Справа № 344/8866/22
Провадження № 11-кп/4808/257/23
Категорія ч.1 ст. 121 КК України
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 03.03.2023 року, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у місті Івано-Франківськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, має малолітню дитину, останній раз судимого: 17.12.2019 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області за ч.1ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 25.05.2022 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 5639,8 грн процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

ОСОБА_6 визнаний винуватим в умисному тяжкому тілесному ушкодженні вчиненому за наступних обставин.

Так, 25.05.2022 року, близько 19 години, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 перебували поруч із будинком АДРЕСА_2 , де спілкувалися між собою. В цей час із під`їзду вказаного будинку на вулицю вийшов ОСОБА_6 та почав словесно конфліктувати із ОСОБА_8 . Перебуваючи під впливом негативних емоцій, ОСОБА_6 першим наніс один удар кулаком руки в ділянку грудної клітки ОСОБА_8 і між ними зав`язалась бійка.

Під час бійки ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи неправомірний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого, витягнув із рукава правої руки ніж і почав хаотично розмахувати ним перед ОСОБА_8 , а згодом наніс не менше одного цілеспрямованого удару ножем в ділянку грудної клітки потерпілому ОСОБА_8 . Після чого неправомірні дії ОСОБА_6 були припинені ОСОБА_9 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно проникаюча колото-різана рана в ділянці передньої поверхні грудної клітки, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 вважає судовий розгляд суду першої інстанції неповним, а вирок незаконним. Вважає висновки суду такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

Зазначає, що потерпілий ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дали суду неправдиві показання, які не узгоджуються між собою та не підтверджуються іншими дослідженими в суді доказами. Зокрема, згідно висновку СМЕ №27 від 13.07.2022 року, у ОСОБА_8 при надходженні виявлено в проекції мечовидного відростка поперечну рану розміром 3*4 см., раневий канал зліва направо, знизу вгору ОСОБА_8 було нанесено не менше одного удару. Однак, свідки вказали, що обвинувачений наніс потерпілому два удари ножем.

Крім того, у Висновку експерта №127 зазначено, що колоті-різані пошкодження, які заподіяні ножем, за ознаками будови (розмірами) не відповідають дослідженому пошкодженню. Вважає, що рана виявлена на тілі потерпілого не могла бути нанесена його ножем, оскільки більша за розмірами ніж лезо ножа.

Також суд не дав оцінку тому факту, що на ножі не було виявлено слідів крові.

Просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України.

До закінчення судового розгляду, прокурор відмовився від апеляційної скарги та просив закрити апеляційне провадження за його скаргою. В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого просив відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та наполягали на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про відмову від апеляційної скарги прокурора слід задовольнити та закрити апеляційне провадження в цій частині.

Згідно ст.403 КПК України у разі відмови особи, яка подала апеляційну скаргу, від своїх вимог та вразі якщо немає заперечень учасників апеляційного розгляду проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяву прокурора та закрити апеляційне провадження за його скаргою.

Що стосується апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , апеляційний суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Доводи апелянта про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Визнаючи ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, а саме у заподіянніпотерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які є небезпечними в момент заподіяння, суд першої інстанції виходив із сукупності безпосередньо досліджених доказів, які узгоджуються один з одним.

При цьому суд оцінив фактичні дані: з показань потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , висновків експертиз, письмових та речових доказів, які у сукупності підтверджують всі обставини обвинувачення визнаного судом доведеним. Зазначені докази також повністю спростовують апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , що він удар ножем потерпілому не наносив.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції сторонами кримінального провадження суду не надано.

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги показання потерпілого та свідків, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами по справі.

Суд першої інстанції належним чином дослідив та обґрунтував у вироку свої висновки щодо механізму, локалізації та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 . При цьому суд послався на висновок експерта №27 від 13.07.2022 року, згідно якого потерпілому було нанесено не менше одного удару в ділянку мечеподібного відростка.

Вказаний висновок не відповідає показанням потерпілого та свідка ОСОБА_15 , щодо двох ударів ножем, оскільки будується на кількості виявлених тілесних ушкоджень. Разом з тим, потерпілий дав показання, що намагався боронитись, а тому він та свідки могли розцінювати кожний випад Головка з ножем, як нанесення удару.

Крім того, факт наявності декількох пошкоджень на батніку потерпілого підтверджує висновок експертизи речей 126 від 24.06.2021 р.. Згідно висновку, такі пошкодження могли бути утворені вістрям гострого предмету. (т.1 а.с.236-241)

Не спростовують висновків суду і доводи, щодо висновку експерта №127, оскільки експерт не виключив можливість заподіяння такого тілесного ушкодження цим ножем за умови задовільної заточки леза. Разом з цим, перевірити стан заточки леза на момент вчинення інкримінованого злочину не є можливим.

Також не заслуговує на увагу апеляційного суду і доводи апелянта, що на ножі слідів крові не виявлено. Суд першої інстанції обґрунтовано послався на висновок експертизи № 65 від 17 червня 2022 року, згідно якого на ножі виявлено кров людини, приналежність якої до потерпілого ОСОБА_8 не виключається (т.1 а.с.227-229).

Враховуючи, що апеляційні доводи не знайшли свого підтвердження та не спростували правильність висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405,407КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора - закрити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 03.03.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим з моменту отримання ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_2