Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6511/23
Номер провадження 1-кс/711/1756/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси в режимі відеоконференції клопотання прокурора відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000225 від 24.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, який не є особою з інвалідністю, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, у кримінальному провадженні №0000225 від 24.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження №0000225 від 24.08.2022, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно придбали та в подальшому незаконно зберігали у житлі, яким тривалий час постійно разом користувалися, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс та психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін до 27.04.2023.

Так, 27.04.2023, у період часу з 10 години 48 хвилин по 15 годину 47 хвилин, під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою 5 039, 717 г та психотропну речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 133, 103 г, які підготовлені до незаконного збуту, та які ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_6 незаконно зберігали з метою збуту, та відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є особливо великими розмірами.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Окрім того, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно придбав та в подальшому незаконно зберігав у житлі, яким разом із ОСОБА_6 тривалий час постійно користувався, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , прекурсор, стосовно якого встановлюються заходи контролю - сірчану кислоту, з метою її використання для виготовлення психотропних речовин, до 27.04.2023.

Так, 27.04.2023, у період часу з 10 годин 48 хвилин по 15 годину 47 хвилин, під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено в літній кухні при вході з правої сторони полімерну пляшку із рідиною, що згідно з висновком експерта № КСЕ-19/124-23/5492 від 19.06.2023 є прекурсором, стосовно якого встановлюються заходи контролю - сірчаною кислотою. Кількість прекурсору (сірчаної кислоти) становить 110 см?, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є особливо великими розмірами.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 311 КК України - незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

27.04.2023 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КК України.

28.04.2023 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та 29.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

29.04.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси до підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.05.2023.

17.05.2023 ухвалою Черкаського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді від 29.04.2023 щодо обрання запобіжного заходу.

15.05.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000225 до шести місяців, тобто до 23.08.2023.

18.05.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 16.07.2023.

19.05.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 17.07.2023.

06.06.2023 ухвалою Черкаського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді від 18.05.2023 щодо продовження запобіжного заходу.

12.07.2023 ухвалами слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.08.2023.

15.08.2023 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

15.08.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та відповідно до вимог, передбачених ст. 290 КПК України, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

21.08.2023 ухвалами слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.09.2023, включно.

05.09.2023 ухвалою Черкаського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді від 21.08.2023 щодо продовження запобіжного заходу.

04.09.2023 сторона захисту ознайомилася з матеріалами досудового розслідування.

05.09.2023 обвинувальний акт скеровано до Черкаського районного суду Черкаської області.

07.09.2023 Черкаським районним судом Черкаської області скеровано до Черкаського апеляційного суду подання про визначення підсудності кримінального провадження за Кам`янським районним судом Черкаської області.

Згідно з інформацією щодо стадій розгляду судових справ Черкаського апеляційного суду та Кам`янського районного суду Черкаської області у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Причетність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, підтверджується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування, зокрема: протоколом обшуку від 27.04.2023, висновками судово-хімічних експертиз, відомостями протоколів негласних слідчих (розшукових) дій.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжуючи строк застосування обраного запобіжного заходу, а також переглядаючи законність цих рішень, слідчі судді встановили наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, підтверджується у світлі обставин цього кримінального правопорушення та особистої поведінки підозрюваного, його сімейного стану, відсутності офіційного працевлаштування та засобів до існування, тобто ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (ч.3 ст.307 КК України), яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, необхідно враховувати встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

ОСОБА_4 перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати із свідками у даному кримінальному провадженні, в тому числі з особами, які були залучені при проведенні слідчих дій, незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, є встановленим та доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_4 обвинувачується, оскільки стосовно останнього в суді з 23.08.2018 на розгляді перебуває кримінальне провадження, за яким він обвинувачується у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів чи їх аналогів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 311 КК України, та знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, не працює та не вживає заходів для пошуку працевлаштування чи постановлення на облік в центр зайнятості як особа, що шукає роботу, а відтак не має постійного джерела доходу, що в сукупності може спонукати його до продовження вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення чи вчинення іншого, та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного і необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою зможе забезпечити виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження.

Інших обставин, які сприяють застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено.

Встановлені в ухвалі слідчого судді ризики не зменшилися та продовжують існувати, а тому з метою їх запобігання, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно продовжити строк запобіжного заходу на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити. Додав, що у органу досудового розслідування перебувало кримінальне провадження №0000225 від 24.08.2022, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України. За адресою місця перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вилучено значну кількість наркотичного засобу. 05.09.2023 обвинувальний акт було скеровано до Черкаського районного суду Черкаської області, потім було направлено його до Черкаського апеляційного суду для направлення за територіальною підсудністю до Кам`янського районного суду Черкаської області. Встановлені в ухвалі слідчого судді ризики не зменшилися та продовжують існувати, а саме: ризик переховування від суду, обумовлюється тяжкістю покарання; ризик впливу на свідків, в матеріалах кримінального провадження наявні свідки, які були понятими; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 не працевлаштований, також стосовно останнього в суді з 23.08.2018 на розгляді перебуває кримінальне провадження, за яким він обвинувачується у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів чи їх аналогів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 311 КК України, та знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Додав, що слідство не надає доказів існування ризиків, на які посилається. Тиснути на свідків не є логічним, так як камерою зафіксовано хід слідчої дії, у виді розшуку. За тиск і вплив на свідка передбачене кримінальна відповідальність, так, дійсно розглядається обвинувальний акт в Соснівському районному суді м. Черкаси, однак винуватість не встановлена існує презумпція невинуватості. Тому не надано жодного доказу існування ризиків, на які посилається прокурор. Жодних біологічних слідів людини не вилучено із наркотичних засобів, які були виявлені в ході проведення обшуку. В підозрі відсутні докази збуту, навіть посилання на збут, крім посилання в статті обвинувачення. А також слідство і прокурор спеціально замовчують та не виконують свій обов`язок і не подають докази, які мають спростовувати винуватість ОСОБА_4 , так як наявні більше 10 експертиз, різних вилучених предметів, пакетиків із встановленою наркотичною речовиною, де відсутні відбитки пальців, папілярні візерунки ОСОБА_7 , що вказує, що дані предмети не його і він не має відношення до них взагалі. Більше того, в будинку не вилучили жодних рукавичок, які б свідчили, що підозрювані хоча б намагалися приховати свою діяльність. Просить відмовити у задоволенні клопотання через неаргументованість підозри та відсутності ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання. А також вказав, що за даною адресою вже перебував, приїздив туди в гості, до кого пригадати не може, напередодні затримання, вони із ОСОБА_6 заїхали в магазин АТБ, скупилися і поїхали вечеряти, а наступного ранку забігли працівники поліції в масках і затримали їх, речі не його, він просто приїхав туди в гості.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, копії матеріалів, які були подані стороною захисту на спростування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження №0000225 від 24.08.2022, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.307 КК України, а саме - незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах та за ч.3 ст.311 КК України - незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Санкцією ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Санкцією ч.3 ст.311 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.

Згідно положень ст.12 КК України вказані кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

27.04.2023 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КК України.

28.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та 29.04.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

29.04.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.05.2023.

17.05.2023 ухвалою Черкаського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді від 29.04.2023 щодо обрання запобіжного заходу.

15.05.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000225 до шести місяців, тобто до 23.08.2023.

19.05.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 17.07.2023.

12.07.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваним ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.08.2023.

15.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.

15.08.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та відповідно до вимог, передбачених ст.290 КПК України, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

21.08.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.09.2023, включно.

05.09.2023 ухвалою Черкаського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді від 21.08.2023 щодо продовження запобіжного заходу.

04.09.2023 сторона захисту ознайомилася з матеріалами досудового розслідування.

05.09.2023 обвинувальний акт скеровано до Черкаського районного суду Черкаської області.

07.09.2023 Черкаським районним судом Черкаської області скеровано до Черкаського апеляційного суду подання про визначення підсудності кримінального провадження за Кам`янським районним судом Черкаської області.

Згідно з інформацією щодо стадій розгляду судових справ Черкаського апеляційного суду та Кам`янського районного суду Черкаської області у справі за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не призначено підготовче судове засідання.

В такому разі, прокурором цілком дотримано належної правової процедури, передбаченої ч.6 ст.199 КПК України, відповідно якої, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також продовжуючи строк застосування обраного запобіжного заходу, слідчі судді встановили наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні інкримінованому йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, залишається обґрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання встановлений у судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Посилання стороною захисту на долучені висновки експертиз про відсутність відбитків пальців та біологічних зразків ОСОБА_4 на всіх вилучених предметах та пакетах наркотичних засобів, як на аргументацію відсутності обґрунтованої підозри не береться слідчим суддею до уваги із наступних обставин. Дані докази сторони захисту мають досліджуватися при вирішенні справи по суті, а не виривати їхнє значення із контексту невинуватості особи. Адже, не говорячи про винуватість, при вирішенні питання застосування чи продовження застосування запобіжного заходу, варто звертати увагу, що відносно ОСОБА_4 таки наявний обвинувальний акт за аналогічні кримінальні правопорушення який вже є предметом розгляду Соснівського районного суду м.Черкаси та 05.09.2023 скеровано нове обвинувачення до суду. В такому разі, необхідність забезпечення вже обвинуваченим ОСОБА_4 , виконання своїх процесуальних обов`язків стає ще актуальніше з метою забезпечення якнайшвидшого судового розгляду обвинувального акту відносно нього, так як ризик переховування, за зазначених обставин, не нівелюється, а стає ще актуальнішим. При цьому, взято до уваги, що під час обшуку було виявлено спеціальний засіб, який може допомагати особам здійснювати конспірацію своїх дій, а не підтримувати конституційне право на таємницю спілкування, на що вказував адвокат у судовому засіданні, що також підтверджує необхідність детальнішого з`ясування всіх обставин у виді версій сторони захисту в порівнянні із обвинуваченням, в ході судового розгляду обвинувального акту.

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_4 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та його продовженні з підстав, зазначених вище.

Зокрема, існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оцінюється судом в світлі обставин цього кримінального правопорушення та особистої поведінки підозрюваного, його сімейного стану, відсутності офіційного працевлаштування та засобів до існування, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (ч.3 ст. 307 КК України), яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від суду. Як вже зазначалося, актуальність даного ризику не зменшилася, а навпаки, збільшилася із складанням та направленням обвинувального акту вдруге за аналогічні кримінальні правопорушення.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За даних обставин, наявність даного ризику не можна віднести до рівня ймовірного припущення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Підозрюваний(обвинувачений) ОСОБА_4 перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати із свідками у даному кримінальному провадженні, в тому числі з особами, які були залучені при проведенні слідчих дій, незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань для будування версії захисту, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_4 підозрюється, оскільки стосовно останнього в суді з 23.08.2018 на розгляді перебуває кримінальне провадження, за яким він обвинувачується у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів чи їх аналогів та передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.313, ч.3 ст.311 КК України, та знову підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, не працює та не вживає заходів для пошуку працевлаштування чи постановлення на облік в центр зайнятості як особа, що шукає роботу, а відтак не має постійного джерела доходу, що в сукупності може спонукати його до продовження вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення чи вчинення іншого, та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного і необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Окремо слід зазначити, що наявність обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не може в прямій мірі вказувати на вчинення злочинів, однак може вважатися достатньою підставою розцінюватися як наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, особливо у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що може мати місце при повторності вчинення вказаних злочинів неодноразово, при цьому враховано, що останній непрацюючий і вказана незаконна діяльність була єдиним джерелом прибутку, виходячи із розмов, здобутих в ході санкціонованих негласних слідчих дій.

Отже, підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини які при цьому враховувались при продовженні строку обраного запобіжного заходу, не змінились, а ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами та необґрунтованості існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій. Таким чином, встановлено, що наявність ризиків не зменшилася, проміжок часу, що пройшов з моменту затримання підозрюваного не може, в даному випадку, переважати над вагомістю для суспільства забезпечення відповідальності особи у разі доведення вини у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, особливо, що стосується їхнього розповсюдження. При цьому, слід зазначити, що до ОСОБА_4 вказаний запобіжний захід застосовується п`ятий місяць із урахуванням зазначених обставин.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину у сфері незаконного обігу психотропних речовин, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу психотропних речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід, з урахуванням вимог ч.1 ст.197 КПК України, має бути продовжений на 30 днів, тобто до 17.10.2023 включно.

Доводи сторони захисту враховані при обрані строку застосування запобіжного заходу з метою забезпечення, щоб обвинувачення відносно особи, яка утримується під вартою, була предметом першочергового розгляду у суді і суд першої інстанції індивідуально визначив необхідність продовження застосування даного запобіжного заходу.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, що слідує із мотивів наведених вище та узгоджується із встановленим законодавцем правом щодо не застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави при вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, слідчим суддею детально наведені всі підстави необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 саме на даному етапі скерування обвинувального акту до суду до проведення підготовчого судового засідання і не може ототожнюватися із наведенням лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 17.10.2023, включно.

Строк дії ухвали визначити до 17 жовтня 2023 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ - для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.09.2023.