В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/673/22

Провадження № 1-кп/534/155/22

10 липня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000163, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.05.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка м. Комсомольська, Полтавської області, нині м. Горішні Плавні, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.10.2011 Комсомольським міським судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

14.03.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.10.2011 остаточно засуджений до 1-го року 7-ми місяців позбавлення волі;

06.04.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

19.08.2016 Кременчуцьким районним судом м. Кременчука Полтавської області, за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання з вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.04.2016 остаточно засуджений до 3-х років6-ти місяців позбавлення волі;

02.11.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області, за ч. 3 ст. 185, ч. КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Кременчуцького районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.08.2016 остаточно засуджений до 5-ти років позбавлення волі;

06.02.2017 Апеляційним судом Полтавської області, за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

28.05.2021 Дзержинським районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді 2-х років обмеження вол, На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений із іспитовим строком 2 роки;

19.05.2022 Комсомольським міським судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

14.02.2022, точний час у ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужовго майна ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів і мети, знаходячись на законних підставах у приміщенні майстерні вказаного будинку, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку циркулярної пили марки Einhell TC-CS 1400/1 вартістю 1 733 грн. 15 коп. та електролобзика марки Einhell TC-JS, вартістю 1 206 грн., які належать ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 2 939 грн. 15 коп.

Таким чином дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд рахує, що визнання вини ОСОБА_4 відповідає фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, окрім характеризуючих даних обвинуваченого та його показів, вирішує за недоцільне. Вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є доведеною повністю.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Осбставини, що обтяжують покарання, відсутні.

На обліку лікаря-психіатра не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, відсутність офіційного джерела доходу, сімейний стан, зокрема обвинувачений є неодруженим, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченою вини у скоєному злочині, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Судом враховано, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.

Для того, щоб досягти мети справедливості покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати у вигляді витрат на проведення судових експертиз у розмірі 2 059 гривень 44 копійок підлягають стягненню в державний бюджет України за рахунок обвинуваченого.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою ОСОБА_4 слід залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік 2 місяці позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом складання покарання, призначеного за цим вироком з покаранням, призначеним вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.05.2022 у справі за № 534/482/22, остаточно призначити ОСОБА_4 покаранняу виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати знаходження його під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати у вигляді витрат на проведення судових експертиз у розмірі 2 059 гривень 44 копійок стягнути в державний бюджет України з обвинуваченого .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ