Справа № 714/1215/23
У Х В А Л А

"19" вересня 2023 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретар судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна (матеріали кримінального провадження №0003636 від 17.09.2023 р.), -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР 17.09.2023 р. №0003636 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 16 вересня 2023 р. о 16.30 год., у с.Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_4 надала працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 1 000 грн., за не притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Зважаючи на те, що грошові кошти є предметом кримінального правопорушення та визнані речовим доказом, а також з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, прокурор просив накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання послався на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Нормою ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 17.09.2023 р. до ЄРДР внесено відомості за №0003636, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, за наслідком огляду місця події, 16 вересня 2023 р. вилучено 5 купюр номіналом 200 гривень з серійними номерами ГА1415537, ЄБ3331261, ДГ1918510, ГЄ9080777 та ГВ5723776.

Вказані грошові кошти за постановою слідчого від 17.09.2023 р. були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та зберігаються в матеріалах справи.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч.2 ст.173 КПК).

З урахуванням вищенаведених норм законодавства, прихожу до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке було вилучено та визнано речовим доказом, а саме грошові кошти в сумі 1 000 грн.

Керуючись ст.ст.110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 1 000 грн., а саме на вилучені 5 купюр номіналом по 200 гривень з серійними номерами ГА1415537, ЄБ3331261, ДГ1918510, ГЄ9080777 та ГВ5723776, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0003636 від 17.09.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Слідчий суддя