Номер провадження: 11-кп/813/1597/23
Справа № 474/400/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Миколаївським апеляційним судом апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалуДоманівського районного суду Миколаївської області від 04.05.2023 року у кримінальному провадженні №0000009 від 11.03.2019 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою задоволено клопотання прокурора Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_8 та закрито кримінальне провадження, №0000009 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції послався на те, що в ході досудового розслідування було вжито вичерпні заходи для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлювались можливі свідки та очевидці, проводились необхідні слідчі дії, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, про підозру нікому повідомлено не було.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та відмовити прокурору в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки він у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення вказував на конкретну особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.366 КК України.

Потерпілий зазначає, що досудове розслідування по кримінальному провадженню здійснювалось тривалий час, протягом яких затягувалось проведення слідчих дій, в тому числі допити осіб, можливо причетних до вчинення злочину, коло яких також встановлене, оскільки заявником повідомляв органу досудового розслідування дані щодо осіб, зокрема стосовно директора школи Маркітан та вчителя фізичної культури ОСОБА_9 .

Апелянт зазначає, що досудове розслідування проводилось поверхнево та не було вжито всіх заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а місцевим судом поверхнево досліджено клопотання прокурора.

Судовий розгляд, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності ОСОБА_7 , оскільки, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не заявляв.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; колегія суддів приходить до висновку про таке.

Положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до абз. 4 ч .4 ст. 284 КПК, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в ході досудового розслідування слідчими було вжито вичерпні заходи для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлювались можливі свідки та очевидці, призначались експертизи, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, про підозру нікому повідомлено не було.

Однак, з такими висновками місцевого суду апеляційний суд не погоджується, з огляду на таке.

З фабули внесених до ЄРДР відомостей за №0000009 від 11.03.2019 року вбачається, що 28.12.2018 року, до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_7 , в якій він просить прийняти міри до директора школи ОСОБА_10 , оскільки останньою внесені неправдиві відомості до офіційних документів (т. 1 а.п. 1 (витяг з ЄРДР)).

З метою перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_7 та внесених до ЄРДР, органом досудового розслідування проведено низку слідчих дій, а саме:

-допит свідків ОСОБА_11 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ;

-повторний допит свідка ОСОБА_12 ;

-допит потерпілого ОСОБА_7 ;

-постанова слідчого від 11.12.2019 року про закриття к/п №0000009 (ухвалою слідчого судді від 23.01.2020 року скасовано дану постанову);

-постанова слідчого від 30.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про визнання його потерпілим (дана постанова скасована ухвалою слідчого судді від 14.02.2020 року;

-постанова слідчого від 17.02.2020 року про визнання ОСОБА_7 потерпілим та ряд інших слідчих процесуальних дій;

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000009 слідчим призначено психологічну експертизу ОСОБА_7 постановою слідчого від 02.03.2020 року, відомості щодо виконання якої в матеріалах справи відсутні.

Відомості про здійснення в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідуванні будь-яких інших слідчих (розшукових) дій матеріали кримінального провадження не містять. Так само матеріали справи не містять даних щодо продовження строку досудового розслідування, зупинення/відновлення такого строку.

Водночас, із матеріалів, наданих прокурором до суду першої інстанції, вбачається коло осіб, які можливо вчинили протиправні дії, на які вказував ОСОБА_7 в своїй заяві про вчинення злочину

Тобто, на час звернення прокурора із клопотанням до суду першої інстанції, а також на час розгляду такого клопотання, суд першої інстанції володів вказаною інформацією.

Матеріалами кримінального провадження №0000009 від 11.03.2019 року встановлені ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а також встановлене коло осіб, можливо причетних до його вчинення, проте вони не містять жодних вказівок прокурора-процесуального керівника з приводу проведення необхідних слідчих дій, направлених на встановлення об`єктивної істини у провадження, а також осіб, можливо причетних до вчинення злочину, а також з яких причин було здійснено затягування досудового розслідування кримінального провадження з 2019 року.

Більш того, прокурор (слідчий) наділений повноваженнями щодо прийняття постанови про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, серед яких є і встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Тобто, прокурором не здійснено контроль за досудовим розслідування кримінального провадження №0000009 від 11.03.2019 року та безпідставно звернено до суду першої інстанції із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В свою чергу, місцевий суд, дослідивши надані матеріали, безпідставно встановив наявність підстав для задоволення такого клопотання прокурора, незважаючи на те, що в результаті проведення слідчих дій фактично встановлено осіб, які ймовірно причетні до внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів.

При цьому, суд у мотивувальній частині ухвали зазначив, що вищевказана процесуальна норма, яка зобов`язує задовольнити відповідне клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, передбачає дві окремі самостійні підстави для прийняття такого рішення: закінчення строків давності та не встановлення причетних до протиправного діяння осіб.

Однак, такий висновок є хибними з огляду на те, що п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора і закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, визначених ст. 49 КК України, вбачаючи із матеріалів провадження дані щодо осіб, які могли вчинити кримінальне правопорушення, процесуальне рішення стосовно дій яких органом досудового розслідування та прокурором у передбаченому законом порядку не приймалося, суд допустив протиріччя з нормою процесуального закону, яке призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 лютого 2021 року (справа № 397/42/20).

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції безпідставно зазначив в оскарженій ухвалі про те, що встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, а тому закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, є необґрунтованим та суперечить вимогам закону.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурорне зміг надати суду раціонального пояснення відносно того, що заважало органу досудового розслідування, а також прокурорам-процесуальним керівникам, за наявності фактично встановленого кола осіб, які могли бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, виконати вимоги кримінального процесуального закону, зокрема забезпечити виконання приписів ст.2 КПК, якими визначенні завдання кримінального провадження, або прийняття рішення щодо закриття кримінального провадження з інших підстав, в тому числі, з огляду на висновки експертів, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що проведеними слідчими діями фактично було встановлено осіб, в діях яких орган досудового розслідування не встановив наявності складу будь-яких злочинів, але процесуальне рішення прийнято не було.

При цьому, той факт, що на даний час закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, не може слугувати безумовною підставою для закриття даного кримінального провадження з цих підстав, з урахуванням існування відомостей щодо осію, які на думку заявника, причетні до скоєння злочину, а тому клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, є необґрунтованим.

Таким чином, ініціювання прокурором клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, суперечить вимогам закону, та на думку апеляційного суду, може розцінюватися як спроба приховати невиконання уповноваженими особами органу досудового розслідування своїх обов`язків та відсутність процесуального контролю прокурора за проведенням досудового розслідування, за рахунок ініціювання прокурором прийняття судового рішення про закриття кримінального провадження без законних на це підстав, або небажання прийняття органом досудового розслідування та прокурором процесуального рішення в порядку п.п.1.2 ч.1 ст.284 КПК.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу

Зважаючи на вище викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової, якою в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а матеріали кримінального провадження повернути для проведення подальшого досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 284, 376, 404, 405, 407-409, 418, 419, 532 КПК, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 04.05.2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_8 та закрито кримінальне провадження, №0000009 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_8 , а матеріали кримінального провадження №0000009 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України повернути прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4