Справа №293/114/20
Провадження №1-кп/293/83/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000306 від 18.11.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торчин Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, військовозобов"язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.05.2023 ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70, п.1 ч.1 ст.72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

18.11.2019 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 маючи злочинний умисел, направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, переслідуючи корисливий мотив, прибув до тильної сторони домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 .

Так, у вказаний день час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, проник через розбите вікно до вказаного будинку, де виявив дренажний насос марки «LЕО» в корпусі темно-бірюзового кольору.

Продовжуючи свої злочинні дії направлені па умисне, таємне викрадення чужого майна, а саме дренажного насосу марки «LЕО» серійний номер в корпусі темно-бірюзового кольору, вартістю 2500 грн 00 коп., що належить ОСОБА_5 після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному, таємному викраденні чужого майна, а саме дренажного насосу марки «LЕО » серійний номер в корпусі темно-бірюзового кольору, належного потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заподіяв останньому матеріального збитку на загальну суму 2500 грн 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується крадіжка, поєднана з проникненням у житло, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті.

Показав, що дійсно в листопаді 2019 року вчинив крадіжку майна з домоволодіння в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , а саме дренажний насос. Щиро розкаявся у вчиненому. Просив суворо не карати.

Потерпілий у судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 26.04.2023 подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, матеріальних притензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду (а.с.37).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд уважає безпосередньо досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого належними, допустимими та достовірними.

Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичних обставин кримінального провадження, викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд уважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст. 50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Загальні засади призначення покарання визначені ст. 65 КК України. Такою нормою закону визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за N 7 "Про судову практику призначення судами кримінального покарання" суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд ураховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, відбуває покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, неодружений, офіційно не працює.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі межах санкції ч.3 ст.185 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та неможливим обрати відносно нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Далі суд враховує, що вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.05.2023 у справі №293/2234/19, ОСОБА_4 визнано виним за ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70, п.1 ч.1 ст.72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 8.05.2023 (справа №293/2234/19) набрав законної сили 20.06.2023.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження 18.11.2019, тобто до ухвалення та набрання законної сили попереднім вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.05.2023 у справі №293/2234/19, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного до відбуття покарання.

Підсумовуючи викладене, на переконання суду, саме визначене судом покарання обвинуваченим буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Визначене обвинуваченому покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення останнього, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

ІV. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідсті та під час розгляду кримінального провадження в суді не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 26.01.2022. Як встановлено вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.05.2023 ОСОБА_4 вважається затриманим саме з 26.01.2022, тобто з моменту фактичного приведення вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2021 до виконання, строк відбування за яким зарахований при ухваленні вироку Черняхівським районним судом Житомирської області від 18.05.2023.

V. Рішення щодо речових доказів

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

VІ. Процесуальні витрати

Процесуальні витрати у справі складають 1256,08 грн за проведення судової трасологічної експертизи. Такі витрати суд за приписами ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

2. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за попереднім вироком Черняхівського рйонного суду Житомирської області від 18.05.2023у справі № 293/2234/19 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) місяців.

3. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 26.01.2022.

4. Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

5. Речові докази по справі:

- кросівки «Supeme» сірого кольору, належні ОСОБА_4 , які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ВПД № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (раніше Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області) - повернути ОСОБА_4 як власнику.

- дренажний насос марки «LЕО » серійний номер в корпусі темно-бірюзового кольору, який преданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 - залишити останньому як власнику.

6. Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1256,08 грн за проведення судової трасологічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя Людмила ЛОСЬ