Провадження № 1-кс/750/4611/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в порядку ст.201 КПК України стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 04.06.2018 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

12.09.2023 до слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому захисник ОСОБА_4 просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був обраний ОСОБА_5 на заставу, визначивши її у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 214 720 грн, поклавши на підозрюваного відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки : прибувати до слідчого, прокурора, суд за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, здати на зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначає, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу, вважаючи, що більш м`який запобіжний захід у вигляді застави зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вказує, що на даний час фізичний стан підозрюваного задовільний, однак тривала заборона виходити на вулицю та дихати свіжим повітрям з обмеженням тривалості, яка передбачена триманням під вартою може мати негативні наслідки та фактично зробить його залежним від ліків на все життя. Підзахисний має постійне місце проживання, де мешкає вже не один рік, має міцні соціальні зв`язки, родину, утриманців, позитивно характеризується. Вказує, що при врученні підозри у ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину не був присутній адвокат, тому підозра особі фактично вручена не була. Також вважає саме повідомлення про підозру необгрунтованим. Щодо ризиків, то просив звернути на увагу на те, що вина підозрюваного не доведена, він раніше не судимий, його немає чого приховувати або знищувати, речові докази вилучені, є надуманим висновок сторони обвинувачення, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисник клопотання підтримав. Зазначив, що з час обрання запобіжного заходу сплинуло більше місяця, тому виникли підстави для зміни запобіжного заходу. Ухвала про обрання запобіжного заходу переглядалась апеляційним судом, проте це не є перешкодою для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який. Вказав, що більш м`який запобіжний захід у вигляді застави зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Підозрюваний має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, має батьків, є добровольцем на війні.Жодних слідчих дій з підозрюваним не проводиться. Разом з тим, на думку захисника, сторона обвинувачення намагається вчинити тиск на підозрюваного, так 24.08.2023 та 05.09.2023 до підозрюваного в СІЗО приходив операивний працівник, що свідчить про порушення вимог КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому участь захисника у проведенні будь-яких слідчих дій є обов`язковою. Просив врахувати, що підозрюваний на території Чернігівської області ніколи не був, прибув на місце події за один -два дні до обшуку. Не відповідає дійсності твердження сторони обвинувачення про затримання підорюваного о 17 год 45 год. Сторона захисту наполягає на тому, що підозрюваний був затриманий з початку проведення обшуку, перебував у кайданках. Також захисник вважає, що підозра була вручена з порушенням вимог КПК України. Захисник наполягає на тому, що у органу досудового розслідування нема жодного доказу причетності підозрюваного до вчиненого злочину. В ході особистого обшуку у ОСОБА_5 також не було вилучено жодної речі, яка б відповідала вимогам ст. 98 КПК України.

Підозрюваний також просив клопотання задовольнити. Наполягав на тому, що жодного відношення до злочину він не має. Поїхав відпочивати та допомогти у волонтерстві ОСОБА_6 разом з побратимом ОСОБА_7 , з яким раніше не був знайомий.

Прокурор просив залишити клопотання без задоволення. Зазначив, що підозра є обгрунтованою. Фактично ОСОБА_5 був затриманий після проведення обшуку, за правила проведення якого він був зобов`язаний не покидати місце проведення обшуку. Слідчі дії проводяться. За результатами проведення експертизи змивів з рук ОСОБА_5 було встановлено наявність на них рештків канабііоїдів. Ризики, визначені ст. 177 КПК України, є доведеними, існують і не зменшились. Вчинено особливо тяжкий злочин. разом з тим, не встановлено всі джерела походженя наркотичних засобів, місця їх зберігання та збуту. Також не встановлено наявність у підозрюваного постійного доходу.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно частини 4 цієї статті слідчий суддя розглядає дане клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002470 від 08.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України.

05.08.2023 о 17 год. 45 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ст. 208 КПК України.

06.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.08.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання підвартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» строком до 05.10.2023 без визначення розміру застави.

У судовому засіданні встановлено, що підставою звернення із цим клопотанням стало як факт того, що найсуворіший запобіжний захід обрано без врахування всіх обставин кримінального провадження, які були встановлені після застосування такого запобіжного заходу, так і те, що наразі відпала потреба у його застосуванні.

Крім того, сторона захисту вказала, що таке право на подання даного клопотання прямо передбачено положеннями КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то слідчим суддею враховується наступне.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися inabstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Як вбачається зі змісту ухвали про обрання підозрюваному запобіжного заходу,при її постановленні, з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу (у тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення) та зроблено висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Учасниками справи не заперечувалось, що ухвала місцевого суду про обрання запобіжного заходу була предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (за злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні якого, зокрема обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачено виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна).

Разом з тим, на думку слідчого судді, із плином часу, вказаний ризик зменшився незначною мірою, але не настільки, щоб виключити вказаний ризик або звести його до малоймовірності. При цьому, завершення досудового розслідування та визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту може спонукати підозрюваного до активних дій, у тому числі щодо переховування від органу досудового розслідування та суду.

За такого, слідчий суддя дійшов до висновку про продовження існування вказаного ризику.

Досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено, тому продовжує існувати ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.На даний час не встановлено всі джерела придбання наркотичних засобів, місця можливого зберігання наркотичних засобів, осіб, з якими підозрюваний міг спільно збувати наркотичні засоби.

Щодо ризику може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки не має офіційних джерел доходів в Україні та зберігав з метою збуту наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

Отже, слідчим суддею встановлено продовження існування ризиків, передбачених п.1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею також береться до уваги, що ОСОБА_5 у серпні 2022 року звільнився з місць позбавлення волі, і знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , зважаючи на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід, а саме застава, не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131, 132, 176-178, 193-194, 196, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15 вересня 2023 року о 15 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1