Романівський районний суд Житомирської області
УХВАЛА
07 червня 2023 року смт. Романів
В ході досудового розслідування встановлено, що близько 12 години 22.05.2023 ОСОБА_5 перебуваючи по вул. Героїв Майдану в м. Чуднів Житомирського району Житомирської області поблизу приміщення №165, шляхом вільного доступу в умовах воєнного стану, умисно, таємно викрав залишену без нагляду на столі сумку, в якій містився мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 7, паспорт громадянина України та банківська картка АТ «Ощадбанк» видані на ім`я ОСОБА_6 , чим завдав останньому
Під час проведення 23.04.2023 огляду місця події, гр. ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 добровільно видав мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 7 в корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім картою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , а також вказав на місце де він викинув іншу частину викраденого ним майна де було виявлено та вилучено сумку чорно-сірого кольору, паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий Чуднівським РВ УМВС України в Житомирській області 01.12.2006 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , карту платників податків, квитанції на сплату комунальних послуг на ім`я останнього, банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 та сім карту ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_6 .
23 травня 2023 року постановою старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області вищевказані речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Посилаючись на те, що такі речі і документи є тимчасово вилученим майном, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази, слідчий у даному кримінальному провадженні просить накласти арешт на зазначене майно, позбавивши власників та користувачів права його відчуження, користування та розпорядження ним.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту частини 3 статті 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що речі і документи, на арешті яких наполягає сторона обвинувачення, відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна, оскільки таке майно має відношення до кримінального провадження і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення або відчуження майна, що, в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження. При цьому, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
При цьому слідчим суддею враховуються положення частини 4 статті 173 та частини 11 статті 170 КПК України, за змістом яких у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У клопотанні відсутнє обґрунтування ризиків знищення чи псування власником ОСОБА_6 належного йому майна, а указані ризики нівелюються відповідальністю за незаконне поводження з арештованим майном та застосуванням до указаного майна заборони відчуження. При цьому інших осіб, які мають право користуватись майном потерпілого та можуть вчинити дії щодо його розпорядження не встановлено.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно шляхом встановлення заборони його відчуження чи розпорядження, без позбавлення власника майна права користування ним.
Керуючись статтями 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на сумку чорно-сірого кольору, банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , сім карту ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_6 , телефон марки Xiaomi Redmi 7 в корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім картою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , позбавивши власників та/або користувачів права відчуження та розпорядження вказаним майном.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Житомирського апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1