Справа № 601/946/23
Провадження №1-кп/601/143/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 03.04.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

УСТАНОВИВ:

У провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження № 0000078 від 03.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що у відповідності до п. 2 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 року № 329 (далі - Положення), ОСОБА_4 управлінням соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації 25 жовтня 2018 року, на підставі попередньо поданої декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, (далі - декларація) від 30 жовтня 2018 року, призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.

Згідно п.п. 2 п. 14 будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у власності транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).

При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані безоплатно чи придбані на пільгових умовах через структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, у тому числі за рахунок грошової допомоги на придбання автомобіля.

Наявність (відсутність) у власності зазначених осіб транспортних засобів зазначається у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Якщо право власності на транспортний засіб набуто під час отримання житлової субсидії, громадянин, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів зобов`язаний повідомити про це структурному підрозділу з питань соціального захисту населення незалежно від розміру вартості транспортного засобу;

Так, ОСОБА_4 30 жовтня 2018 року власноручно підписала декларацію в якій не вказала у розділі 5 «відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання); і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда)»

Однак, в порушення п. 14 Положення ОСОБА_4 , діючи умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння державними коштами, будучи повідомленим про необхідність інформування структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про придбання кимось із складу домогосподарства або членом сім`ї особи із складу домогосподарства у власність транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда), розуміючи, що ці витрати унеможливлять отримання нею житлової субсидії, не надала управлінню соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації інформацію про те, що її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з нею спільно проживав та проживає, на момент подачі нею декларації, - 04.08.2017 року придбав транспортний засіб, а саме АМС 650 СТАРКОНЬ причіп легковий В, 2017 року випуску, в результаті чого ОСОБА_4 безпідставно нараховано та надмірно виплачено бюджетні кошти у вигляді субсидії на загальну суму 13002, 25 грн за період з 01.10.2018 по 30.04.2019, що завдало державному бюджету матеріальну шкоду на вказану суму.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (у редакції, яка діяла до 01.07.2020 - із врахуванням змін, що внесені згідно із Законом № 270-VІ від 15.04.2018 та без урахування змін, що внесені згідно із законом № 2617-VІІІ від 22.11.2018 ), а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, провадження у справі просила закрити.

Судом було роз`яснено обвинуваченій, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою (відповідний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 по справі № 566/554/16-к), та обвинувачена не позбавлена права вимагати проведення судового провадження в повному обсязі, дослідження доказів та ухвалення виправдувального вироку.

Обвинувачена наполягає на закритті кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст.286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України (у редакції, яка діяла до 01.07.2020 - із врахуванням змін, що внесені згідно із Законом № 270-VІ від 15.04.2018 та без урахування змін, що внесені згідно із законом № 2617-VІІІ від 22.11.2018) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є проступком, яке карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

В Постанові Верховного Суду від 26.03.2020 кримінальне провадження № 730/67/16-к викладено наступні висновки. За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 по кримінальному провадженню №598/1781/17 зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності, застосування ст.49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Враховуючи наведені вище висновки щодо застосування норм права та розглядаючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів, встановлення наявності або відсутності події і складу інкримінованих обвинуваченій кримінального правопорушення та вини обвинуваченої у його вчиненні.

Станом на час подачі клопотання закінчились строки давності, передбачені ст. 49 КК України, а саме минуло три роки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 284, 286, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 03.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити.

Речові докази: особову справу №716058 на ОСОБА_4 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження - повернути до Управління Пенсійного фонду в Тернопільській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 06.06.2023 о 9 год 50 хв.

Головуючий