печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

представник власника майна адвоката ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2023 прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке надійшло в провадження слідчого судді 04.07.2023.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Адвокат заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що необхідності вилучати телефон не було, оскільки він був наданий добровільно, а відтак клопотання є необґрунтоване.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000129 від 07.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Наказу № 120-о від 25 жовтня 2021 року ОСОБА_5 призначений з 26 жовтня 2021 року на посаду головного державного інспектора відділу моніторингу ризикових операцій Управління таргетингу Координаційно моніторингової митниці.

Таким чином, ОСОБА_5 , обіймаючий посаду головного державного інспектора відділу моніторингу ризикових операцій Управління таргетингу Координаційно моніторингової митниці є службовими особами.

Так, на підставі зібраних доказів 22.06.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у пропозиції надання та наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого службового становища.

В ході досудового розслідування 21 червня 2023 року о 13 год. 10 хв. 13 год. 48 хв., під час затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено мобільний телефон марки iPhone 13 Pro Max голубого кольору, який поміщено до спец пакету PSP 2099806, який належить останньому.

Прокурор вказує, що зазначені предмети мають значення речових доказів в значенні ст. 98 КПК України, а саме з цього телефону ймовірно ОСОБА_6 здійснювались дзвінки у яких останній висловлював пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, а також у ньому можуть зберігатись інформація щодо обставин вчинення злочину, яка може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до постанови від 22.06.2023 року зазначені речі визнані речовим доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Окрім цього, варто зазначити, що абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що прокурор звернувся в суд з даним клопотанням у строк.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження речових доказів, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, протилежне стороною захисту слідчому судді належним чином не доведено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 21 червня 2023 року о 13 год. 10 хв. 13 год. 48 хв., під час затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України а саме: мобільний телефон марки iPhone 13 Pro Max голубого кольору, який поміщено до спец пакету PSP 2099806, та який належить ОСОБА_6

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1