Провадження № 1-кс/761/8884/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Шевченківський районний суду м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ТЕРАСА» про скасування арешту майна в частині заборони користування та володіння транспортним засобом,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ТЕРАСА» про скасування арешту майна в частині заборони користування та володіння транспортним засобом, в межах кримінального провадження № 0000062 від 25.01.2023.

Клопотання вмотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 31.01.2023 року в межах кримінального провадження № 0000062 від 25.01.2023, було накладено арешт на автомобіль марки «Hyndai I10», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ТЕРАСА», що зареєстроване за адресою: м.Київ, вул. Липська, 15.

Клопотання мотивоване, тим, що арешт на вищевказане майно накладено необґрунтовано та на даний час відпала потреба в арешті цього майна, оскільки всі експертизи транспортного засобу на даний час в межах кримінального провадження проведені.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала з мотивів у ньому наведених та просила його задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Разом з тим, його неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2023 по справі № 761/3527/23, провадження № 1-кс/761/2563/2023 накладено арешт на автомобіль марки «Hyndai I10», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ТЕРАСА», що зареєстроване за адресою: м.Київ, вул. Липська, 15, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, арешт на майно було накладено з метою збереження речових доказів, які на собі міг зберегти автомобіль та позбавлення можливості подальшого розпорядження, приховування, або відчуження вищевказаного майна.

Водночас, на даний час підстави, які слугували накладенню арешту на майно, перестали існувати, оскільки всі необхідні слідчі дії пов`язані з цим автомобілем проведені.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на вищезазначене майно, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Крім того, прокурор на виклик в судове засідання для спростування доводів представника власника майна не з`явився та не довів необхідності збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

А тому, необхідно скасувати арешт, накладений на марки «Hyndai I10», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ТЕРАСА», що зареєстроване за адресою: м.Київ, вул. Липська, 15, в частині заборони користування та володіння транспортним засобом.

На підставі наведеного, клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ТЕРАСА», про скасування арешту майна слід задовольнити, а арешт майна в частині права користування та володіння - скасувати.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт в частині права користування та володіння транспортним засобом -автомобілем марки «Hyndai I10», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ТЕРАСА», що зареєстроване за адресою: м.Київ, вул. Липська, 15, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31.01.2023 в межах кримінального провадження № 0000062 від 25.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 15 год. 00 хв. 09 червня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1