Справа № 308/6788/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 3 квітня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тур`я Поляна Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (згідно КАТОТТГ), громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 квітня 2023 року близько 18:00 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наніс останній один удар правою рукою стиснутою в кулак в ділянку шкірного покриву чола зліва з переходом на скроневу ділянку та верхньої повіки лівого ока в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах чола зліва з переходом на скроневу ділянку та верхньої повіки лівого ока.

За таких обставин, ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями завдав потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів і по цій ознаці згідно з п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковано, як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Дану заяву додано до обвинувального акту.

Крім того, з обвинувальним актом до суду подано заяву потерпілої ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження і з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість, та не оспорює встановлені під час дізнання обставини, і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням наявних клопотань сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), і кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, які б згідно ст. 66 КК України пом`якшували покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

За таких обставин та за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовані.

Витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 381-382, 394 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Суддя ОСОБА_1