Справа №523/4841/23
Провадження №1-кп/523/1120/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №000728 від 24.08.2022р., за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утримані не маючого, маючого на утримані мати похилого віку, інваліда 3-групи, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 23.08.2022р., приблизно о 17год. 00хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у денний час доби, при необмеженій видимості по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Слобідська в м. Одесі, де організовано односторонній дворядний рух у одному напрямку, з боку вул. Івана Мазепи в напрямку вул. Матюшенка, здійснивши зупинку на відстані 1 метру від правого краю проїзної частини поряд з будинком №34 по вул. Слобідська та маючи намір вийти з керованого ним автомобілю, діючи необережно, а саме з кримінальною протиправною недбалістю, нехтуючи встановленими вимогами пункту 15.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху), був не уважним, не переконався у безпеці здійснюваних ним дій, почав здійснювати відкриття водійських дверей свого автомобілю, внаслідок чого, зачепив дверима іншого учасника дорожнього руху - ОСОБА_4 , який керував мопедом марки «Yamaha», без реєстраційних номерів і рухався по вул. Слобідська з боку вул. Івана Мазепи в напрямку вул. Матюшенка, що призвело до падіння останнього на дорожнє покриття проїжджої частини та отримання ним тілесних ушкоджень у вигляді закритого уламкового внутрішньо-суглобового перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки зі зміщенням відламків, одного синця правого стегна, одного синця в проекції правого колінного суглобу, двох синців лівого колінного суглоба, чотирьох синців на лівій гомілці по зовнішній поверхні в верхній третині, чотирьох поверхневих забійних ран на лівій ступні, які складають єдиний морфологічний комплекс і згідно п.2.2.2. та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України за №6 від 17 січня 1995 року, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії водія Ланового регламентувалися вимогами пункту 15.13 ПДР, відповідно до яких, забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Належним виконанням вищевказаних вимог ПДР, водій ОСОБА_7 гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП, а тому його дії знаходяться в причинному зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної події.

Дії Ланового органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 звернулась із заявою про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням її підзахисного з потерпілим та повним відшкодуванням спричинених збитків;

обвинувачений ОСОБА_7 просив задовольнити вказану заяву; при цьому обвинуваченому судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що ОСОБА_7 не заперечував щодо його звільнення від кримінальної відповідальності;

потерпілим ОСОБА_4 також надано відповідну заяву про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з їх примиренням та відшкодуванням обвинуваченим спричиненої шкоди;

прокурор також не заперечував щодо задоволення вищевказаних заяв та відповідного звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до приписів ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Далі, згідно із ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинив з необережності, є особою не маючої судимості, маючого на утримані мати похилого віку, інваліда 3-групи, примирився з потерпілим ОСОБА_4 та відшкодував завдані ним збитки, що підтверджується відповідною заявою потерпілого.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинив з необережності, примирився з потерпілим та відшкодував завдані збитки, будучи обізнаним про право на звільнення від кримінальної відповідальності та підстави такого звільнення , не заперечував щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із його примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Суд приймає до уваги, що запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався, тому скасуванню не підлягає.

Ухвалою слідчого суді від 26.08.2022р. накладено арешт на автомобіль та мопед. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді підлягає скасуванню. Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі - автомобіль та мопед, після набрання ухвалою законної сили вважати повернутими за належністю власникам.

Відповідно до актів експертних досліджень, загальні витрати на проведення експертиз склали 1510,16грн., 1887,70грн., 1510,16грн., 2389,80грн.

Згідно із ч.1ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів повинно бути віднесено на витрати Держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.285-286, 288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяви захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000728 від 24.08.2022р., за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1510,16грн., 1887,70грн., 1510,16грн., 2389,80грн. за проведення експертних досліджень, віднести на витрати Держави.

Речові докази: транспортні засоби мопед та автомобіль, вважати повернутими за належністю ОСОБА_4 та відповідно ОСОБА_6 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.08.2022р. на вказані транспортні засоби скасувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1