Справа № 216/619/23
провадження № 1-кп/216/437/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження строку застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

30 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0000756 від 12.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України, щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000756 від 12.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України.

В ході судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, оскільки під час обрання (застосування) та неодноразового продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що 08.04.2023 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу продовжено строк дії (застосування) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 02.06.2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України ризики, встановлені під час досудового слідства, передбачені п. п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились, а саме, під час досудового слідства встановлено та доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так п. 1 переховуватися від суду: обумовлений тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів та особливо тяжкого умисного злочину. Санкцією ч. 4 ст. 187 КК України передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.

Таким чином, в разі доведення вини ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, йому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15-ти років, і тому, побоюючись покарання, останній може переховуватись від суду, оскільки встановлено, що ОСОБА_11 25.02.2014 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 187 КК України, але після закінчення міри запобіжного заходу з 20.05.2014 року знаходився у розшуку, як особа, яка переховується від суду, що свідчить про продовження існування тих же ризиків переховування. Тим самим останній в подальшому може перешкоджати об`єктивному встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності.

п. 3 незаконно впливати на потерпілого та свідків, інших обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні: так, ОСОБА_8 , в порядку ст. 290 КПК України ознайомлений з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, тому є обізнаним про анкетні дані свідків, місце їх проживання, які допитані у кримінальному провадженні, та яких не допитано в суді, які викривали його у скоєні вказаних кримінальних правопорушеннях,знати ПІП експертів та спеціалістів, які проводили експертні дослідження у вказаному кримінальному провадженні, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді, адже останні викривають ОСОБА_11 у вчиненні злочинної діяльності.

Окрім того, зазначений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, матиме змогу безперешкодно спілкуватись з потерпілим, оскільки напад з метою заволодіння майном ОСОБА_12 відбувся за місцем мешкання останнього. При цьому, враховуючи обставини вчинення розбійного нападу у відношенні ОСОБА_12 , ОСОБА_8 перебуваючи на волі може здійснювати на нього тиск, таким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

п.5. вчинити інше кримінальне правопорушення: зазначений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15-ти років, що свідчить про продовження існування тих же обставин, які спонукали обвинуваченого до скоєння кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_12 , а саме: ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за корисливі тяжкі злочини, крім цього останній раз 17.12.2020 ОСОБА_8 був засуджений Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за умисний корисливий особливо тяжкий злочин, тобто злочин передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, та кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України, при чому, злочин передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, вчинений за аналогічних обставин.

Крім того, враховуючи введення на території України правового режиму воєнного стану у зв`язку військовою агресією Російської Федерації проти України, та бойовими діями, що ведуться на території України, та враховуючи призовний вік, у випадку залучення ОСОБА_8 до проходження військової служби, не буде забезпечено виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, тобто передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу.

Сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, оскільки жоден з таких заходів не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, враховуючи вищенаведені доводи.

Зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому запобіжній захід тримання під вартою, не може бути замінено на більш м`який.

Таким чином, на даний час не встановлено підстав вважати, що ризики, які враховувались при обранні та продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 зменшились чи відпали, тому на виконання завдань кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, існує необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Захисник, обвинувачений заперечують проти задоволення клопотання прокурора, просять замінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронного засобу контролю. Вважають, що ризики зазначені прокурором у клопотанні є надуманими, необгрунтованими та не підтверджені належними доказами, втратили актуальність на даний час. Обвинувачений довгий час перебуває під вартою, що суперечить нормам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшилися.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження запобіжного заходу в силу вимог ст. 199 КПК України, є обставини, які свідчать про те, що ризики які виправдовують тримання особи під вартою не зменшились та відсутня можливість завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Враховуючи те, що по даному кримінальному провадженню проводиться судовий розгляд, а строк дії ухвали суду від 08.04.2023 року закінчується 02.06.2023 року, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а саме: переховуватися від суду, що унеможливить дотримання розумних строків судового розгляду кримінального провадження та відповідно встановленню істини по кримінальному провадженню, вчиняти новий злочин, не зменшились. Суд дійшов висновку, що вищеперераховані обставини, дають достатні підстави вважати, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 197, 199, 314-316, 331, 334 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застсоування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, строком на 60 днів, тобто до 27 липня 2023 року включно.

Копію ухвали для її виконання направити начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3», прокурору для відома.

Копію ухвали вручити обвинуваченому для відома.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1