Справа № 761/3920/22
Провадження № 1-кс/761/2521/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000601,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000601, а саме на автомобіль марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині визначення місця зберігання - гаражному приміщенні по місцю проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту клопотання відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки всі необхідні дослідження транспортного засобу проведені, а його подальше зберігання в умовах майданчику тимчасового утримання транспортних засобів призводить до псування автомобіля та нарахування суми коштів за його зберігання. На підставі викладеного, заявник просить скасувати арешт на даний автомобіль.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не прибула, при цьому звернулась із заявою про розгляд даного клопотання за її відсутності.

Прокурор в судове засідання також не прибув.

Проаналізувавши матеріали клопотання, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ГУНП в Київській області, за процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000601 від 12.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Далі, як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року в рамках згаданого кримінального провадження накладено арешт на автомобіль марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , помістивши його на територію майданчику тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому такий арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Водночас, слідчим суддею не встановлено в судовому засіданні обґрунтованих та беззаперечних обставин щодо відсутності потреби у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, про що в першу чергу має свідчити істотне зменшення або повна відсутність ризиків (пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження), передбачених ст. 170 КПК України, а лише посилання у клопотанні на відсутність таких ризиків не може само по собі свідчити про їх відсутність. При цьому арешт на вказане майно було накладено в рамках необхідності забезпечення збереження речових доказів, і з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема предмету досудового розслідування (дослідження обставин ДТП), такий арешт є цілком прийнятним та необхідним, в тому числі і на поточний момент, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, зокрема і в частині визначення місця зберігання.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно з п. 32 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою КМУ №1104 від 19 листопада 2012 року, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а отже негативні наслідки для ОСОБА_3 в частині необхідності сплати коштів за зберігання транспортного засобу відсутні.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000601, а саме на автомобіль марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині визначення місця зберігання - гаражному приміщенні по місцю проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1