УХВАЛА

29 травня 2023 року

м. Київ

справа № 166/1241/20

провадження № 51-3286 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 26 березня 2020 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

За приписами пунктів 3, 4, 5 частини 2 статті 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Зі змісту касаційної скарги слідує, що скарга подана, зокрема, на вирок місцевого суду від 26 березня 2020 року, при цьому при обґрунтуванні вимог ОСОБА_4 вказує, що подія кримінального правопорушення відбулась 01 березня 2020 року, що викликає обґрунтований сумнів у даті постановлення вироку, а саме через 25 днів після події кримінального правопорушення.

Разом з цим, обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Як слідує зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 оскаржує судові рішення з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України), неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України) та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість (п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України).

Разом з цим, засуджений хоча і оскаржує судове рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, однак не наводить конкретних аргументів у цій частині, натомість доводи щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону зводяться до формального цитування положень КПК України, безвідносно до матеріалів цього кримінального провадження.

Також, посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, як підставу оскарження судових рішень, засуджений не наводить обґрунтування щодо відмінності принципового характеру у виді чи розмірі призначеного покарання, з огляду на положення

ст. 414 КПК України та враховуючи, що покарання за ч. 2 ст. 286 КК України йому визначено у мінімальному розмірі передбаченому санкцією цієї норми.

Окрім цього, засуджений за змістом касаційної скарги допускається суперечностей в частині вказівки статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою його було засуджено. Так, описуючи фактичні обставини кримінального провадження зазначає про засудження за ч. 2 ст. 286 КК України, а обґрунтовуючи вимоги скарги та у самій вимозі вказує на засудження за ч. 2 ст. 296 КК України.

Що стосується порушеної вимоги, то така має відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Так, ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити новий вирок у якому визначити йому міру покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України, із застосуванням іспитового строку визначеного ст. 75 цього Кодексу.

Однак, викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, оскільки рішення, яке просить заявник ухвалити після скасування, знаходиться поза межами повноважень Суду.

Окрім цього, засудженим в порушення ч. 5 ст. 427 КПК України не додано до касаційної скарги копій судових рішень, які оскаржуються.

Відсутність копій оскаржуваних судових рішень позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання чи в повній мірі дотримано вимоги до касаційної скарги (ст. 427 КПК України), у тому числі, щодо подання копій касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою засудженого.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 26 березня 2020 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3