ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 679/482/23

Провадження № 11-кп/4820/518/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000333, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, не працює, раніше судимий:

-11 березня 2010 року Нетішинським міським судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки, звільненого 26 квітня 2012 року з місць позбавлення волі умовно-достроково відповідно до ухвали Шепетівського міськрайонного суду від 18 квітня 2012 року;

-07 грудня 2017 року цим же судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки, 27 серпня 2020 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 26 серпня 2020 року на невідбутий строк 05 місяців 04 дні;

-27 липня 2022 року цим же судом за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт - покарання відбуте повністю;

визнаний винуватиим за ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки та відповідно до ст.76 КК України покладено на нього певні обов`язки.

Судом вирішено питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України.

За вироком суду, 24 лютого 2023 року ОСОБА_6 , перебуваючи як гість у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , побачив на підлозі золоту сережку. В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку вказаної золотої сережки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2915-IX від 11 лютого 2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, ОСОБА_6 24 лютого 2023 року близько 21:00 год, перебуваючи як гість у приміщені квартири АДРЕСА_2 , з метою власного збагачення, користуючись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, повторно викрав золоту сережку вартістю 3 589 грн, яка належать ОСОБА_8 . Після цього викрадену золоту сережку ОСОБА_6 заховав до кишені та залишив приміщення квартири. Надалі викраденою золотою сережкою ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3 589 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, просив вирок Нетішинського міського суду від 19 травня 2023 року стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Зазначав, що судом не враховано тяжкість кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, його наслідки, наявність обставин, що обтяжують покарання.

Зауважував, що ОСОБА_6 неодноразово засуджувався за вчинення майнових злочинів до реальної міри покарання у виді позбавлення волі, зазначені судимості не погашені, оскільки неодноразово переривався строк погашення судимостей вчиненням нових злочинів, після відбуття покарання ОСОБА_6 на шлях виправлення не ставав та продовжував злочинну діяльність, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

Наголошував, що судом не взято до уваги негативні характеризуючі дані щодо ОСОБА_6 , а також те, що він учинив кримінальне правопорушення щодо потерпілої, яка є особою похилого віку і відповідно до ст. 67 КК України це є обставиною, що обтяжує покарання.

Уважав, що судом при застосуванні ст.75 КК України не наведено переконливих даних, які є свідченням того, що зниження суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та самого обвинуваченого зумовлює можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Таким чином, у порушення вимог ст.ст.413, 414 КПК України, суд, застосувавши ст.75 КК України, застосував кримінальний закон, який не підлягав застосуванню та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що згідно із п.4 ч.1 та ч.2 ст.409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Апеляційним судом установлено, що 24 лютого 2023 року близько 21 год, перебуваючи як гість у приміщені квартири АДРЕСА_2 , з метою власного збагачення, користуючись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, повторно викрав золоту сережку вартістю 3 589 грн, яка належать ОСОБА_8 . Після цього викрадену золоту сережку ОСОБА_6 заховав до кишені та залишив приміщення квартири. Надалі викраденою золотою сережкою ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3 589 грн.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, правова кваліфікація його дій за ч.4 ст.185 КК України ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Санкція ч.4 ст.185 КК України, за якою ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності, передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, зазначені вимоги місцевим судом не були дотримані повною мірою.

Колегія суддів апеляційного суду, вважає, що апеляційні доводи прокурора про відсутність достатніх підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, є обґрунтованими.

Так, відповідно до ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції не повною мірою дотримав указаних вимог закону, не врахував тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу винного та інші конкретні обставини справи.

Суд першої інстанції взагалі не навів у вироку переконливих доводів про необхідність та можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а лише вказав обставини, що пом`якшують його покарання. При цьому суд недостатньо врахував, що обвинувачений хоча визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та добровільно відшкодував завдану шкоду, однак, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, зокрема, із застосуванням умовно-дострокового звільнення останнього від відбування покарання, вчинив нове умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності, що свідчить про його стале небажання стати на шлях виправлення, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

За таких обставин, вирок суду в частині призначення покарання та звільнення від його відбуття на підставі ст.ст.75, 76 КК України не можна визнати законним та обґрунтованим внаслідок його м`якості, а тому скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, апеляційний суд уважає: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків та добровільне відшкодування завданої шкоди, позицію потерпілої про призначення найменш суворого покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Наведена сукупність обставин, що пом`якшують покарання, на думку апеляційного суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого і дає підстави для застосування ст.69 КК України та призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме, у виді позбавлення волі на строк три роки.

Колегія суддів уважає, що саме таке покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим ОСОБА_6 , так і іншими особами.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3