08.06.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 633/224/20
Провадження № 1-кп/533/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 у, обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

06 червня 2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що 10.04.2023 ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. З метою запобігання ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України просив продовжити обвинуваченому строк застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . На думку прокурора, вказані ним ризики не зменшилися та не перестали існувати.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не заперечував, але просив суд встановити домашній арешт у певний час доби для того, щоб він зміг працювати вантажником на ринку, що знаходиться поруч близько 200 метрів від дому, з 08.00 години до 15.00 години приблизно.

Суд, вислухавши пояснення прокурора та обвинуваченого, дослідивши окремі матеріали кримінального провадження, установив таке.

У провадженні Печенізького районного суду Харківської області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та сховище, за обставин викладених в обвинувальному акті, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Під час перебування кримінального провадження у Печенізькому районному суді Харківської області розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема у зв`язку з неявкою обвинувачених.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22, ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Печенізького районного суду Харківської області - на Козельщинський районний судом Полтавської області.

15 вересня 2022 року матеріали кримінального провадження надійшли до Козельщинського районного суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2022 матеріали кримінального провадження розподілено головуючій судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Козельщинського районного суду від 15.09.2022 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, прийнято до провадження головуючою суддею, призначено підготовче судове засідання.

Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою обвинувачених.

Ухвалою суду від 01.02.2023 задоволено клопотання прокурора, надано дозвіл на затримання обвинувачених, оголошено їх розшук та зупинено провадження у кримінальній справі.

10.04.2023 до суду надійшов протокол затримання обвинуваченого ОСОБА_4 09.04.2023 о 12 годині 30 хвилин.

10.04.2023 ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 07 червня 2023 року включно, заборонено обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності з`являтися за викликом до прокурора або суду. Покладено на обвинуваченого певні обов`язки, визначені в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 06.06.2023 кримінальне провадження у частині обвинувачення ОСОБА_5 закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Відповідно до частини першої статті 7 Кримінального процесуального кодексу України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 22 цього Кодексу ) та диспозитивність (стаття 26 цього Кодексу ).

Частина третя статті 315 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок розгляду судом клопотань про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження на підготовчому судовому засіданні на підставі правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу .

Водночас, частиною п`ятою статті 132 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу , і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина перша статті 194 Кримінального процесуального кодексу України ).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, в обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, що визначені у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме обвинувачений може:

1) переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказані злочини відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, та те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинення злочинів добровільно не звернувся до правоохоронних органів, з місця їх вчинення зник з метою подальшого переховування від правоохоронних органів та ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, у зв`язку з неявкою у судові засідання судовий розгляд було зупинено, а обвинуваченого оголошено у розшук;

2) незаконно впливати на потерпілих свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків і потерпілих;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, однак на даний час обвинувачується у вчиненні декількох тяжких кримінальних правопорушень.

Оцінюючи наявність заявлених ризиків, суд виходить з таких міркувань.

Суд погоджується з прокурором, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи несудимим, обвинувачується у вчиненні злочинів (декілька епізодів), за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років. Також суд погоджується, що на даний час у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 мають місце певні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави стверджувати, що обвинувачений може: переховуватися від суду, про що свідчать його неодноразові неявки до суду, а також невиконання свого процесуального обов`язку, що полягає у прибутті за викликом до суду, а в разі неможливості прибуття за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити суд про це.

Таким чином, судом встановлена актуальність існування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, що обумовлює необхідність застосування запобіжного заходу.

Наявність такого ризику як ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків на даному етапі, зважаючи на те, що кримінальне провадження триває з 2020 року, не є актуальними.

Існування такого ризику як вчинення іншого кримінального правопорушення теоретично присутнє за припущенням завжди. Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження такого ризику, а саме, що обвинувачений протягом періоду досудового розслідування у даному провадженні чи під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження вчиняв чи намагався вчиняти, підозрюється чи звинувачується у вчиненні і інших кримінальних чи адміністративних правопорушень. Отже такий ризик не є доведеним.

Проте, зважаючи на наявність певних ризиків, які суд встановив, суд погоджується з думкою прокурора, що відносно обвинуваченого має бути на даному етапі застосований такий запобіжний захід як домашній арешт.

Обираючи режим перебування обвинуваченого під домашнім арештом, суд ураховує пояснення обвинуваченого щодо необхідності отримання хоча б мінімального доходу, що в умовах цілодобового домашнього арешту є майже неможливим або ускладнюється.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його практики домашній арешт, з огляду на його рівень і напруженість, вважається позбавленням свободи у розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, п. 138 у рішенні від 09.12.2019 «Корбан проти України, заява № 26744/16).

Отже, суд уважає за можливе встановити домашній арешт у певний період доби, що відповідає положенням ч. 1 ст. 181 КПК України та дозволить обвинуваченому працювати та мати певний дохід для забезпечення власної життєдіяльності, а також такий запобіжний захід має забезпечити, на думку суду, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігання ризикам, які суд визнав доведеними.

Таким чином, клопотання прокурора суд задовольняє частково.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 315, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 04 серпня 2023 року включно, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_4 з 16.00 години до 07.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності з`являтися за викликом до прокурора або суду.

Продовжити строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, а саме:

1) прибувати до прокурора, суду за першим викликом;

2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу прокурора або суду;

3) утримуватися від будь-якого спілкування із свідками та потерпілими по справі.

Визначити строк дії ухвали до 04.08.2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини п`ятої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покладені обов`язки довести до відома обвинуваченого та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ознайомити та вручити обвинуваченому під розписку копію ухвали негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора та Харківське РУП № 2 ГУНП у Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 08.06.2023 о 08.20 годині. Учасники судового засідання на проголошення повної ухвали не з`явилися.

Суддя ОСОБА_1