Єдиний унікальний номер 317/722/19
Провадження № 1-кп/317/29/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5

ОСОБА_6

представника потерпілих, цивільних позивачів ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисників обвинуваченого ОСОБА_9

ОСОБА_10

представника цивільного відповідача ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 від 30.05.2018 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, громадянина України, освіта вища, працевлаштованого на посаді заступника директора ТОВ «ВЕС Укрекспертиза», одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2018 року, приблизно о 18 год. 25 хв., водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь зі сторони м. Запоріжжя в напрямку м. Дніпро, на території Запорізького району Запорізької області. У цей же час у зустрічному автомобілю «Honda CR-V» напрямку рухався автомобіль «Tоyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , в салоні якого знаходилась в якості пасажира ОСОБА_12 . Під час руху, на 462 км вказаної автодороги, поблизу с. Веселого Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_8 , завершуючи маневр обгону транспортного засобу, який рухався попереду нього в попутному напрямку, допустив занос керованого ним автомобіля, подальший виїзд на смугу зустрічного руху та розділювальну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем «Tоyota Camry» під керуванням водія ОСОБА_6 .

Своїми діями водій ОСОБА_8 порушив вимоги пунктів 10.1, 12.6 ґ, 12.9 б Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.6 «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:

ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год.»;

п. 12.9 «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з висновками судових експертиз № 9-656 від 23.10.2018 та № 9-52 від 14.02.2019 з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ««Tоyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , отримала тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в приміщенні КУ «МКЛЕ та ШМД м. Запоріжжя», а водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2019 від 04.06.2018, смерть ОСОБА_12 настала від тупої сполученої травми тулуба та кінцівок з численними переламами кісток скелету та пошкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилися поліорганною недостатністю при явищах невирішеного шоку. Тупа сполучена травма тулуба та кінцівок утворилася незадовго до находження ОСОБА_12 в стаціонар, знаходиться у прямому причинному зв`язку з наступом смерті, при житті кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження. З огляду на масивність травми, викладений вище механізм утворення окремих груп ушкоджень, висоту їх розташування, можна припустити, що пошкодження у ОСОБА_12 могли утворитися при ДТП в результаті зіткнення транспортного засобу що рухався, з перешкодою або з іншим транспортним засобом що рухався, та травматичними впливами виступаючими поверхнями салону автомобіля в ділянки виявлення ушкоджень.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1267 М від 11.10.2018, закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці, підшкірна гематома правого променево-зап`ястного суглобу у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікується як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя в момент життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день. Закритий осколковий перелом лівого надколінка з розвитком посттравматичного гемартрозу лівого колінного суглоба (скупчення крові в порожнині лівого колінного суглоба), рана лівого колінного суглоба, садна в області лівого надколінка у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день. Закритий перелом головки другої плеснової кістки правої стопи у ОСОБА_6 кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів і могли виникнути від ударів об виступаючі предмети всередині салону автомобіля при зіткненні його з іншим транспортним засобом в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що визнає вину у вчиненні інкримінованого йому злочину. Позов ОСОБА_6 обвинувачений не визнає, вважає, що усе сплатила страхова компанія. Позов ОСОБА_5 обвинувачений визнає частково, у сумі 100000,00 грн. Позов заводу «Коагулянт» він не визнає, оскільки завод не є власником транспортного засобу.

У день ДТП, 29.05.2018, він поїхав до м. Запоріжжя, спробував влаштуватись на роботу. Він відпрацював день. О 18 годині він закінчив справи, вийшов з офісу, що розташований на Осипенківському масиві, сів за кермо свого автомобіля HONDA, завів автомобіль та рушив у бік виїзду із м. Запоріжжя, щоб повернутись до м. Дніпра. День був сонячний, світлий, майже безхмарний. На той момент був ремонт дороги Дніпро-Запоріжжя. Дорога була не звичайна, місцями був перекритий рух. На ділянці де була ДТП рух здійснювався з правої сторони із м. Запоріжжя до м. Дніпра. Розмітка була не всюди. Ні алкоголю, ні таблеток, ні кави він не вживав, був у нормальному стані. У районі с. Веселе він наздогнав автомобіль фургон. Швидкість руху автомобіля обвинуваченого була біля 60 км/год., інший автомобіль рухався повільніше. Після проїзду зупинки громадського транспорту він вирішив обігнати цей автомобіль. Оцінивши обстановку, він увімкнув покажчик повороту та почав маневр. Він порівнявся з іншим автомобілем, але той автомобіль почав прискорюватись. Він також почав прискорюватись. Швидкість була приблизно 80 км/год., але її було недостатньо для обгону. Він помітив, що з-за повороту також їхав автомобіль. Швидкість вже була близько 100 км/год. Він зважив ризики і вирішив закінчити обгін. Майже на такій швидкості він закінчив обгін і перестроївся перед автомобілем VOLKSWAGEN. Йому були незрозумілі дії водія автомобіля VOLKSWAGEN. Коли повз нього проїхав перший автомобіль, він відчув поштовх з правої задньої сторони. Задню праву частину почало заносити вліво. Він почав вирівнювати автомобіль. Задня частина пішла багато вправо і його почало заносити в іншу сторону. У заносі він старався крутити колеса, але це не виходило. Він побачив, що його автомобіль летить на білий автомобіль. Первинний контакт був передньою лівою частиною його автомобіля з передньою лівою частиною іншого автомобіля. Кут був 30-40 градусів. Його «відключила» подушка безпеки. Коли він прийшов до тями, то його автомобіль був перевернутий на праву сторону. Він висів на ремені безпеки, опирався на підлокітник. Секунд через 20 підійшли люди, які допомогли перекинути автомобіль, він вийшов. Коли люди підійшли, запитали чи потрібна допомога. Він відповів відмовою. Обвинувачений знав, що люди викликали швидку допомогу. Він подзвонив своїм родичам, сказав що сталось. Автомобіль TOYOTA стояв розвернутий метрах в п`ятнадцяти. Він бачив як водію надавали допомогу. Йому сказали, що пасажир у тяжкому стані госпіталізований. Він спитав чи були вони пристебнуті ременями безпеки, йому відповіли, що там стоять заглушки.

Вперше із потерпілим ОСОБА_5 він контактував у вересні 2018 року. Він приїжджав із дружиною, вибачався. У суді він також вибачався. 11.02.2022 він відшкодував ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн. До м. Пологи він їздив двічі. Другий раз вони домовились спробувати поспілкуватись. ОСОБА_5 попросив приїхати до прохідної заводу. Він їх зустрів. Вони пройшли на територію заводу. ОСОБА_5 сказав, що з ними хоче поспілкуватись чи начальник охорони чи начальник служби безпеки. Там також був потерпілий ОСОБА_6 . Начальник служби безпеки запитав навіщо вони приїхали, сказав, що буде суд, всіх ув`язнять. Їм дали зрозуміти, що розмова закінчена і вони поїхали.

Також обвинувачений уточнив, що подія ДТП була 29.05.2018. Через ДТП у нього була пошкоджена нога. До роботи він приступив 01.08.2018. Після отримання заробітної плати він поїхав до ОСОБА_5 та запропонував варіант із компенсацією, але той відмовився від добровільного відшкодування. Коли потерпілий дав згоду на прийняття грошових коштів, він зібрав кошти і надав йому. У 2019-2020 роках ОСОБА_5 не хотів приймати кошти від нього. Порушення п. 10.1, п. 12.6, п. 12.9 Правил дорожнього руху він визнає. В автомобілі він їхав один. В іншому автомобілі по показанням людей було двоє осіб. Він бачив лише водія. Він не зрозумів чи побачив його водій автомобіля VOLKSWAGEN. Позаду нього він рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год. Під час обгону його максимальна швидкість була 100-110 км/год. Попереду їхали автомобілі, позаду також. У цій ДТП винен він. Дії водія автомобіля TOYOTA ніяк не впливали на нього. При ДТП подушка безпеки вдарила його в обличчя і він втратив свідомість. У той день видимість була добра. Коли він після обгону автомобіля VOLKSWAGEN вирівняв автомобіль, то відчув поштовх. Поштовх був м`яким, без розлітання елементів. На свою смугу руху після обгону він повертався не дуже різко, але не як звичайно. Йому здалось, що поштовх був ззаду з правої сторони.

Зіткнення його автомобіля з автомобілем TOYOTA відбулось між зупинками громадського транспорту с. Веселе та с. Петропіль. У зустрічних автомобілів фари були увімкнені. Чи були увімкнені фари на автомобілі TOYOTA не пам`ятає. Чи були у нього увімкнені фари він також не пам`ятає.

Коли його почало заносити він повернув кермо наліво і натиснув газ. Задня частина його автомобіля після цього пішла в протилежну сторону. Далі він пробував повертати кермо, але реакції не було. Він їхав по діагоналі під кутом 40 градусів на зустрічну смугу.

Автомобіль TOYOTA рухався не по центру дороги, ближче до обочини, з якою швидкістю сказати не може. Які заходи вживав водій автомобіля TOYOTA обвинувачений не знає.

Саме зіткнення було на смузі зустрічного руху. Коли він обганяв автомобіль VOLKSWAGEN, то приблизно боковий інтервал був 1 м. Відстань від краю проїжджої частини до автомобіля VOLKSWAGEN була приблизно 1,5 м. Коли він починав обгін, то за ним автомобілів не було. Попереду автомобілі були на відстані 800 та більше метрів. Час ДТП приблизно 18 год. 20 хв.

Після ДТП Автомобіль TOYOTA стояв задом, були відкриті праві передні двері. Він побачив кров і вирішив не підходити.

З усіма висновками експертів він погоджується.

Автомобіль, який він обганяв, схожий на VOLKSWAGEN, але який то був автомобіль він не знає. Розмітка на тій ділянці дороги була переривчаста. Покриття дорожнє було нове, чисте. Не може відповісти на питання чи є на його автомобілі пошкодження, які притаманні зіткненню із автомобілем, який рухався позаду. Його автомобіль був справний. Коли його почало нести на зустрічну смугу, то він гальмував. Йому здається, що він почав гальмувати ще на своїй смузі руху. На гальма натискав плавно.

Під час слідчого експерименту зафіксовано все як він показував і розказував. У результаті оцінки протоколу слідчого експерименту він зрозумів, що картина не така як була насправді. Кінцева точка ДТП у протоколі не співпадає із дійсною.

На тій ділянці дороги максимальна дозволена швидкість 90 км/год. З часу поштовху, який він відчув позаду, до часу удару було до 5 секунд. За цей час він проїхав метрів 60-70, може 80 метрів. При ДТП автомобіль TOYOTA розташовувався рівно.

У результаті ДТП він отримав струс мозку, перелом ребер, перелом ноги. У лікарні йому наклали гіпс на ногу, прописали таблетки, щоб знімати стрес.

Він є батьком двох дітей.

ОСОБА_6 він відшкодування не пропонував, оскільки повністю не погоджувався із обґрунтуванням поданого потерпілим цивільного позову. Зараз обвинувачений не проти відшкодування. Позов ОСОБА_6 визнає частково, тисяч 20. Після початку війни у нього не стало можливості платити. Одразу нічого не пропонував, оскільки не було грошей.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що до події ОСОБА_8 він не знав. Він разом із фінансовим директором заводу «Коагулянт» ОСОБА_12 їхали з м. Дніпра до м. Пологи, повертались із відрядження. Вони рухались по стороні руху з м. Запоріжжя до м. Дніпра, адже інша полоса була закрита на ремонт. Він їхав зі швидкістю приблизно 80 км/год. По зустрічній смузі рухався автомобіль VOLKSWAGEN LT. З-за автомобіля VOLKSWAGEN LT виїхав автомобіль HONDA. Швидкість у нього була велика. Він вирішив поступитись йому дорогою та виїхав за роздільну смугу. Водій автомобіля HONDA завершив маневр, але потім крутнув кермом в праву сторону і його занесло на автомобіль, яким керував потерпілий. Стався удар, він на якийсь час втратив свідомість. Далі пам`ятає швидку допомогу, лікарню.

Працює потерпілий на заводі «Коагулянт» з 01.04.2014. Коли вони приходять на роботу, то йдуть до медичної сестри. Їм ставлять печатку, видають подорожній лист. Також механік перевіряє автомобіль та ставить підпис. У той день він відчував себе добре, його перевірила медична сестра. Автомобіль TOYOTA CAMRY, який закріплений за ним, був у задовільному стані. Відеореєстратора в автомобілі не було. Погода була ясна, видимість добра, туману не було. Одна полоса руху була у сторону м. Запоріжжя, одна у сторону м. Дніпра. Причиною зіткнення вважає велику швидкість автомобіля HONDA та те, що водій різко крутнув кермом. Потерпілий бачив, що водій автомобіля HONDA обігнав автомобіль VOLKSWAGEN LT і лише потім був занос. Пам`ятає, що після зіткнення бігали люди, він чув голоси. Йому намотали палку на ногу. У нього було роздроблено коліно, зламана нога, розрив на руці, струс, зламаний ніс. Йому робили операцію на правій руці. З ним проводили слідчий експеримент. Під час ДТП він не був пристебнутий ременем безпеки, а пасажирка була пристебнута.

Між автомобілями VOLKSWAGEN LT та HONDA зіткнення не було. Він побачив автомобіль HONDA метрів за 100-150 та одразу почав поступатися дорогою, уходити на узбіччя. Він з`їхав на роздільну смугу це був ґрунт. У момент зіткнення його автомобіль практично стояв, швидкість була може 5 км/год. З моменту як він побачив автомобіль HONDA до зіткнення пройшло приблизно 7 секунд. На його думку швидкість автомобіля HONDA була більше 100 км/год. Автомобіль HONDA різко вийшов на обгін. Позаду автомобіля обвинуваченого близько автомобілів не було. Удар був у передню частину автомобіля TOYOTA фара, крило. Під час руху сонце очі йому не сліпило.

У той день було відрядження, він мав подорожній лист. Після ДТП складали акт про нещасний випадок щодо нього та ОСОБА_12 . По цим актам нічого не виплачували. Потерпілий пам`ятає, що їх із ОСОБА_12 забрали до лікарні, оперували. У нього дві операції було. Він застрахований, але йому нічого не виплачували, оскільки страхова компанія чекає рішення суду. Страхова компанія «Оранта» сплатила йому 34 тисячі гривень з лишком. Претензій до неї він не має. Від обвинуваченого не отримував відшкодування. Моральну шкоду оцінює у 90000,00 грн. Після ДТП він залишився лежачий із грудною дитиною, лежав у лікарні. Йому допомогли друзі, однокласники, доки він стане на ноги. Він лікувався у 5-ій міській лікарні, там його оперували. Далі він лікувався у поліклініці м. Пологи до вересня. ОСОБА_8 нічого йому не пропонував в якості відшкодування, не питав як справи.

Також потерпілий уточнив, що він почав зупинятись на асфальті, а зупинився на ґрунтовій частині. Подія ДТП була 29.05.2018, поблизу с. Веселе Запорізького району, приблизно о 1825-1830. Там по дві сторони у напрямку м. Дніпра та м. Запоріжжя. Їх розділяє ґрунтова полоса метрів п`яти. Загороджень не було. На той час можна було рухатись лише по дорозі із м. Запоріжжя до м. Дніпра. Дорогу із м. Дніпра до м. Запоріжжя ремонтували. Там були попереджувальні знаки про це. На ділянці де була ДТП обмежень швидкості не було, обмеження швидкості було лише для з`їзду. Коли він побачив автомобіль HONDA, він рухався по центру своєї полоси руху, а автомобіль HONDA рухався назустріч йому. Між автомобілями VOLKSWAGEN LT та HONDA боковий інтервал був приблизно один метр. Безпосередньо перед автомобілем VOLKSWAGEN LT автомобілів не було. Попереду його автомобіля інші автомобілі були далеко. У момент ДТП його автомобіль майже повністю був на ґрунті. Автомобіль HONDA первинно контактував із його автомобілем передньою правою частиною між передніми дверима та передній крилом.

Все, що відбувалось після ДТП, точно не пам`ятає. Момент початку заносу автомобіля HONDA він бачив. Автомобіль ОСОБА_13 рухався по своїй смузі руху прямолінійно, не змінював напрямок руху. Занос був коли автомобіль HONDA вже випередив автомобіль VOLKSWAGEN LT метри на 2 і почав перестроюватись у правий ряд.

Йому відомо, що ОСОБА_12 робили операцію, але вона померла через 4-5 днів після ДТП. ОСОБА_8 перед ним не вибачався. Через два роки після ДТП ОСОБА_8 приїжджав на завод до ОСОБА_5 , його на зустріч запросили, але з ним ніхто не розмовляв.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що до події із ОСОБА_8 він знайомий не був. Він не був учасником події. Про подію дізнався 29.05.2018, коли прийшов із роботи. Йому зателефонували із телефону дружини, він відповів. Чоловічий голос сказав, що вона потрапила в аварію. Потерпілий повідомив про це директора заводу та родичів. Вони приїхали до м. Запоріжжя, бачили як завозили ОСОБА_14 . Його дружину ОСОБА_15 відправили до реанімації. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_16 померла. Вони проживали разом 29 років. З ОСОБА_8 була одна розмова десь у вересні 2018 року. Спочатку вони спілкувались із адвокатом, ОСОБА_8 навіть не виходив із автомобіля. Потім він вийшов. Також була дружина ОСОБА_8 .

Зустріч на заводі була начебто взимку 2020 року. Ініціатором зустрічі був адвокат ОСОБА_9 . Вони хотіли вирішити якісь проблеми.

Потерпілий сказав ОСОБА_8 , що усе буде вирішуватися через суд. Не знає чи розкаюється ОСОБА_8 , пробачення він попросив. Страхова компанія відшкодувала 97000,00 грн. Це матеріальна шкода чеки за лікування та поховання. Матеріальну шкоду йому відшкодували усю.

Зараз він не бажає отримувати гроші від ОСОБА_8 , бажає чекати рішення суду. Вимоги до страхової компанії «Оранта» не підтримує, не має до них претензій.

Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_17 зазначила, що вона проводила експертизу ОСОБА_6 за медичною документацією. У нього були виявлені тілесні ушкодження, які зазначені у висновку. За механізмом спричинення об тупі тверді предмети, виступаючі предмети в салоні автомобіля. Ідентифікуючі деталі не відобразились. Якщо людина пристебнута ременем безпеки, то у водія є характерні ушкодження ушкодження лівого плечового поясу, ушкодження на передній поверхні лівої половини грудної клітки, а також на правій половині живота. У пасажирів сторона ушкодження інша. При вивченні медичної документації була виявлена рана лівого плеча. Малоймовірно, що це від ременя безпеки. Все інше пошкодження від виступаючих поверхонь. Для встановлення тілесних ушкоджень було достатньо документів.

Допитаний у судовому засіданні лікар судово-медичний експерт ОСОБА_18 пояснив, що експертизу ОСОБА_12 проводив він. Враховуючи зміст постанови слідчого, та те, що ОСОБА_12 була пасажиром, тілесні ушкодження утворились скоріш за все при ударі об приборну дошку (торпеду). Однозначно сказати чи була пристебнута ременем безпеки ОСОБА_12 він не може. На це питання може відповісти лише комплексна експертиза. Характерні ознаки для пристебнутої особи в експертизі відсутні. Для проведення експертизи було достатньо документації. При проведенні експертизи він оглядає труп. Він робив розтин, в експертизі описав все, що було. У цьому випадку був розрив діафрагми, зміщення внутрішніх органів.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.05.2018 та додатками до нього у вигляді схеми ДТП і фототаблиці встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась на 462 км автомобільної дороги Запоріжжя-Дніпро-Бориспіль, поблизу с. Веселе Запорізького району Запорізької області. Учасниками дорожньо-транспортної пригоди є:

автомобіль «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , який на момент огляду мав пошкодження розташовані в правому передньому куті кузова та прямують вздовж правої бічної частини кузову, напрямком спереду назад;

автомобіль «Тоyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , який має пошкодження, розташовані в лівому передньому куті кузова, зокрема, пошкоджена вся передня частина кузова. Напрямок утворення пошкоджень спереду назад.

На автомобілі «Honda CR-V» наявні сліди від контакту з автомобілем «Тоyota Camry».

На автомобілі «Тоyota Camry» наявні сліди від контакту з автомобілем«Honda CR-V».

На місці ДТП наявні дорожні знаки 1.37, 3.29, 1.16 Правил дорожнього руху (т. 2 а.с. 24-32).

Зазначені та інші деталі ДТП знайшли своє відображення на схемі ДТП та фототаблиці, які є додатками до протоколу (т. 2 а.с. 33-36).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 24.01.2019 та додатками до нього у вигляді схеми та фототаблиці встановлено, що дана слідча дія проводилась на проїжджій частині 462 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, поблизу с. Веселе Запорізького району Запорізької області. Підозрюваному ОСОБА_8 запропоновано вказати обставини та механізм ДТП, а також місце зіткнення транспортних засобів, на що останній погодився та пояснив наступне. 29.05.2019, приблизно о 18 год. 20 хв., він, керуючи автомобілем «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги з боку м. Запоріжжя у напрямку м. Дніпро, зі швидкістю приблизно 60 км/год., на відстані 1,2 м від правого краю проїжджої частини. У попутному з ним напрямку попереду нього рухався автомобіль білого кольору типу «Volkswagen LT», зі швидкістю приблизно 60 км/год., на відстані 3,1 м від правого краю проїжджої частини до його лівого габаритного краю кузова. Коли відстань між передньою частиною автомобіля ОСОБА_8 та задньою частиною автомобіля «Volkswagen LT» складала 23,4 м, водій ОСОБА_8 приступив до виконання маневру обгону вказаного автомобіля. Через 29,2 м він повністю виїхав на зустрічну смугу руху, збільшивши швидкість приблизно до 70 км/год., розташовуючись на відстані 4,3 м від правого краю проїжджої частини. Проїхавши відстань 30 м, передньою частиною свого автомобіля він порівнявся з передньою частиною автомобіля «Volkswagen LT». У цей момент водій автомобіля «Volkswagen LT» почав збільшувати швидкість руху, заважаючи йому завершити маневр обгону. ОСОБА_8 також почав збільшувати швидкість, для того, щоб завершити маневр обгону. Проїхавши 89,3 м ОСОБА_8 збільшив швидкість до 100 км/год. та почав повертатися на свою смугу руху. Водій автомобіля «Volkswagen LT» збільшив швидкість приблизно до 90 км/год. Повертаючись на свою смугу руху, проїхавши ще 94,0 м, коли його автомобіль «Honda CR-V» повернувся на свою смугу руху та розташовувався на відстані 2,1 м від переднього правого колеса до правого краю проїжджої частини та на відстані 2,2 м від заднього правого колеса до правого краю проїжджої частини, відбувся контакт його автомобілями в задній правій частині (в районі заднього правого колеса) з передньою лівою частиною автомобіля «Volkswagen LT», при цьому автомобіль «Volkswagen LT» розташовувався на проїжджій частині на відстані 2,2 м від лівого габаритного краю кузову до правого краю проїжджої частини. Місце зіткнення вказаних транспортних засобів знаходиться на відстані 104,1 м від початку металевого відбійника у напрямку м. Запоріжжя та на відстані 2,2 м від правого краю проїжджої частини. Від вказаного контакту задню частину автомобіля «Honda CR-V» почало розвертати за напрямком руху годинникової стрілки. Проїхавши 18,9 м після зіткнення, водій ОСОБА_8 , коли його автомобіль розташовувався на дорозі таким чином, що відстань від переднього правого колеса до правого краю проїжджої частини склала 1,4 м, а відстань від заднього правого колеса до правого краю проїжджої частини склала 1,7 м, з метою уникнення заносу автомобіля змінив напрямок руху вліво та автомобіль «Honda CR-V» почало розвертати проти руху годинникової стрілки та він в некерованому стані виїхав на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», який рухався у зустрічному йому напрямку. Місце зіткнення знаходиться на відстані 0,5 м від початку металевого відбійника в напрямку м. Запоріжжя та в районі лівого краю проїжджої частини в напрямку м. Дніпро, однак де саме ОСОБА_8 вказати не зміг. З якою швидкістю до зіткнення рухався автомобіль «Toyota Camry» та як він розташовувався на проїжджій частині ОСОБА_8 вказати не зміг. Пояснив, що перед зіткненням водій автомобіля «Toyota Camry» змінив ОСОБА_19 вказати не зміг. Крім того, ОСОБА_8 пояснив, що у той час, коли він вже виконував маневр обгону автомобіля «Volkswagen LT», невстановлений легковий автомобіль, який рухався у зустрічному йому напрямку, позаду автомобіля «Toyota Camry», почав виконувати маневр обгону останнього. Вказати швидкість руху, розташування на дорозі, місце початку обгону вказаним автомобілем та місце повернення його на свою смугу руху, ОСОБА_8 не зміг. Пояснив, що роз`їзд із вказаним автомобілем відбувся за 67,5 м до місця зіткнення його автомобіля з автомобілем «Toyota Camry», при цьому невстановлений автомобіль вже знаходився на своїй смузі руху та, як йому здалося, рухався зі швидкістю приблизно 90 км/год. Автомобіль «Honda CR-V» під керуванням ОСОБА_8 в момент роз`їзду з невстановленим автомобілем вже перебував у стані заносу. Занос автомобіля «Honda CR-V» проти руху годинникової стрілки виник на відстані 84,7 м до місця зіткнення з автомобілем «Toyota Camry». Автомобіль «Volkswagen LT», який скоїв зіткнення з автомобілем «Honda CR-V» та невстановлений автомобіль, який виконував маневр обгону автомобіля «Toyota Camry», на місці ДТП не зупинились та покинули його у невідомому водію ОСОБА_8 напрямку. Крім того, реєстраційні номери вказаних транспортних засобів, їх відмінні ознаки водій ОСОБА_8 не запам`ятав та відповідно вказати не зміг. На цьому слідчу дію завершено. Виміри проводились 20-ти метровою гнучкою рулеткою. Залучались експериментальні транспортні засоби. Під час ознайомлення зі схемою, яка є додатком до протоколу, у ОСОБА_8 виникли наступні зауваження: відстані між правим краєм проїжджої частини та передніми і задніми колесами автомобіля «Honda» вказані як 2,2 та 2,1 м відповідно, хоча на його думку вони були приблизно 3,0 та 2,8 м відповідно. Не вказана швидкість автомобіля «Toyota», яка на його думку становила 30-40 км/год. Швидкість автомобіля «Volkswagen» в момент зіткнення становила приблизно 110 км/год. (т. 2 а.с. 15-23). Додатково ОСОБА_8 додав до протоколу свою схему (т. 2 а.с. 19).

Протоколом огляду транспортного засобу від 13.2.2019 та фототаблицею до нього зафіксовано, що будь-які пошкодження на автомобілі «Volkswagen LТ-35», н.з. НОМЕР_3 , пов`язані з можливим зіткненням з автомобілем «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , відсутні (т. 2 а.с. 37-43).

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 24.07.2018 та додатку до нього у вигляді схеми, місцем проведення огляду є проїзна частина автомобільної дороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь на території Запорізького району Запорізької області, в районі дорожнього знаку «Початок населеного пункту Веселе». На момент ДТП у зв`язку з ремонтними роботами дорожній рух був організований по 2 смугам, по яким транспортні засоби рухались у бік м. Дніпра. Зі змісту вказаного протоколу видно, що слідча дія проводилась за участю водія ОСОБА_6 , який вказав місце зіткнення транспортних засобів та детально пояснив механізм ДТП. Встановлені обставини зафіксовані на схемі, яка є додатком до вказаного протоколу (т. 2 а.с. 44-47).

Відповідно до висновку експерта № 9-437 від 20.07.2018 на момент експертного дослідження рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані, а ходова частина у непрацездатному. Відмова працездатності ходової частини автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , носить аварійний (не експлуатаційний) характер, що виникла в момент дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.с. 186-194).

Відповідно до висновку експерта № 9-436 від 02.08.2018 на момент експертного дослідження рульове керування автомобіля «Тоyota Camry» знаходилось у працездатному стані, а ходова частина у непрацездатному. Визначити стан робочої гальмівної системи автомобіля «Тоyota Camry» на момент експертного дослідження не є можливим. Виявлені пошкодження ходової частини автомобіля «Тоyota Camry» носять аварійний (не експлуатаційний) характер і виникли в момент дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.с. 197-204).

Висновком експерта № 9-435 від 03.08.2018 визначено, що первинний контакт відбувся передньою частиною автомобіля «Тоyota Camry» з правою передньою бічною частиною автомобіля «Honda CR-V», коли поздовжні осі транспортних засобів були розташовані під кутом приблизно 90°±10°. Визначити яким було розташування відносно елементів проїзної частини автомобіля «Тоyota Camry» та автомобіля «Honda CR-V» в момент зіткнення, не є можливим. З урахуванням протоколу огляду місця ДТП та схеми ДТП, визначити розташування місця зіткнення автомобіля «Тоyota Camry» та автомобіля «Honda CR-V» у вигляді геометричної точки не є можливим (т. 1 а.с. 205-213).

Згідно висновку експерта № 9-656 від 23.10.2018 водій автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами п. 10.1, 12.6 ґ, 12.9 б Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Тоyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 повинен керуватися вимогою п. 12.3 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_8 не відповідають вимогам п. 10.1, 12.6 ґ, 12.9 б Правил дорожнього руху. Невиконання даним учасником пригоди вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Дії водія автомобіля «Тоyota Camry» ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху не суперечать. Технічна можливість автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_8 уникнути зіткнення залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Тоyota Camry» ОСОБА_6 в умовах, що склалися, не мав можливості уникнути зіткнення (т. 1 а.с. 218-223).

Висновком експерта № 9-31 від 30.01.2019 встановлено, що з урахуванням виявлених пошкоджень на автомобілях «Тоyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , та «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , їх первинний контакт відбувся передньою частиною автомобіля «Тоyota» з передньою правою боковою частиною автомобіля «Honda», в районі його передніх правих дверей та переднього правого крила, після чого відбувся їх контакт в районі заднього правого крила та задніх правих дверей автомобіля «Honda» із задніми лівими дверима та заднім лівим крилом автомобіля «Тоyota». Встановити чи мав контакт автомобіль «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , з іншими транспортними засобами, крім автомобіля «Тоyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , не надається можливим, оскільки інших транспортних засобів, окрім вказаних вище, не було надано на дослідження (т. 1 а.с. 228-239).

Відповідно до висновку експерта № 9-52 від 14.02.2019 механізм виникнення пригоди по показаннях водія автомобіля «Тоyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 та розташування місця зіткнення автомобілів з технічної точки зору може бути спроможним. Механізм виникнення пригоди по показаннях водія автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 від 07.07.2018 перевірити на спроможність в частині маневрів автомобілів «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , невстановленого легкового автомобіля та автомобіля «Тоyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , до моменту зіткнення, місця зіткнення не надається можливим, оскільки відсутні будь-які відстані, але можливо відмітити, що швидкість руху та розташування автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , на проїзній частині перед маневром з технічної точки зору не спроможні.

Механізм виникнення пригоди по показаннях водія автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 від 24.01.2019 частково неінформативний та в частині розташування автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , перед виникненням заносу, місця зіткнення між автомобілями «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 та «Тоyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , та швидкості руху автомобілів «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 та «Volkswagen LT» з технічної точки зору не спроможний. Оскільки у механізмі виникнення пригоди по показах водія ОСОБА_8 від 07.07.2018 відсутні маневри (траєкторії руху) транспортних засобів до моменту зіткнення, відсутнє місце зіткнення, відсутня швидкість руху зустрічного автомобіля (його марка, модель, завантаження, технічний стан), тобто вони частково неінформативні, тому відповісти на дане питання відносно водія ОСОБА_8 не надається можливим. У даному випадку небезпека для руху водію автомобіля «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 виникає з моменту заносу автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , та руху, у некерованому стані у бік зустрічної смуги руху.

За механізмом виникнення пригоди по показаннях водія ОСОБА_6 (варіант № 1), водій автомобіля «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності із вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності із вимогами п. 10.1, 12.6 ґ, 12.9 б Правил дорожнього руху.

За механізмом виникнення пригоди по показаннях водія ОСОБА_8 від 07.07.2018 (варіант № 2), у разі виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності із вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху, а у разі, коли водію ОСОБА_8 не виникала небезпека для руху, то у відповідності із вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху.

У разі руху водія автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 за населеним пунктом зі швидкістю не менше 91.9 км/год. він повинен був діяти у відповідності із вимогами пп. 12.6 ґ, 12.9 б Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності із вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху.

За механізмом виникнення пригоди по показаннях водія ОСОБА_6 (варіант № 1), у діях водія автомобіля «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається. У діях водія автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 є невідповідності вимогам п. 10.1, 12.6 ґ, 12.9 б Правил дорожнього руху. Невідповідність у діях водія автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

За механізмом виникнення пригоди по показаннях водія ОСОБА_8 від 07.07.2018 (варіант № 2), оскільки відсутня визначеність у питанні про технічну можливість у водія автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 уникнути дорожньо-транспортній пригоді (зіткненню із автомобілем «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 ), тому оцінити дії водія ОСОБА_8 у відповідності із вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху (у випадку якщо йому була створена небезпека для руху) або п. 10.1 Правил дорожнього руху (у випадку якщо йому не була створена небезпека для руху), що знаходились би у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, не надається можливим.

У разі руху водія автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 за населеним пунктом із перевищенням дозволеної швидкості руху (не менше 91.9 км/год.), у його діях є невідповідності вимогам п. 12.6 ґ, 12.9 б Правил дорожнього руху.

У діях водія автомобіля «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається.

За механізмом виникнення пригоди по показаннях водія ОСОБА_6 (варіант № 1), технічна можливість у водія автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 уникнути дорожньо-транспортній пригоді (зіткненню із автомобілем «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 ) залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

За механізмом виникнення пригоди по показаннях водія ОСОБА_8 від 07.07.2018 (варіант № 2), у даному варіанті відсутні розташування транспортних засобів на проїзній частині до моменту зіткнення, відсутнє місце зіткнення, відсутні траєкторії руху (величини маневрів) транспортних засобів, швидкість руху невстановленого зустрічного автомобіля (його марка, модель, завантаження, технічний стан), тому вирішити технічну можливість у водія автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 уникнути дорожньо-транспортній пригоді (зіткненню із автомобілем «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 ) не надається можливим.

За механізмом виникнення пригоди по показах водія ОСОБА_6 (варіант № 1), водій автомобіля «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортній пригоді (зіткненню із автомобілем «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 ).

За механізмом виникнення пригоди по показах водія ОСОБА_8 від 07.07.2018 (варіант № 2), при даному механізмі пригоди водій автомобіля «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди (зіткненню із автомобілем «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 ) (т. 2 а.с. 1-14).

Висновком експерта № 2019 (судово-медична експертиза трупа ОСОБА_12 ) встановлено, що смерть ОСОБА_12 настала від тупої сполученої травми тулуба та кінцівок з численними переломами кісток скелету та пошкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилися поліорганною недостатністю при явищах невирішеного шоку. Це підтверджується наявністю ушкоджень з ознаками прижиттєвості, даними клінічної течії травми та додатковими лабораторними дослідженнями, нерівномірним кровонаповненням внутрішніх органів, гнійно-фібрінозним плевритом з геморагічним компонентом, субплевральною серозною пневмонією, стромальним набряком легені, вогнищевим крововиливом у лімфовузлі, періфокальній жировій клітковині, лімфаденітом, змішаною дистрофією паренхіми печінки, міокардіодістрофією, рідким станом крові у порожнинах серця та крупних судинах.

При експертизі трупа ОСОБА_12 були виявлені наступні пошкодження:

синець лівої молочної залози, крововиливи у м`які тканини, численні переломи ребер з обох сторін; розрив лівого куполу діафрагми зі зміщенням органів черевної порожнини у ліву плевральну порожнину, гемоторакс зліва 700 мл, контузія нижньої долі лівої легені, гемоперітоніум 1800 мл, розрив брижі та петлі тонкої кишки утворилися від травматичної дії тупим предметом з переважаючою травматичною поверхнею, з прикладанням травмуючої сили в передню поверхню грудної клітини, дещо зліва, з деформацією грудної клітини зовні всередину, спереду назад, та загальним струсом тіла;

численні садна та синці верхніх та нижніх кінцівок, перелом метаепіфізів ліктьової та променевої кісток з крововиливами у м`язи утворилися від травматичних дій тупими предметами з обмеженою травматичною поверхнею, з прикладанням травмуючи сил в області ушкоджень.

Тупа сполучена травма тулуба та кінцівок утворилася незадовго до надходження ОСОБА_12 в стаціонар, знаходиться у прямому причинному зв`язку з наступом смерті, при житті кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження. Садна та крововилив у м`які тканини лобної області утворилися в один час з тупою сполученою травмою тулуба та кінцівок, від травматичної дії тупим предметом з прикладанням травмуючої сили в лобну область, в прямому причинному зв`язку з наступом смерті не знаходиться, при житті кваліфікуються як тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.

З огляду на масивність травми, викладений вище механізм утворення окремих груп ушкоджень, висоту їх розташування, можна припустити, що пошкодження у ОСОБА_12 могли утворитися при ДТП в результаті зіткнення транспортного засобу, що рухався з перепоною, або з іншим транспортом, що рухався та травматичними впливами виступаючими поверхнями салону автомобіля в ділянки виявлення ушкоджень.

По даним історії хвороби, при надходженні ОСОБА_12 у стаціонар в крові етанолу не виявлено.

При судово-імунологічному дослідженні крові ОСОБА_12 встановлено, що рідка кров трупа відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 та супутнім антигеном Н.

По даним історії хвороби смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02 год. 35 хв., що не суперечить даним судово-медичної експертизи трупа (т. 1 а.с. 180-185).

Як видно з висновку експерта № 1267 М (судово-медична експертиза потерпілого ОСОБА_6 ) закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці, підшкірна гематома правого променево-зап`ястного суглобу у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день. Закритий осколковий перелом лівого наколінника, з розвитком посттравматичного гемартрозу лівого колінного суглоба (скупчення крові в порожнині лівого колінного суглоба), рана лівого колінного суглоба, садна в області лівого надколінка у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день. Закритий перелом головки 2-ої плеснової кістки правої стопи у ОСОБА_6 кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день. Рана лівого плеча, садна в області носа, лобної ділянки, лівої скроневої ділянки (більш точна локалізація не вказана) у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів і могли виникнути від ударів об виступаючі предмети всередині салону автомобіля при зіткненні його з іншим транспортним засобом в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку вказаному в ухвалі суду (т. 1 а.с. 214-217).

За змістом висновку експерта № 1504 (судово-медична експертиза ОСОБА_8 ) закриті переломи 7, 8 ребер праворуч у ОСОБА_8 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день). Закритий перелом внутрішньої щиколотки лівої великогомілкової кістки у ОСОБА_8 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день). Садна кінцівок у ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну, вказаному оглянутим. Діагноз: «ЧМТ. Струс головного мозку за даними медичної карти стаціонарного хворого № 7969 із Міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя у ОСОБА_8 не підтверджений об`єктивними даними і не враховується при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Не виключається утворення вищезазначених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 в умовах, зазначених слідчим в обставинах справи, дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.с. 225-227).

Суд, дослідивши докази, вважає їх належними, допустимими, а всі вони у своїй сукупності доповнюють один одного, та є достатніми для висновку про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 наявний склад інкримінованого йому злочину, тож суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд враховує, що за змістом висновку експерта № 9-52 від 14.02.2019 механізм виникнення пригоди за відомостями, зазначеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 24.01.2019 за участю ОСОБА_8 , частково неінформативний та в цілому з технічної точки зору неспроможний. При цьому суд відзначає, що наведений у вказаному протоколі зі слів ОСОБА_8 факт зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT» спростовується протоколом огляду транспортного засобу від 13.2.2019, яким зафіксовано, що будь-які пошкодження на автомобілі «Volkswagen LТ-35», н.з. НОМЕР_3 , пов`язані з можливим зіткненням з автомобілем «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , відсутні. Отже, наведена у протоколі проведення слідчого експерименту від 24.01.2019 версія подій обвинуваченого ОСОБА_8 не узгоджується з іншими доказами кримінального провадження.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких необережних злочинів, наслідки злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, котра вчинила злочин. Каяття передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто щире каяття це передусім морально-психологічне явище, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею злочину, його наслідків, прагненні усунути заподіяну шкоду та рішенні особи більше не вчиняти злочинів. Такий психічний стан особи може свідчити про позитивну перебудову свідомості особи та втрату або зниження ступеня її суспільної небезпечності, про реальну можливість виправлення цієї особи. Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину.

На переконання суду щире каяття ОСОБА_8 засновано на достатній належній критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки. Протягом судового розгляду ОСОБА_8 ніколи не заперечував своєї винуватості у ДТП.

Дійсно, під час допиту ОСОБА_8 зазначав про те, що коли він після обгону автомобіля «VOLKSWAGEN» вирівняв автомобіль, то відчув м`який поштовх. Йому здалось, що поштовх був ззаду з правої сторони. Схожі відомості він надавав й під час проведення слідчого експерименту на стадії досудового розслідування, вказуючи на імовірне зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN». Між тим, категорично стверджувати, що таким чином ОСОБА_8 надав неправдиві показання, намагаючись саме уникнути кримінальної відповідальності суд не може. Особа може помилятись у сприйнятті певних обставин певним чином, особливо у стресових ситуаціях. Щодо цих обставин ОСОБА_8 у певній мірі змінив свою позицію, не стверджуючи категорично про зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN», а посилаючись на певний поштовх позаду автомобіля.

Під час судових дебатів прокурор, наполягаючи на відсутності обставин, що пом`якшують покарання, в обґрунтування своєї позиції послався на необґрунтоване заявлення стороною захисту клопотання про призначення експертизи з метою з`ясування чи були пристебнуті ременем безпеки водій та пасажир автомобіля «Toyota Camry». Сам по собі факт подання такого клопотання, на переконання суду, не слід розцінювати як невизнання вини чи спробу уникнути кримінальної відповідальності. Як було встановлено судом під час розгляду цього клопотання, мета запропонованої експертизи де-факто була спрямована на більш детальне розкриття механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілими, що з урахуванням позиції сторони захисту, яка не заперечувала того, що весь комплекс ушкоджень потерпілих виник в умовах дорожньо-транспортної пригоди, а також не заперечувала висновків, які містяться у висновку експерта № 9-656 від 23.10.2018, не мала для кримінального провадження значення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_8 , думки учаників судового провадження, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, приймаючи при цьому до уваги обставини вчиненого злочину, особистість ОСОБА_8 , визнання ним своєї провини, низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення, низький рівень небезпеки для суспільства, наявність у нього сім`ї та неповнолітньої дитини на утриманні. Також суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків і приходить до остаточного висновку про необхідність звільнення ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України,з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Внаслідок злочину настала смерть однієї особи, а інша особа отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Наслідки ДТП є невідворотними для усіх потерпілих. Очевидним є те, що наслідки вчиненого злочину обвинувачений ОСОБА_8 зможе мінімізувати потерпілим лише шляхом відшкодування шкоди у грошовому виразі.

Відшкодування моральної шкоди для потерпілого ОСОБА_5 буде певною сатисфакцією у зв`язку із загибеллю дружини ОСОБА_12 , а потерпілий ОСОБА_6 зможе за рахунок коштів морального відшкодування здійснювати на власний розсуд подальші реабілітаційні процедури, відновлення свого здоров`я,

Щодо відшкодування потерпілим шкоди суд констатує, що обвинувачений ОСОБА_8 мав і має подальші наміри відшкодовувати завдану шкоду. На час судового розгляду шкода частково відшкодована потерпілому ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_8 мав намір частково відшкодувати шкоду потерпілому ОСОБА_6 , проте отримані 10.05.2023 в рахунок відшкодування шкоди представником потерпілого грошові кошти у розмірі 25000,00 грн., 22.06.2023 були повернуті ОСОБА_8 , адже потерпілий ОСОБА_6 відмовився приймати вказані грошові кошти.

Суд враховує, що застосування обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України буде сприяти повному відшкодуванню шкоди завданої потерпілим, тобто максимальній мінімізації наслідків ДТП для потерпілих, оскільки здійснення такого відшкодування в умовах ізоляції від суспільства буде ускладнено або неможливе взагалі.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75-76 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується призначення обвинуваченому ОСОБА_8 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд погоджується із думкою прокурора, який наполягав на застосуванні додаткового покарання, враховуючи при цьому, що внаслідок необережних дій обвинуваченого з джерелом підвищеної небезпеки настали негативні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості та смерті потерпілого. Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, при цьому враховує, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що керування транспортним засобом для обвинуваченого є джерелом заробітку. Також суд враховує, що застосування даного виду покарання буде сприяти запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, його виправленню. Незастосування додаткового покарання, на переконання суду, не забезпечить у достатній мірі досягнення мети покарання.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 пред`явив позов до обвинуваченого ОСОБА_8 та ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди та просить стягнути:

з обвинуваченого ОСОБА_8 на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 90000,00 грн.;

з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 42299,14 грн.;

з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Крім того, до початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 пред`явив позов до обвинуваченого ОСОБА_8 та ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди та просить стягнути:

з обвинуваченого ОСОБА_8 на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 455324,00 грн.;

з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 42944,38 грн.;

з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 44676,00 грн.

Крім того, до початку судового розгляду цивільний позивач ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» пред`явив позов до обвинуваченого ОСОБА_8 та ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди та просить стягнути:

з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 508869,00 грн.;

з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 100000,00 грн.

У поданих обвинуваченим ОСОБА_8 відзивах, він просив закрити провадження за позовами у зв`язку з порушенням правил юрисдикції. Надалі, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 позов ОСОБА_6 не визнав, пославшись на те, що усе потерпілому відшкодувала страхова компанія. Позов ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_8 визнав частково, а саме у сумі 100000,00 грн. Позов ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» обвинувачений ОСОБА_8 не визнав з огляду на те, що дана юридична особа не є власником транспортного засобу. Така позиція щодо позовів висловлювалась у той час, коли у судовому засіданні захист ОСОБА_8 здійснював адвокат ОСОБА_9 . У судових дебатах інший захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_10 , зазначив, що сторона захисту погодиться із будь-яким відшкодуванням потерпілим, яке визначить суд.

Щодо цивільних позовів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

За приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Крім того, ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно диспозиції ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як встановлено судом, на час ДТП відповідальність ОСОБА_8 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі Поліса № АМ/6930563.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_8 та ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як зазначили під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 та його представник, адвокат ОСОБА_7 , ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило потерпілому узгоджену ними суму відшкодування, а тому вони не підтримують позов у частині вимог до ПАТ «НАСК «Оранта». Відповідна заява також міститься у матеріалах кримінального провадження.

Представник ПАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_11 у судовому засіданні вказав, що з ОСОБА_6 підписано договір про припинення зобов`язань, а тому зобов`язання цивільного відповідача припинено належним виконанням.

Як видно з угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 29.10.2019, ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ОСОБА_6 32260,15 грн., визначивши в угоді, що дана сума буде загальною, остаточною і такою, що не підлягає оскарженню чи зміні (т. 2 а.с. 57).

З огляду на вищевикладене, наразі відсутні підстави для задоволення позову у частині вимог ОСОБА_6 до ПАТ «НАСК «Оранта».

Цивільний позов ОСОБА_6 у частині вимог до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 90000,00 грн. підлягає задоволенню. Суд враховує, що визначена потерпілим ОСОБА_6 сума відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень у повній мірі відповідає критеріям обґрунтованості, виваженості, розумності та справедливості. Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого визначене відшкодування, яке є сатисфакцією за душевні страждання, яких потерпілий зазнав у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_8 та ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

За змістом свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 14.10.1989, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 перебували у шлюбі з 14.10.1989.

Як зазначили під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 та його представник, адвокат ОСОБА_7 , ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило потерпілому узгоджену ними суму відшкодування, а тому вони не підтримують позов у частині вимог до ПАТ «НАСК «Оранта».

Представник ПАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_11 у судовому засіданні вказав, що з ОСОБА_5 підписано договір про припинення зобов`язань, а тому зобов`язання цивільного відповідача припинено належним виконанням.

Як видно з угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 05.02.2020, ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ОСОБА_5 97846,45 грн., визначивши в угоді, що дана сума буде загальною, остаточною і такою, що не підлягає оскарженню чи зміні (т. 2 а.с. 97).

З огляду на вищевикладене, наразі відсутні підстави для задоволення позову у частині вимог ОСОБА_5 до ПАТ «НАСК «Оранта».

Цивільний позов ОСОБА_5 у частині вимог до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 455324,00 грн. підлягає задоволенню. Суд враховує, що визначена потерпілим ОСОБА_5 сума відшкодування моральної шкоди у зв`язку з вимушеними неповоротними змінами у повсякденному житті (втратою у ДТП дружини ОСОБА_12 ) у повній мірі відповідають критеріям обґрунтованості, виваженості, розумності та справедливості. Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 визначене даним потерпілим відшкодування, яке є певною сатисфакцією за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з загибеллю ОСОБА_12 .

Цивільний позов ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» до обвинуваченого ОСОБА_8 та ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до висновку експерта № 2409/18/18 від 18.09.2018, розмір матеріальних збитків, спричинених володільцю колісного транспортного засобу автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 608869 грн. 43 коп.

Як зазначив під час судового розгляду представник ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт», адвокат ОСОБА_7 , ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило цивільному позивачу суму відшкодування, а тому вони не підтримують позов у частині вимог до ПАТ «НАСК «Оранта».

Представник ПАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_11 у судовому засіданні вказав, що з ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» підписано договір про припинення зобов`язань, а тому зобов`язання цивільного відповідача припинено належним виконанням. При цьому, представник ПАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_11 наголосив, що ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» виплачена максимальна сума можливого відшкодування.

Як видно з угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 07.04.2021, ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» 100000,00 грн., визначивши в угоді, що дана сума буде загальною, остаточною і такою, що не підлягає оскарженню чи зміні (т. 2 а.с. 227).

З огляду на вищевикладене, наразі відсутні підстави для задоволення позову у частині вимог ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» до ПАТ «НАСК «Оранта».

Цивільний позов ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» у частині вимог до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 508869,00 грн. підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

У даному разі розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, тож розмір відповідальності ОСОБА_8 складає: 608869,43 грн. 100000,00 грн. = 508869,43 грн.

Оскільки ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» заявлено до стягнення суму у розмірі 508869,00 грн., дана сума підлягає стягненню з ОСОБА_8 у повному обсязі.

Посилання обвинуваченого на те, що ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» не є власником транспортного засобу суд до уваги не приймає, оскільки цивільний позивач на момент ДТП був законним володільцем транспортного засобу на підставі договору найму транспортного засобу № 819-025-EG17 від 20.01.2017 (т. 3 а.с. 26).

У розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Під час досудового розслідування слідчим суддею Запорізького районного суду Запорізької області накладено арешт на автомобіль «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Арешти автомобілів слід скасувати, оскільки підстави арешту на теперішній час відпали.

Документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судової експертизи № 9-436 від 02.08.2018 в сумі 1716,00 грн. та судової експертизи № 9-656 від 23.10.2018 в сумі 1716,00 грн. підлягають стягненню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави, оскільки залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Питання щодо речових доказів суд вирішуєвідповідно до ст. 100 КПК України.

Клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлялось, запобіжний захід відносно ОСОБА_8 суд за власною ініціативою не обирає.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Запорізького району Запорізької області від 01.06.2018 на автомобіль «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Запорізького району Запорізької області від 01.06.2018 на автомобіль «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3432 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста тридцять дві грн. 00 коп.).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 90000 грн. 00 коп. (дев`яносто тисяч грн. 00 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_8 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 455324 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч триста двадцять чотири грн. 00 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» до ОСОБА_8 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» (код у , 70605, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Лесі Українки, буд. 243) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 508869 грн. 00 коп. (п`ятсот вісім тисяч вісімсот шістдесят дев`ять грн. 00 коп.).

Речові докази:

автомобіль «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (наразі відділ поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області) повернути ОСОБА_20 як законному власнику;

автомобіль «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (наразі відділ поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг» як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1