ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/750/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/959/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 190 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме представника Мінсоцполітики ОСОБА_8 , належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Валківського районного суду Харківської області від 16 05 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарівка Валківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України з призначенням йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34 000 гривень.

Судом встановлено, що у середині серпня 2022 року, встановити точну дату та час не представилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги ВПО, порядок призначення та виплати якої передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ №332 від 20.03.2022, особисто подав заяву про взяття його на облік в електронній формі за допомогою мобільного додатка Порталу Дія, під час заповнення якої вніс недостовірні дані щодо адреси свого фактичного місця проживання/перебування, а саме: АДРЕСА_2 , та пройшов електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, тим самим отримав статус ВПО. При цьому ОСОБА_7 був попереджений про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної державної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей.

В результаті ОСОБА_7 безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у виді державної допомоги ВПО за період з 08 09 2022 року по 07 04 2023 року в розмірі 16000 грн. згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ №332 від 20.03.2022, якими він розпорядився на власний розсуд, чим завдав державі в особі Міністерства соціальної політики України майнову шкоду на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обмані (шахрайство).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із таким рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок змінити та застосувати до нього положення ст. 45 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що оскільки він є особою раніше не судимою, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінального проступку, повністю відшкодував спричинену шкоду, то наявні всі підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 просив задовольнити вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Прокурор не вбачала підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Представник потерпілого, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення дотримані.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується апеляційних доводів щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 45 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.45 КК України звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, у випадках, коли така особа після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані неї збитки або усунула заподіяну шкоду.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 12 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», зокрема у п.3 надано роз`яснення щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

На переконання колегії суддів у даному кримінальному провадженні підстави для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_7 щодо його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям відсутні.

Колегія суддів констатує, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального проступку особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи (встановлення істини в справі, з`ясування невідомих фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину).

Як вбачається з обвинувального акту, орган досудового розслідування за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 190 КК України, вчиненим ОСОБА_7 не визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - активне сприяння розкриттю злочину, що свідчить про те, що ОСОБА_7 не надавав органам досудового розслідування будь - якої допомоги у встановленні невідомих їм обставин справи.

На думку колегії суддів, ОСОБА_7 наголошуючи на наявності у його діях активного сприяння розкриттю злочину, ототожнив поняття визнання вини обвинуваченого з активним сприянням розкриттю злочину.

Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_7 виконав всі дії, внаслідок яких йому було безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у виді державної допомоги ВПО за період з 08 09 2022 року по 07 04 2023 року, у розмірі 16000 гривень, якими останній розпорядився на власний розсуд, чим завдано майнової шкоди державі в особі Міністерства соціальної політики України.

На переконання колегії суддів, та обставина, що ОСОБА_7 визнав провину у скоєному, не свідчить про його дійове каяття, оскільки за вищевказаних обставин заперечення факту заволодіння майном шляхом обману, в умовах очевидності вчинення кримінального проступку саме обвинуваченим, зі сторони останнього було б нелогічним.

З огляду на матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 лише визнав ті обставини, які були встановлені органом досудового розслідування після викриття скоєних ним протиправних дій.

Матеріали кримінального провадження та апеляційна скарга ОСОБА_7 не містять даних про конкретно допомогу, надану ОСОБА_7 з приводу саме невідомих обставин органам дізнання або досудового слідства.

Проаналізувавши вищезазначені обставини кримінального провадження та за відсутності сукупності всіх визначених ст.45 КК України підстав, колегія суддів не погоджується із доводами обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, їх обґрунтовано покладено в основу обвинувального вироку. У вироку суду наведені обґрунтовані висновки та докладні мотиви прийнятого процесуального рішення, а також доведення вини обвинуваченого ОСОБА_7 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Зважаючи на те, що колегією суддів не виявлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би підставою для зміни або скасування оскарженого вироку суду першої інстанції у кримінальному провадженні, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.ст. 7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Валківського районного суду Харківської області від 16 05 2023 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 190 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4