Справа № 216/690/21
Провадження № 1-кп/216/231/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2019 року № 0000615 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_15 підтримала клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було подане нею раніше 28.02.2023 року, строком на 60 днів без права внесення застави, оскільки останній своєчасно не з`являється у судові засідання. Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_9 інкримінують особливо тяжкі злочини пов`язані з незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, за найтяжчий злочин передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, така суворість покарання беззаперечно є ризиком та може слугувати приводом до переховування від суду, за для уникнення від кримінальної відповідальності, останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою заперечував, просив не обирати йому такий запобіжний засіб. Пояснював це тим, що його було прооперовано та рекомендовано робити перев`язки за місцем проживання з діоксизолем. Причиною відсутності на чотирьох судових засідань було саме те, що він був на перев`язках, які йому робили у лікарні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_17 заперечувала щодо обрання її підзахисному тримання під вартою, вважає клопотання прокурора передчасне та не обґрунтоване, адже до клопотання не додано додатків, ризики не обґрунтовані та нічим не підтверджені. Зазначила, що із 53 судових засіданнях її обвинуваченого не було лише три рази та 19.06.2023 року. Причиною не своєчасного з`явлення у судові засідання є хірургічне втручання та проведення подальшого лікування. Тому саме за станом здоров`я ОСОБА_9 не зможе перебувати у СІЗО.

Інші учасники кримінального провадження підтримали позицію захисника ОСОБА_17 .

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення найтяжкого злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, але відповідно до чинного кримінального законодавства правова кваліфікація кримінального правопорушення і тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для застосування такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, враховуючи обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема особу обвинуваченого, який не одружений, раніше судим, має незадовільний стан здоров`я, 05.06.2023 року був прооперований, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 3061/704, та потребує амбулаторного лікування та необхідністю прибуття до лікарні за місцем проживання задля накладення йому перев`язок. Обвинувачений має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою, протилежного матеріали кримінального провадження не містять.

Доводи прокурора щодо застосування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через систематичне не з`явлення у судові засідання, не можуть бути узяті судом до уваги та спростовуються випискою даною хірургічним відділенням з медичної карти стаціонарного хворого № 3061/704.

Тому ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, оскільки на теперішній час питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання прокурора ОСОБА_15 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1