Справа № 755/8482/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002199 від 19.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балабанівки, Оратівського району, Вінницької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

18.10.2022 року, приблизно о 11 год. 45 хв., ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Сивашська, 9, на території гаражного кооперативу «Скіф», в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 , де перебував ОСОБА_5 . В цей час, у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_5 на відстань витягнутої руки, та наніс кулаком правої руки один цілеспрямований удар в область обличчя ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії відносно останнього.

Згідно Висновку експерта № 042-1527-2022 від 03.01.2023 року, при проведенні судово - медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження:

а) травма м`яких тканин рота: синці - на червоній каймі верхньої губи зліва ближче до кута рота з розповсюдженням на слизову її оболонку, на червоній каймі нижньої губи зліва; садна - на фоні даних синців; крововилив - на слизовій оболонці нижньої губи відповідно 3-4-му зубам нижньої щелепи зліва.

Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від однократної травмуючої дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну та обставинам, вказаним у описовій частині Постанови, тобто 18.10.2022 року, та можуть бути спричинені за обставин та у спосіб, вказаних ОСОБА_5 , під час проведення слідчого експерименту 08.11.2022 року за його участю.

Кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у підпункті даних Підсумків, які не супроводжувалися розвитком небезпечних для життя явищ, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно до п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил», так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення саден, синців, крововиливів у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до шести діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе за ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, щиро кався, та зазначив, що всі обставини, які викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце сконання ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності, зокрема, він розумів, що його дії носили умисний злочинний характер, у чому він щиро розкаюється, зокрема показав, що його дівчина повідомила, що власник гаражного боксу, образливо до неї чіплявся, погрожував фізичною розправою, після чого він 18.10.2022 року, прийшов до гаражного боксу та хотів поговорити з чоловіком, який ображав його дівчину, однак чоловік поводив себе агресивно, після чого він не стримався та вдарив останнього. За свій вчинок вибачився перед потерпілим, жалкує що так трапилося.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що на передодні, незнайома йому жінка купила місце в гаражному кооперативі, напроти його гаражу. Одного, дня, через те, що її транспортний засіб не зручно був припаркований, йому не вдалося виїхати з гаражу, після чого він прохав охоронця, щоб прибрали автомобіль. На наступний день, прийшла власниця автомобіля та почала його ображати, через декілька днів, автомобіль дівчини знову йому перешкоджав виїхати з гаражу, після чого він просив охоронця та керівника гаражного кооперативу, щоб дівчина прибрала свій автомобіль, однак дівчина прийшла разом з батьком та відмовилася перепаркувати свій автомобіль, на наступний день до гаражного боксу прийшов обвинувачений, та відразу вдарив його кулаком правої руки в обличчя, після чого він викликав працівників поліції.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , вислухавши думку потерпілого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями наніс легкі тілесні ушкодження потерпілому, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ у справі, а саме: оптичний носій інформації CD-R на якому міститься відеозапис слідчого експерименту від 08.11.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_5 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта № 042-1527-2022 від 03.01.2023 року) у розмірі 2672 ( дві тисячі шістсот сімдесят дві) гривень 00 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: