Справа №: 671/1729/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора

ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську матеріали кримінального провадження № 00000243 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бубнівка Волочиського району Хмельницької області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку листопада 2019 року, точний час під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння грошовими коштами інших осіб, шляхом обману, за допомогою мережі інтернет, а саме: соціальної мережі «Facebook», під приводом продажу одягу.

В січні 2020 року, точний час під час досудового розслідування не встановлено, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 , в соціальній мережі «Facebook» розмістила оголошення про продаж одягу (сукні), достовірно знаючи про відсутність у неї вказаних товарів.

Так, 31 січня 2020 року ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_6 , за допомогою мобільного додатку «Messenger» повідомила останній неправдиві відомості про можливість придбання у неї одягу (сукні) та проведення оплати за товар шляхом перерахунку грошових коштів на банківську карту ОСОБА_4 , на що потерпіла погодилась.

В подальшому, об 11 год. 27 хв. 31 січня 2020 року, перебуваючи у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вона чинить протиправно, з метою поліпшення свого майнового становища, шляхом обману, під приводом продажу одягу через оголошення у соціальній мережі «Facebook», заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 на суму 390 гривень, які остання перерахувала із власної банківської картки № НОМЕР_1 одним платежем на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходилась у розпорядженні ОСОБА_4 , якими, отримавши у розпорядження, ОСОБА_4 скористалась на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 390 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

В подальшому, в лютому 2020 року, точний час під час досудового розслідування не встановлено, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 в соціальній мережі «Facebook» розмістила оголошення про продаж одягу (куртки), достовірно знаючи про відсутність у неї вказаного товару.

Так, 28 лютого 2020 року ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_7 , за допомогою мобільного додатку «Messenger», повідомила останній неправдиві відомості про можливість придбання у неї одягу (куртки) та проведення оплати за товар шляхом перерахунку грошових коштів на банківську карту ОСОБА_4 , на що потерпіла погодилась.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 , використовуючи попередньо розміщені нею у соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж одягу, о 20 год. 13 хв. 29лютого 2020 року, перебуваючи у АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вона чинить протиправно, з метою поліпшення свого майнового становища, шляхом обману, під приводом продажу одягу (куртки) через оголошення у соціальній мережі «Facebook», повторно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 на суму 380 гривень, які остання перерахувала із власної банківської картки № НОМЕР_3 одним платежем на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходилась у розпорядженні ОСОБА_4 , якими, отримавши у розпорядження, ОСОБА_4 скористалась на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 380 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

В подальшому, в березні 2020 року, точний час під час досудового розслідування не встановлено, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 в соціальній мережі «Facebook» розмістила оголошення про продаж одягу (джинсового костюму), достовірно знаючи про відсутність у неї вказаного товару.

Так, 17 березня 2020 року ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_8 , за допомогою мобільного додатку «Messenger» повідомила останній неправдиві відомості про можливість придбання у неї одягу (джинсового костюму) та проведення оплати за товар шляхом перерахунку грошових коштів на банківську карту ОСОБА_4 , на що потерпіла погодилась.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 , використовуючи попередньо розміщені нею у соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж одягу, о 10 год. 28 хв. 17 березня 2020 року, перебуваючи у АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вона чинить протиправно, з метою поліпшення свого майнового становища, шляхом обману, під приводом продажу одягу (джинсового костюму) через оголошення у соціальній мережі «Facebook», повторно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 на суму 398 гривень, які остання перерахувала із власної банківської картки № НОМЕР_4 , одним платежем на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходилась у розпорядженні ОСОБА_4 , якими, отримавши у розпорядження, ОСОБА_4 скористалась на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 398 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

27 липня 2023 року прокурор Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 469-472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнала свою винуватість в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях.

Сторони вважають, що для укладення цієї угоди істотне значення мають наступні обставини:

- щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючими обставинами;

- відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України;

- ОСОБА_4 є особою, що раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно;

- наявність письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості

Вказані обставини, як зазначено в угоді, можуть бути враховані при призначенні покарання.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 , а саме: за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачена та її захисник підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 надійшли заяви з проханням про розгляд справи у їх відсутності, просили затвердити угоду.

З`ясувавши у обвинуваченої, що вона цілком розуміє:

1) що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на її користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом;

та переконавшись в судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, оскільки її умови: не суперечать вимогам закону (обвинуваченій ОСОБА_4 характер обвинувачення є зрозумілим, вона вину визнала повністю і беззастережно, її дії за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковано вірно), умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, тому наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 слід призначити узгоджене сторонами покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Укладену 27 липня 2023 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Згідно зі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Хмельницького РВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , в чохлі чорного кольору із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_7 , - конфіскувати в дохід держави;

- банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1