Справа № 521/4721/23
Номер провадження:1-в/521/417/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «ОВК №14» (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відео конференції (дистанційного судового провадження) клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно нього, а саме:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого чотирьох малолітніх дітей, до засудження неофіційно працюючого, зареєстрованого та до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого 27.02.2019 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. 21.08.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області направлено для відбування, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019 року за ч. 4 ст. 296 КК України, покарання у виді 4 років позбавлення волі, суд

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся засуджений ОСОБА_5 з клопотанням про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ).

Засуджений ОСОБА_5 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Захисник засудженого в судовому засіданні просила суд задовольнити клопотання її підзахисного та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Представник колонії, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, вирішення питання про можливість застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залишив на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого відбуває засуджений покарання вправі вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким»).

Аналізуючи статтю 6 КВК України можна дійти висновку, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону.

Закон пов`язує умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з двома обов`язковими елементами: 1) доведення засудженим свого виправлення та 2) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного строку покарання.

Як вбачається з особової справи, засуджений ОСОБА_5 неодноразово судимий, а саме:

- 19.07.2005 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30.01.2006 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 22.07.2009 року умовно-достроково на 11 місяців 27 днів;

- 09.12.2010 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 27.01.2016 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 17.02.2017 року знятий з обліку;

-29.01.2018 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень. 26.09.2018 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області замінено несплачену суму штрафу в розмірі 850 гривень, покаранням у виді громадських робіт строком на 50 годин;

- 27.02.2019 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 21.08.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області направлено для відбування, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019 року за ч. 4 ст. 296 КК України, покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На теперішній час, засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019 року в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14».

Згідно матеріалів особової справи засудженого вбачається, що початок строку відбування покарання 24.04.2020 року, кінець строку 24.04.2024 року.

Під час тримання в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор №22», з 24.04.2020 року по 27.06.2020 року, до праці не залучався, заохочень не мав. До дисциплінарної відповідальності притягувався 2 (два) рази. 27.06.2020 року прибув до державної установи «Одеська виправна колонія №14», за час відбування покарання на основному виробництві установи був працевлаштований в цеху металоконструкцій. До праці відноситься добре за що, був заохочений 1 (один) раз. Режим відбування покарання порушував, а саме має 6 погашених стягнень, після чого допустив 3 порушення режиму утримання. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, намагається адекватно реагувати на критику у свою адресу. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів якими користується. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Намагається не допускати порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Засуджений уникає проведення морального, правового, трудового, естетичного, фізичного, санітарно-виховного психологічного виховання. Участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організації не приймає.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 також встановлено, що на переконання адміністрації колонії, відповідно до витягу з протоколу №24 від 28.12.2022 року, засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Враховуючи тяжкість злочину, за яким ОСОБА_5 засуджено, його поведінку під час відбування покарання, зокрема значну кількість стягнень за час відбування покарання, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого та говорить про те, що засуджений не став на шлях виправлення та вперто не бажає цього робити.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, наведені в клопотанні засудженого ОСОБА_5 обставини та надані документи не можуть бути розцінені як такі, що свідчать про можливість його умовно-дострокового звільнення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що процес виправлення не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Таким чином, на даний час, суд вважає передчасним вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) - відмовити.

Копію ухвали направити засудженому та до Державної установи «Одеська виправна колонія №14».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом встановленого законом строку з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1