Справа № 296/3839/23
УХВАЛА

Іменем України

01 травня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 174 КПК України.

Адвокат у вимогах даного клопотання просить скасувати арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира № 296/2275/23 від 15.03.2023р., на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ "ПриватБанк", (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), на ФОП " ОСОБА_5 " та зупинені видаткові операції по ньому.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, адвокат вказує, що ФОП " ОСОБА_5 " з 2006 року займається підприємницькою діяльністю у сфері виготовлення та встановлення дверей. Проте, що ОСОБА_6 , який замовив виготовлення 7 дверей та здійснив оплату за виконану роботу, перерахувавши на вищевказаний офіційний рахунок ФОП « ОСОБА_5 » в АТ КБ "ПриватБанк" частину оплати, є фігурантом кримінального провадження та замається незаконною діяльністю останньому відомо не було. На думку адвоката ОСОБА_4 , слідчим в ході здійснення досудового розслідування помилково зроблено висновки про відношення банківського рахунку ФОП " ОСОБА_5 " до незаконної діяльності фігурантів розслідуваного кримінального провадження та безпідставно накладено арешт на останній.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_7 не має жодного відношення до кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні повідомив, що всі слідчі дії щодо банківського рахунку АТ КБ "ПриватБанк" проведені. Встановлено, що ОСОБА_7 не має відношення до злочину, а отже відпали підстави для подальшого його арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира № 296/2275/23 від 15.03.2023 клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 23.02.2022 - задоволено. Накладено арешт на кошти, що надходять та вже знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), на ФОП « ОСОБА_8 ». Зупинено видаткові операції по зазначеному рахунку за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Вирішуючи питання на предмет задоволення клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховується наступне.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 не є підозрюваним та фігурантом в кримінальному провадженні № 0000028 від 23.02.2022.

Також, слідчий суддя враховує, що слідчий також не заперечував щодо задоволення клопотання адвоката.

Відтак, клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати у повному обсязі арешт майна, накладений ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 15.03.2023р. по справі № 296/2275/23, на кошти, що надходять та вже знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), на ФОП « ОСОБА_8 ».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1