Суддя ОСОБА_1
Справа № 953/6684/22
Провадження № 1-кп/644/356/23
21 серпня 2023 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Клопотання обґрунтовуються тим, що обидва кримінальних провадження перебувають на розгляді Орджонікідзевського районна м. Харкова. Судовий розгляд по кримінальним провадженням не розпочато.
У справі № 953/6684/22 та у справі № 644/142/22 розглядаються обвинувачення щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_14 у вчиненні у співучасті одних і тих же злочинів стосовно потерпілого ОСОБА_15 . У зв`язку з цим сторони вважають доцільним об`єднання вказаних кримінальних проваджень для досягнення можливості забезпечення повноти й об`єктивності дослідження обставин вчинення кримінальних правопорушень, правильного визначення ролі і ступеня вини кожного з учасників кримінального правопорушення.
Судом встановлено, наступне.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023 року, вказане кримінальне провадження передане в провадження головуючого - судді ОСОБА_1
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.02.2023 року призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню.
Ухвалою суду від 15.02.2023 року задоволено заяву головуючого - судді ОСОБА_16 про самовідвід.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2023 року, вказане кримінальне провадження надійшло в провадження головуючого судді ОСОБА_1 , членами колегії є судді: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання.
У справі № 953/6684/22 та у справі № 644/142/22 містяться обвинувачення щодо ОСОБА_5 в одній справі та ОСОБА_14 в іншій, у вчиненні у співучасті одних і тих же злочинів стосовно потерпілого ОСОБА_19 . Це, як на думку сторін у справі свідчить про доцільність об`єднання вказаних кримінальних проваджень для досягнення можливості забезпечення повноти й об`єктивності дослідження обставин вчинення кримінальних правопорушень, правильного визначення ролі і ступеня вини кожного з учасників кримінального правопорушення.
Також прокурором зазначено, що у вказаних справах наявні спільні свідки вчиненого злочину стосовно потерпілого ОСОБА_19 . При цьому, можливе об`єднання не створить загрозу реалізації прав учасників кримінального судочинства на доступ до правосуддя у розумні строки.
Також сторона обвинувачення вважає, що об`єднання проваджень у цьому випадку є належним захистом свободи обвинувачених від самовикриття, закріпленого ст. 18 КПК України, оскільки за наявності двох проваджень по факту вчинення одного кримінального правопорушення, особа буде знаходитися у процесуальному статусі обвинуваченого, а у іншій може виступати як свідок. Водночас у цьому конкретному випадку відсутні додаткові процесуальні гарантії, які певним чином захищали би права обвинувачених, зокрема у жодному з проваджень не порушено питання про укладення угоди з будь-яким із обвинувачених (що могло би вплинути на подальшу оцінку судом показань відповідних осіб).
ЄСПЛ приділяє особливу увагу подібним ситуаціям, наприклад, у п. 109 рішення ЄСПЛ «Навальний і Офіцеров проти Росії» від 23 лютого 2016 року з цього приводу зазначається, що «.. .Суд уважає, що виділення справи X в окреме провадження, зокрема, його засудження на підставі досудової угоди про співпрацю в межах спрощеної процедури судового провадження, скомпрометувало X як свідка у справі заявників. Як зазначалося вище, засудження X ґрунтувалося на версії подій, що була сформульована стороною обвинувачення та самим обвинуваченим у результаті укладення угоди про співпрацю, за відсутності необхідності перевірити таку версію або підкріпити її додатковими показаннями. Згодом, виступаючи як свідок, X був змушений повторити покази, надані ним як обвинуваченим на підставі угоди про співпрацю. Дійсно, якби в ході судового розгляду в справі заявників було доведено, що покази X є неправдивими, вирок, винесений на підставі досудової угоди про співпрацю, могло би бути скасовано, а призначене покарання - посилено. Більше того, коли б суд прийняв рішення про оголошення попередніх показів X у ході судового розгляду, перш ніж захист мав можливість допитати його як свідка, у будь-якого незалежного спостерігача могло б скластися враження, що тим самим суд закликав свідка дотримуватися конкретної версії подій...».
Роздільний судовий розгляд проваджень щодо злочину, учиненого у співучасті, може призвести до відсутності у повній мірі розуміння обвинуваченим меж висунутого обвинувачення у кожному окремому провадженні. За правилами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. У той же час, паралельний розгляд у суді різних проваджень щодо окремих співучасників, вочевидь, ускладнює усвідомлення обвинуваченими меж висунутого обвинувачення, з огляду на наявність одних і тих самих обставин вчинення злочину у різних провадженнях.
При цьому ЄСПЛ констатує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред явленого особі обвинувачення та про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення ЄСПЛ від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 52).
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що в тексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 року в справі «Камасінскі проти Австрії»).
Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 КПК України.
Частиною 1 ст. 217 КПК України передбачено^ що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Керуючись ч. 1 ст. 314, 334, 372 КПК України, суддя,
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1