Справа № 281/349/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000125 від 25 квітня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Лугини Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, неодружений, раніше не судимий

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України

в с т а н о в и в:

22.04.2023 близько 22:00 год. ОСОБА_3 прийшов за місцем проживання ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 . Під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла словесна перепалка, під час якої у ОСОБА_3 виник прямий умисел на завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_3 пішов до місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де в будинку взяв металеву деталь продовгуватої форми з гострим краєм, з якою повернувся до місця проживання ОСОБА_4 та даним предметом ОСОБА_3 наніс один удар в область лоба ОСОБА_4 , один удар в область лівого вуха та один удар в область правої лопатки. Також під час заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_4 схопив своєю лівою рукою металевий предмет, який ОСОБА_3 тримав у своїй правій руці, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав різану рану лівої руки.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , спрямованих на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , останньому завдано тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох саден в ділянці лоба зліва і в проекції лівої скроні на межі зовнішнім кутом лівого ока; синця по зовнішній поверхні лівої вушної раковини в середній частині, лінійної рани на його фоні; садна в проекції верхнього зовнішнього краю правої лопатки, не ушитої рани по внутрішній поверхні кінцевої фаланги третього пальця лівої кисті.

Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно за правилами, передбаченими ст.ст.381-382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений, що був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечую проти такого розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , що був представлений захисником ОСОБА_5 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпілим ОСОБА_4 також подано аналогічну заяву, згідно якої він не заперечує щодо розгляду обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги його заяву, в якій зазначено, що він не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України - в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його винуватість підтверджується відповідно до ч.2 ст.382 КПК України обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, а саме протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.04.2023 року, протокол огляду місця події від 04.05.2023 року з фототаблицею, протокол допиту потерпілого ОСОБА_4 від 25.04.2023 року, протоколом додаткового допиту потерпілого від 09.06.2023 року, висновок судово-медичного експерта від 26.04.2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 06.06.2023 року, вважає що винуватість ОСОБА_3 у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, які не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я або незначну втрату працездатності доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

На підставі викладеного, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючої покарання обставини (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку) та обставини, що обтяжує покарання відповідно до вимог ст.67 КК України (вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння), дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, не працює, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст.50 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання немає.

Прокурором подано суду матеріали досудового розслідування №0000125 від 25 квітня 2023 року щодо ОСОБА_3 , які зібрані відповідно до вимог КПК України та підлягають зберіганню разом зі справою.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Матеріали досудового розслідування №0000125 від 25 квітня 2023 року щодо ОСОБА_3 - зберігати разом зі справою.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1