Провадження №11-кп/801/303/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002125 від 30.05.2018 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2019, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.05.2018 до 25.07.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також даним вироком, який щодо ОСОБА_9 набув законної сили, засуджено ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2018, близько 11:00 год, у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відносно якого вирок не був оскаржений, перебуваючи по АДРЕСА_2 , виник спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки майна з будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_8 , попередньо домовившись та узгодивши свої дії з ОСОБА_9 , з метою реалізації їх спільного злочинного умислу, діючи таємно, зайшов на територію домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , підійшов до будинку та шляхом віджиму метало пластикового вікна проник всередину будинку, перебуваючи в якому виявив ювелірні вироби, що знаходились в шафах кімнат вказаного будинку, а саме: браслет, оздоблений недорогоцінним камінням цирконієм, виготовлений із золота 585 проби, вагою 10,62 г.; кулон, оздоблений недорогоцінним камінням цирконієм, виготовлений із золота 585 проби, вагою 3,33 г.; ланцюжок шийний довжиною 65 см., виготовлений із золота 585 проби, вагою 2,40 г.; сережки, оздоблені недорогоцінним камінням цирконієм, виготовлені із золота 585 проби, вагою 1,44 г; каблучка, оздоблена недорогоцінним камінням цирконієм, виготовлена із золота 585 проби, вагою 6,39 г.; каблучка, оздоблена перлиною та недорогоцінним камінням цирконієм, виготовлена із золота 585 проби, вагою 1,74 г.; ланцюжок шийний довжиною 55 см, виготовлений із золота 585 проби, вагою 20,28 г.; сережка, оздоблена недорогоцінним камінням цирконієм, виготовлена із золота 585 проби, вагою 1,47 г.; підвіс «хрестик», виготовлений із срібла 925 проби, вагою 7,58 г. Вказані ювелірні вироби, які належать ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , загальна вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3594-3602/18-21 від 02.07.2018 становить 54 684,05 грн., ОСОБА_8 помістив до власних кишень. ОСОБА_9 , в цей час з метою реалізації їх спільного злочинного умислу перебував на вулиці біля вказаного будинку та спостерігав, щоб до будинку не повернулись господарі та щоб їхні спільні з ОСОБА_8 дії не були помічені сторонніми особами.

В подальшому, ОСОБА_8 через вікно залишив вказаний будинок та територію домоволодіння, вийшов на вулицю біля вищезазначеного будинку, де його очікував ОСОБА_9 , та передав останньому частину викрадених ювелірних виробів, з якими вони з місця скоєння злочину зникли та в подальшому розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_9 спричинили потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 54 684,05 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок щодо ОСОБА_4 скасувати в частині призначеного йому покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про визнання пом`якшуючою покарання обставиною збіг тяжких сімейних обставин.

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом належно не враховано, що ОСОБА_4 свою вину визнав лише частково, він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, має не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, раніше вже звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, однак порушував вимоги ст.ст. 75, 76 КК України і був засуджений з застосуванням ст. 71 КК України, а тому лише реальне покарання буде достатнім для його виправлення.

Також в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують тяжкі сімейні обставини як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених у ній, та просить про скасування вироку лише в частині призначеного покарання ОСОБА_4 та ухвалення щодо нього нового вироку, так як суд безпідставно врахував пом`якшуючу покарання обставину вчинення злочину в наслідок збігу тяжких сімейних обставин та застосував ст. 75 КК України, достатньо не врахувавши особу обвинуваченого та тяжкість злочину, що стало наслідком призначення м`якого покарання, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_11 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважають рішення суду законним та обґрунтованим, а також просять врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 працевлаштований, продовжує займатися волонтерством за що має подяки, позитивно характеризується за весь період після вчинення злочину, здійснює догляд за матір`ю, яка має проблеми зі здоров`ям, з часу вчинення злочину пройшов значний час, обвинувачений більше не вчиняє злочини, фактично відбував іспитовий термін і був звільнений від покарання, так як не допускав порушень обов`язків, розкаюється у вчиненому та висловлює жаль з приводу вчиненого злочину, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування в цілому судового рішення у провадженні не встановлено, а тому вирок, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядається лише в частині призначення покарання ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі

вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є

рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак зазначені вимоги судом першої інстанції не було виконано.

Так, відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається із вироку, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд першої інстанції врахував його позитивну характеристику по місцю проживання, зазначив попередні судимості, вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 повторно умисного тяжкого нового злочину, маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 08.01.2004 року, вину у вчиненні злочину визнав, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд визнав обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та встановив відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обґрунтовуючи підстави для застосування вимог ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував наявність обставини, що пом`якшує покарання, у виді вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Проте, визнавши збіг тяжких сімейних обставин як обставину, що

пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд належним чином не обґрунтував

свою позицію, обмежившись лише посиланням на покази обвинуваченого, без встановлення фактів, які би свідчили про вчинення злочину через збіг тяжких сімейних обставин та які б були відображені в матеріалах кримінального провадження, також не встановлено і в ході апеляційного розгляду обставин, які би свідчили про вчинення злочину через збіг тяжких сімейних обставин, оскільки посилання на необхідність лікування не була належно підтверджена.

За відсутності встановленого зв`язку між даною обставиною і вчиненим злочином апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність зазначеної пом`якшуючої обставини, а тому вона має бути виключена із вироку суду, як обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 .

Крім того, призначаючи ОСОБА_8 покарання суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, однак на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши тяжкий умисний корисливий злочин маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 08.01.2004 року.

За таких обставин призначення покарання з застосуванням ст. 75 КК України є недостатнім.

Таким чином, визнання безпідставно пом`якшуючої покарання обставини та застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання та відповідно до ст. 420 КПК України ухвалення апеляційним судом свого вироку.

Про необхідність призначення ОСОБА_8 реального покарання також висловився під час касаційного розгляду даного кримінального провадження Верховний Суд, повертаючи справу на новий апеляційний розгляд, а тому дана вказівка є обов`язковою для виконання за вже встановлених обставин справи.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, колегія суддів згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання,

Також апеляційний суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав факт крадіжки та розкаюється у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, також потерпілому повернуто викрадене, не наполягали на суворому покаранні, що є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , також апеляційний суд бере до уваги особу обвинуваченого, який позитивно характеризується на протязі всього часу після вчиненого злочину, на його утриманні перебуває мати, яка має проблеми зі здоров`ям і потребує догляду, і він проживає з нею, що підтверджується належними документами, також обвинувачений ОСОБА_8 одружений, має захворювання, що підтверджується документально, на протязі року займається волонтерською діяльністю в центрі відновлення особистості «Хелп плюс» за що отримав подяку, також обвинувачений ОСОБА_8 працевлаштувався в пансіонаті для літніх людей «Малий дім», а також відкрив ФОП, тобто займається суспільно корисною працею, обвинувачений ОСОБА_8 одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки, крім того апеляційний суд бере до уваги, що з часу вчинення даного злочину пройшов значний час, і обвинувачений ОСОБА_8 не допускав порушень закону, також в період, коли вирок набирав законної сили, орган пробації здійснював контроль за діями та поведінкою ОСОБА_8 , порушень не встановлено, у зв`язку з чим було постановлено рішення про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання.

Всі зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 став на шлях виправлення без ізоляції від суспільства, і тому апеляційний суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та недопущення вчинення ним нових злочинів у майбутньому можливе під час відбування покарання у виді виправних робіт, які можуть бути призначені на підставі статті 69 КК України за наявності тих обставин, які пом`якшують покарання, які наведені вище.

Таке покарання буде відповідати як тяжкості вчиненого так і особі обвинуваченого.

Тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2019 щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного йому покарання, та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 2 років виправних робіт по місцю роботи засудженого, з утриманням 20 відсотків на користь держави.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня прийняття вироку на виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4