У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2023 року м.Київ

слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про обрання підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпро, громадянину України, з неповною середньою освітою, одруженому, офіційно не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимого вироком Деснянського районного суду м.Києва від 15.07.2022 за ч.1 ст.309, 71 КК України до 2 років обмеження волі,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003121 від 17.11.2022, за ознаками ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , 08.09.2023 подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до обставин інкримінованого правопорушення: 17.11.2022 ОСОБА_4 приблизно о 15 годині 40 хвилин, знаходячись за адресою: м.Київ, пр.Червоної Калини, 81-А, був зупинений працівниками поліції. В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено сім таблеток білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - мета дон (фена дон), масою 0,14 гр та один поліетиленовий згорток з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - мета дон (фена дон), загальною масою 2, 182 гр, що є великим розміром, які ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місці придбав у невстановленої особи,та зберігав без мети збуту.

08.09.2023 о 20:10 год. ОСОБА_4 було затримано та доставлено до суду на підставі ухвали слідчого судді від 08.09.2023 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309 КК України, а саме : у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, у великих розмірах, без мети збуту, оголошено 26.12.2022. Обґрунтованість підозри, повністю підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 17.11.2023 відповідно до якого, в ході особистого обшуку у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено 7 таблеток білого кольору та один поліетиленовий згорток з кристалоподібною речовиною білого кольору; за висновком експерта №СЕ-19/111-22/50279-НЗПРАП від 18.11.2022 у наданих дослідження речовинах білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон) загальною масою 2,182г.

Враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливу спробу уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливість здійснення незаконного впливу на свідків даного кримінального правопорушення; відсутність офіційного місця роботи, як постійного джерела доходу, та соціальних зв`язків, обумовлює можливість вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, прокурор клопоче про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначенням розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував обґрунтованість підозри, але через початок війни РФ вважав наявність кримінального провадження не актуальним. Пояснив, що не переховувався від органів досудового розслідування, а перебував із родиною у м. Дніпро. Просив призначити йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник підозрюваного заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на необґрунтованість клопотання прокурора, з огляду на наявність невідбутого покарання за вироком суду, виконання якого є обов`язковим.

Розглянувши доводі сторін, дослідивши письмові матеріали за клопотанням, слід дійти наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наведеними прокурором протоколами вчинених процесуальних дій.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

Таким чином на даний час сумніви в обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення у слідчого судді відсутні.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення невеликої тяжкості, в разі доведення вини останнього може бути призначено покарання максимальна межа санкції статті якого дорівнює 3 рокам позбавлення волі.

Відомості про наявність джерела доходу підозрюваного не підтверджені належним чином, оскільки сторона захисту належним чином не підтвердила факт про законність джерела доходу ОСОБА_4 , достатнього для власного утримання .

Враховуючи наведене, у слідчого судді не має сумнівів у тому, що ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення (пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) мають надзвичайно високий ступень. Наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання у даному випадку не є вирішальними обставинами і такими, що можуть вплинути на висновки слідчого судді. Не бажання ОСОБА_4 з`являтись до слідчого за викликом простежується, через ухвали слідчих суддів про надання дозволу на затримання.

Наявність ризику того, що підозрюваний, може незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показів та уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), є маловірогідним. ОСОБА_4 є малограмотною особою, ступень матеріального забезпечення та коло соціальних зв`язків якого, не дозволяють дійти до висновку про можливість здійснення певного тиску, або суттєвого впливу на свідків з метою зміни ними показів, що за обставинами інкримінованого правопорушення є недоцільним через процесуальне закріплення порядку вилучення виявлених речей, обіг яких обмежений у цивільному обороті.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням сукупності встановлених обставин, а також характеру, конкретних обставин та високої суспільної небезпечності інкримінованого йому злочину, дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні, яке встановлює заставу (Georgieva проти Болгарії, §§ 15 і 30-31), відтак слідчий суддя вважає, що застава у межах, встановлених законом для злочинів невеликої тяжкості, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому з врахуванням особи підозрюваного, тяжкості вчинення злочину, в якості альтернативи тримання під вартою йому встановлюється застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0003121 від 17.11.2022, за ознаками ч.2 ст.309 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, до 07.11.2023, включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі двадцяти прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA1012089, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26268059, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 07.11.2023, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. Не відлучатися із м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. Утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, за виключенням участі у слідчих діях.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1