Справа № 359/7214/23
Провадження № 1-кс/359/1250/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль без технічної фіксації клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 00001817, внесеному до ЄРДР 24.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 23.07.2023 близько 22:50 год. в м. Бориспіль по вул.Київський Шлях,76, автомобіль марки «BMW-X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв наїзд на пішохода гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину на не регульованому пішохідному переході. Останню було госпіталізовано до КНП «Бориспільської ББЛІЛ» з діагнозом: ЗТГК, садини тіла, перелом сідальної кістки.

Під час огляду місця ДТП було виявлено автомобіль марки «BMW-X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було передано на зберігання власнику ОСОБА_4 .

23.07.2023 року автомобіль марки «BMW-X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктам, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

З огляду на те, що вказаний автомобіль марки «BMW-X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є доказом вчинення кримінального правопорушення, та несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше його використання може призвести до їх знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на майно можуть призвести до приховування спотворення або знищення речей, які в сукупності з іншими доказами нададуть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До клопотання долучив заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити. Його неявка, згідно ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна про час і місце розгляду клопотання не повідомлявся, з урахуванням приписів ч.2 ст.172 КПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про, дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 00001817, внесеному до ЄРДР 24.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою прокурора від 24.07.2023 вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом та залишено на відповідальне зберігання власнику.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.09.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити, та накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб, що є речовим доказом в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 24.07.2023 в м.Бориспіль по вул. Київський Шлях, 76, Київської області, майно: автомобіль марки «BMW-X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва пор реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .

Обов`язок зберігання, автомобіля марки«BMW-X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який накладено арешт покласти на власника - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1