Єдиний унікальний номер 725/3309/23
Номер провадження 1-кп/725/78/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000148 від 14.09.2022 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернівці, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимий, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2021 № 232 військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_4 призначено на посаду навідника-оператора 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення, як такого, що з 12.11.2021 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за контрактом солдата ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного громадянина України захищати Вітчизну, суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року

№ 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід прийти до висновку, що солдат ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану.

Отже судом встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 , який проходить військову службу на посаді навідника-оператора 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 ,у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 05.08.2022 близько 08:50 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та вибув до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 09.09.2022.

Так, 09.09.2022солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи самостійно з`явився до п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що за адресою: Чернівецька область, м. Чернівці, вул.Антіна Кравса, 1, чим припинив вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю. Підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті. Просив суворо не карати. Вказав, що вимушено залишив військову частину, оскільки лікувався, а також доглядав за вагітною дружиною. Додав, що під час несення служби приймав участь у активних бойових діях. А також зазначив, що не відмовляється від подальшого проходження військової служби і готовий повернутися для проходження служби у військову частину.

Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.

За згодою учасників судового засідання розгляд цього кримінального провадження відбувається без виклику свідків, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Судом досліджено дані про особу обвинуваченого, відповідно до яких: ОСОБА_4 раніше не судимий. Не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше перебував на психіатричному обліку, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні неповнолітньої дитини суд визнає, як обставини, що відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 66 КК України пом`якшують його покарання.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.

При цьому також враховується, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, даючи оцінку діям обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, характеризуючи дані на обвинуваченого, що підтверджено наявними у провадженні документами вирішуючи питання про призначення покарання, виходячи із загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і до нього можливо застосувати норми статей 75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Речових доказів і судових витрат у справі не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. 371, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і, відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: не буде виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації (на період проходження військової служби командира військової частини); буде повідомляти уповноважений орган з питань пробації (на період проходження військової служби командира військової частини) про зміну місця свого проживання і буде періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації (на період проходження військової служби командира військової частини) для відповідної реєстрації.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1