому матеріальні збитки на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім цього встановлено, що 25 лютого 2023 року о 13 годині 22 хвилині, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, повторно, діючи у складі організованої групи, на виконання спільного плану розробленого ОСОБА_4 , знаходячись у підсобному приміщенні під № 16 відповідно план-схеми Костянтинівської селищної ради ДУ «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, використовуючи абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 здійснив телефонний дзвінок раніше не знайомому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на абонентський номер НОМЕР_6 .

Піч час телефонної розмови з ОСОБА_15 , ОСОБА_5 діючи умисно, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, діючи згідно розробленого плану ОСОБА_4 , представившись знайомим на ім`я ОСОБА_16 , повідомив, що перебуває у лікарні та негайно потребує коштів на операцію в сумі 3000 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , з метою отримання грошових коштів, увівши в оману ОСОБА_15 , повідомив останньому номер банківської карти № НОМЕР_7 , на яку, під приводом необхідності проведення лікування, спонукав потерпілого перерахувати грошові кошти у сумі 3000 грн.

В подальшому ОСОБА_17 , вважаючи що розмовляє зі знайомим ОСОБА_16 , здійснив переказ коштів на картку № НОМЕР_7 у сумі 3000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , шляхом обману, незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_15 в сумі 3000 грн., чим спричинили останньому матеріальні збитки на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_4 , було здійснено вказівки щодо розподілення грошових коштів, які були отримані у наслідок дій організованої групи, яка була створена останнім.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 лютого 2023 року о 10 годині 10 хвилин, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, діючи у складі організованої групи, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , на виконання спільного плану розробленого ОСОБА_4 , знаходячись у підсобному приміщенні під № 16 відповідно план-схеми Костянтинівської селищної ради ДУ «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , ОСОБА_5 здійснив телефонний дзвінок раніше не знайомому ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на абонентський номер НОМЕР_8 .

Під час телефонної розмови з ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, діючи згідно розробленого плану ОСОБА_4 не представившись, повідомив стурбованим голосом, що упав та отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому, та він потребує негайно коштів на операцію.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , з метою отримання грошових коштів, увівши в оману ОСОБА_18 , повідомив останньому номер банківської карти АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 , власником якої являється ОСОБА_4 , на яку, під приводом необхідності проведення лікування, спонукав потерпілого перерахувати грошові кошти у сумі 1500 грн.

В подальшому ОСОБА_18 , будучи уведеним в оману ОСОБА_5 , вважаючи, що розмовляє зі знайомим, здійснив переказ коштів на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 , яка належить ОСОБА_4 , у сумі 1500 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 відповідно до розробленого плану ОСОБА_19 , спільно з ОСОБА_5 , шляхом обману, який виразився у повідомленні неправдивої інформації, незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_18 в сумі 1500 грн.

В подальшому ОСОБА_4 , було здійснено вказівки щодо розподілення грошових коштів, які були отримані у наслідок дій організованої групи.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім цього, 01 березня 2023 року близько 09 години 00 хвилин, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, діючи у складі організованої групи, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , на виконання спільного плану розробленого ОСОБА_4 , знаходячись у підсобному приміщенні під № 16 відповідно план-схеми Костянтинівської селищної ради ДУ «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , ОСОБА_5 здійснив телефонний дзвінок раніше не знайомому ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на абонентський номер НОМЕР_10 .

Піч час телефонної розмови з ОСОБА_20 , ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, діючи згідно розробленого плану ОСОБА_4 , представившись знайомим повідомив, що потрапив у лікарню та потребує коштів на операцію в сумі 3000 грн.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , з метою отримання грошових коштів, увівши в оману ОСОБА_20 , ОСОБА_5 повідомив останньому номер банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_11 , власником якої являється ОСОБА_6 , на яку, під приводом необхідності проведення лікування, спонукав потерпілого перерахувати грошові кошти у сумі 3000 грн.

В подальшому, ОСОБА_20 , будучи уведеним в оману ОСОБА_5 , вирішив не перераховувати кошти, оскільки не зрозумів з яким знайомим розмовляє, та здогадався що спілкувався з шахраями.

Таким чином, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 , відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану, шляхом обману, спонукали ОСОБА_20 до перерахування грошових коштів в сумі 3000 грн. на рахунок банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_11 , виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено, з причин що не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - а саме закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім цього встановлено, що 18 березня 2023 року близько 13 години 25 хвилин, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, діючи у складі організованої групи, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на виконання спільного плану розробленого ОСОБА_4 , знаходячись у підсобному приміщенні під № 16 відповідно план-схеми Костянтинівської селищної ради ДУ «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_12 здійснив телефонний дзвінок раніше не знайомій ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на абонентський номер НОМЕР_13 .

Під час телефонної розмови з ОСОБА_21 , ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, представившись двоюрідним братом, яким не являється, повідомив останній, що потрапив у лікарню та потребує коштів на операцію в сумі 3000 грн.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , діючи згідно розробленого плану ОСОБА_4 , увівши в оману ОСОБА_21 , ОСОБА_5 повідомив останній номер банківської карти КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 , власником якої являється ОСОБА_19 , на яку під приводом необхідності проведення лікування, спонукав потерпілу перерахувати грошові кошти у сумі 3000 грн.

В подальшому ОСОБА_21 , вирішила перевірити надану інформацію ОСОБА_5 та зателефонувала дружині свого двоюрідного брата, звідки дізналася, що з братом все гаразд та він не потребує лікування. В результаті ОСОБА_21 не перераховувала кошти, оскільки зрозуміла, що спілкувалася з шахраями.

Таким чином, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 , відповідно до розробленого плану ОСОБА_4 шляхом обману, спонукали ОСОБА_21 до перерахування грошових коштів в сумі 3000 грн. на рахунок банківської карти КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 , яка належить ОСОБА_19 , виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено, з причин що не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - а саме закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім цього встановлено, що 06 квітня 2023 року о 10 годині 34 хвилині, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, повторно, діючи у складі організованої групи, на виконання спільного плану розробленого ОСОБА_4 , знаходячись у підсобному приміщенні під № 16 відповідно план-схеми Костянтинівської селищної ради ДУ «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, використовуючи абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 здійснив телефонний дзвінок раніше не знайомому ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на абонентський номер НОМЕР_14 .

Піч час телефонної розмови з ОСОБА_22 , ОСОБА_5 діючи умисно, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, діючи згідно розробленого плану ОСОБА_4 , представившись знайомим, повідомив, що перебуває у лікарні у зв`язку із переломом ключиці та потребує коштів на операцію в сумі 1800 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , з метою отримання грошових коштів, увівши в оману ОСОБА_22 , повідомив останньому номер банківської карти № НОМЕР_15 , власницею якої являється ОСОБА_23 , на яку, під приводом необхідності проведення лікування, спонукав потерпілого перерахувати грошові кошти у сумі 1800 грн.

В подальшому ОСОБА_22 , вважаючи що розмовляє зі знайомим, повідомив, що таких грошей не має, та здійснив переказ коштів у сумі 400 грн. на картку № НОМЕР_15 , що належить ОСОБА_23 .

Таким чином, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , шляхом обману, незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_22 в сумі 400 грн., чим спричинили останньому матеріальні збитки на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_4 , було здійснено вказівки щодо розподілення грошових коштів, які були отримані у наслідок дій організованої групи, яка була створена останнім.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих; протоколом огляду місця події від 22.02.2023 року; протоколами НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, відповідно до яких зафіксовано телефонні розмови, підтверджуючі факти незаконного заволодіння грошовими коштами громадян; протоколами НСРД - візуального спостереження за публічно доступним місцем; протоколами НСРД - аудіо, відео контролю публічно доступного місця; висновком лінгвістичної експертизи; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення в період притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину. Відповідно до санкції ч. 4 ст. 190 КК України, за вчинення вищевказаного злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва області від 10.05.2023 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 29.06.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва області від 28.06.2023 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 29.07.2023 року.

На даний час ризики визначенні згідно із вищевказаними ухвалами не відпали та продовжують мати місце.

Так, залишаючись в умовах обмеження волі обвинувачений зможе:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Підставами стверджувати про наявність вказаного ризику є те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Вказаний ризик також обґрунтовується тим, що останньому інкримінується вчинення кримінального правопорушення в період відбування покарання за інший злочин проти власності, а саме обмеження волі ОСОБА_6 в умовах ДУ «Виправна колонія № 83», під час чого останній має вільний вихід за межі виправної колонії;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), шляхом схилення до дачі завідомо неправдивих показів, використовуючи свій авторитет в силу суспільних зв`язків, які виправдовують його,чим перешкоджати встановленню істини у провадженні. Серед осіб, щодо яких існує ризик протиправного впливу з боку ОСОБА_6 ,: свідки - особи, які були очевидцями вчинення злочинних дій ОСОБА_6 ; потерпілі; інші обвинувачуванні у вказаному кримінальному провадженні, обвинувальний акт щодо яких перебуває на розгляді суду. З цією ж метою ОСОБА_6 , будучи лише обмеженим волі, має можливість вільного пересування та спілкування, може впливати на інших не встановлених свідків у вказаному кримінальному провадженні;

- може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як ОСОБА_6 , у період відбування покарання за вчинення корисливого злочину, вчинив нові злочини проти власності, а також офіційно не працює, та не має постійного легального джерела доходів, що і призвело до вчинення умисного корисливого злочину, з метою наживи та незаконного збагачення. Крім того, сукупність наявних в матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що ОСОБА_6 мав стійкі злочинні наміри. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому обвинувачуваний продовжить займатися злочинною діяльністю. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як на даний час у сторони обвинуваченняє достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може вжити заходів до перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні. Перебуваючи на свободі, обвинувачений має можливість шляхом примусу, тиску, вмовляння осіб, узгодити зі свідками, потерпілими та іншими обвинуваченими, позицію яка буде його виправдовувати.

Сторона обвинувачення вважає, що викладенні обставини, є достатніми для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з передбачених більш м`яких запобіжних заходів, не дасть змоги запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Стан здоров`я та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_6 не перешкоджають триманню останнього під вартою.

Беручи до уваги те, що є вагомі дані про те, що обвинувачений ОСОБА_6 у період відбування покарання за вчинення корисливого злочину, вчинив нові злочини проти власності, відбуваючи покарання у виді обмеження волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених, які підлягають допиту у вказаному кримінальному провадженні, шляхом схилення учасників кримінального процесу до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його,чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, а також те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є особливо тяжким, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, його вік та стан здоров`я не перешкоджають триманню під вартою, прокурор просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням останнього в умовах державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_18 надали суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.

Захисник ОСОБА_28 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на не доведення ризиків, недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , просила застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника та вказав на надуманість обвинувачення.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали позицію захисника ОСОБА_28 . Крім того, захисник ОСОБА_7 вказав на недоведеність розміру шкоди, яка визначена стороною обвинувачення.

Заслухавши думку учасників процесу, суд зробив наступний висновок.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва області від 10.05.2023 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29.06.2023 року включно. Також прийнято рішення звільнити ОСОБА_6 з під варти у разі внесення застави в сумі 268400грн., з покладенням на нього обов`язків прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду, а також на строк до 29.06.2023 року повідомляти про зміну місця мешкання та засобів зв`язку.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва області від 28.06.2023 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування починаючи з 28.06.2023 року по 29.07.2023 року включно. ОСОБА_6 визначено розмір застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268400 грн., з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками, експертами та підозрюваними щодо вказаного кримінального провадження; у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти для виїзду за корон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, надійшов до Арбузинського районного суду Миколаївської області від прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_29 19 липня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу обвинуваченого та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд уповноважений вирішувати питання щодо обрання запобіжного заходу за умови наявності відповідного мотивованого клопотання.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити перелічені дії.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд враховує, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва області від 10.05.2023 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29.06.2023 року включно. Також прийнято рішення звільнити ОСОБА_6 з під варти у разі внесення застави в сумі 268400грн., з покладенням на нього обов`язків прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду, а також на строк до 29.06.2023 року повідомляти про зміну місця мешкання та засобів зв`язку.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва області від 28.06.2023 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування починаючи з 28.06.2023 року по 29.07.2023 року включно. ОСОБА_6 визначено розмір застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268400 грн., з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками, експертами та підозрюваними щодо вказаного кримінального провадження; у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти для виїзду за корон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу суд враховує, що на розгляд суду надійшов обвинувальний акт з додатками відповідно до положень ч. 4 ст. 291 КПК України, при цьому на стадії підготовчого судового засідання суд позбавлений права приймати й надавати оцінку доказам, отриманим під час досудового розслідування даного кримінального провадження, що можуть свідчити про обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Питання обґрунтованості підозри вирішене слідчим суддею Центрального міськрайонного суду м. Миколаєва при обранні запобіжного заходу і в даному судовому засіданні підтверджується змістом обвинувального акту, затвердженого прокурором та реєстром матеріалів досудового розслідування.

ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000034, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 року обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень в період відбування покарання за вчинення іншого злочину, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України за вчинення яких, у разі доведеності вини, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Загалом, практика ЄСПЛ виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі.

Обвинувачений, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.

Також, суд сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України у цьому провадженні, оскільки вони належним чином мотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Зокрема, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також останньому інкримінується вчинення кримінального правопорушення в період відбування покарання за інший злочин проти власності, а саме обмеження волі в умовах ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)», під час чого останній має вільний вихід за межі виправної колонії.

ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом схилення до дачі завідомо неправдивих показів, використовуючи свій авторитет в силу суспільних зв`язків, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні. Крім того, серед осіб, щодо яких існує ризик протиправного впливу з боку ОСОБА_6 , є свідки - особи, які були очевидцями вчинення злочинних дій ОСОБА_6 - інші обвинувачені у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_6 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки у період відбування покарання за вчинення корисливого злочину, вчинив нові злочини проти власності, а також офіційно не працює, та не має постійного легального джерела доходів, що і призвело до вчинення умисного корисливого злочину, з метою наживи та незаконного збагачення. ОСОБА_6 мав стійкі злочинні наміри та подальшому може продовжить займатися злочинною діяльністю.

Перебуваючи на свободі, обвинувачений має можливість шляхом примусу, тиску, вмовляння осіб, узгодити зі свідками, потерпілими та іншими обвинувачуваними у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, позицію яка буде його виправдовувати.

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд зробив висновок, що для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та застави відсутні передумови, особисте зобов`язання та домашній арешт не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає необхідним ізолювати обвинуваченого від суспільства, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого і саме обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, його поведінка, соціальні зв`язки, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, які визначені судом вище.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушення за вчинення якого він обвинувачується, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268400 грн. (2684х100=268400 грн.), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент протягом дії ухвали вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками, експертами та обвинуваченими щодо вказаного кримінального провадження; у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти для виїзду за корон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_6 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 369, 370, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000034, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України- задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Новопетрівка Запорізького району Запорізької області, громадянину України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 вересня 2023 року включно, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268400 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Миколаївській області, рахунок отримувача UA0016294, банк отримувача - ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, , призначення платежу: залогові кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА України від заставодавця (прізвище, ім`я, по батькові повністю), згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2023 року по справі 467/857/23 за ОСОБА_6 .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками, експертами та обвинуваченими щодо вказаного кримінального провадження; у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти для виїзду за корон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24 вересня 2023 року включно, тобто до дня дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок: одержувач ТУ ДСА України в Миколаївській області, коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_29 та суддю Арбузинського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 24 вересня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27 липня 2023 року о 08 годині 20 хвилин.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1