Справа № 162/840/19
Провадження № 1-кп/162/19/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 квітня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської обалсті у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2018 року за № 0000275 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого: 1) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2020 року за ч.2 ст.190 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі строком на два роки, та звільненого від відбуття покарання на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки; 2) вироком Любешівського районного суду Волинської області від 19.08.2020 року за ч.3 ст.309 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, та звільненого від відбуття покарання на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Любешівського районного суду Волинської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор 26.04.2023 року подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , яке вмотивоване тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК, вчинених, у тому числі, відкрито та групою осіб, за які обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. ОСОБА_4 25.04.2019 року засуджений вироком Любешівського районного суду Волинської області за ч.1 ст.185 КК України, 23 липня 2020 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.190 КК України, вироком Любешівського районного суду Волинської області 19 серпня 2020 року ч.3 ст. 309 КК України. Крім цього, 18 серпня 2020 року ОСОБА_4 оголошено підозру за ч.3 ст.187 КК України, інкриміновані дії обвинуваченим також скоєні у період дії ухвали про застосування до нього домашнього арешту. Наведене у сукупності вказує на продовження існування ризиків переховування ОСОБА_4 від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Зазначено, що ОСОБА_4 має стійку направленість на вчинення протиправної поведінки та обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо останнього не може забезпечити припинення його злочинної діяльності та ризику переховування від суду, а строк дії ухвали Любешівського районного суду Волинської області від 22.11.2022 року, якою ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, закінчується 07.05.2023 року.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що клопотання не обгрунтоване жодними доказами, тому задоволенню не підлягає. Просить замінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 у задоволенні клопотання просив відмовити та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки вже тривалий час знаходиться під вартою, за час перебування під вартою процесуальних обов`язків не порушував, скарг від адміністрації установи щодо нього не надходило.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявні заяви, кожного зокрема, про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання та матеріали провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 09.03.2023 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.05.2023 року.

З огляду на тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, та те, що по справі досліджені не всі докази, які мають намір подати сторони, суд установив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, які продовжують існувати. Разом з тим, слід констатувати, що вказані ризики посилились у зв`язку з військовою агресією росії проти України, що обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може не дотриматися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, та вказує на високу суспільну небезпечність особи і можливість вчинення нових кримінальних правопорушень.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про дотримання ним процесуальних обов`язків не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а свідчить про дієвість та ефективність застосованого щодо нього запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, в тому числі його продовження, ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. Під час встановлення ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи таку поведінку обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Судом при оцінці ризиків, на які посилається прокурор у своєму клопотанні на предмет їх зменшення, зазначає, що судовий розгляд кримінального провадження не закінчено. Продовжується судовий розгляд кримінального провадження.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи конкретно в цьому кримінальному провадженні.

Відтак, суд вважає доцільним продовжити щодо ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, клопотання прокурора підлягає до задоволення.

При цьому, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не визначає заставу та її розмір виходячи з вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 183, 331, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 24 червня 2023 року.

Дата початку дії ухвали в частині строків тримання під вартою 26 квітня 2023 року.

Дата закінчення дії ухвали в частині строків тримання під вартою 24 червня 2023 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченому - з моменту отримання її копії.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Повний текст ухвали складений 28.04.2023 року.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_11