УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000377 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням, в якому просила суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів посилаючись на те, що стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який невдовзі закінчується, ризики, які були підставою для обрання та продовження даного запобіжного заходу не змінилися.

17.05.2023 року слідчим суддею Нововолинського міського суду Волинської області постановлено ухвалу, згідно якої стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.07.2023 року включно без визначення застави.

В подальшому строк тримання під вартою продовжувався до 17.08.2023 року.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено та існують обставини, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного

із позбавленням волі, зможе здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків

та експертів.

З метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду за межами території України або на території України. Він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину: згідно санкції ст. 115 ч. 1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 зможе перешкоджати проведенню судового розгляду кримінального провадження.

На думку прокурора обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі матимете можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, схиляючи їх надавати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати суду шляхом вмовляння, погроз чи підкупу.

Також зазначені обставини свідчать про те, що на даний час заявлені ризики не зменшилися та існують ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, відносно обвинуваченого не може запобігти вищевказаним ризикам та не може бути застосовано щодо останнього.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти заявленого прокурором.

Судом встановлено наступне:

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. ОСОБА_4 посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи (продовжуючи строк) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від соціуму більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Справа «Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони, судом встановлено, що підстав для скасування або зміни запобіжного заходу судом не вбачається, суд вважає обґрунтованим думку прокурора про те, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки аналіз характеризуючих на особу дають обґрунтовані підстави вважати, що ризик ухилення від суду, впливу на свідків та ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень реально існує.

Тому, зважаючи на викладене суд, оцінює обраний запобіжний захід як доцільний, та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів без внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.9 Закону України «Про міжнародні договори», ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 331, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою на 60 днів без визначення застави, до 15 жовтня 2023 року включно.

Ухвала суду, може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити зацікавленим особам обвинуваченому, захиснику, прокурору, начальнику СІЗО та конвойній службі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1