Провадження № 1-кс/947/8938/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в м. Одесі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0003667 від 29.12.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0003667 від 29.12.2015 року, накладеного на земельні ділянки із кадастровими номерами:

-площею 0,1083 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:028:0187);

-площею 0,1091 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:028:0190).

В обґрунтування вимог клопотання особа, що з ним звернулась, вказує на те, що арешт майна було накладено необґрунтовано, вона є добросовісним набувачем вказаних земельних ділянок, підозрюваною в рамках кримінального провадження не є, оскільки досудове розслідування кримінального правопорушення здійснюється відносно посадових осіб Затоківської селищної ради, тому накладеним арештом майна порушується право власності.

В судовому засіданні заявник клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах даного клопотання підтверджуючими документами.

Таким чином, дослидивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку заявника, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З долученої до матеріалів клопотання ухвали Одеського апеляційного суду від 14.06.2016 року вбачається, що було скасовано ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2016 року та накладено арешт у тому числі на земельні ділянки:

-площею 0,1083 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:028:0187);

-площею 0,1091 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 63/8а (кадастровий номер :02:028:0190).

18.11.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси накладено арешт у тому числі на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:028:0187; :02:028:0190.

Слідчим суддею встановлено, що заявник в рамках кримінального провадження №0003667 від 29.12.2015 року підозрюваною не являється, а майно, з клопотанням про скасування арешту якого звертається заявник не є власністю підозрюваного, а станом на день розгляду клопотання жодних відомостей про те, що вказані земельні ділянки призначалася для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення, або винагороди за його вчинення у слідчого судді немає.

ОСОБА_3 є добросовісним набувачем вказаних змельних ділянок, оскільки остання набула права на них за відплатними договорами, виключно після проведення повного розрахунку з первинним набувачем, право якого на той момент щодо вказаних земельних ділянок ніким оскаржено не було.

Вказані доводи заявником документально підтверджені наявними в матеріалах клопотання договорами купівлі-продажу, датованими 28.12.2015 року.

Крім того, як вбачається з інформаційної довідки 338685594 від 11.07.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка з кадастровим номером :02:028:0187, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є власністю ОСОБА_3 .

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:028:0190, відподвіно до інформаційної довідки 338685789 від 11.07.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, також належить ОСОБА_3 .

Разом з тим, слідчий суддя звертає зауважує, що з моменту накладення арешту на вказане майно пройшло майже 7 років, що фактично протягом тривалого часу позбавляє власницю майна гарантованого їй ст. 41 Конституції України права. При цьому власник вказаних земельних ділянок не повідомлялась про підозру, тобто за час проведення досудового розслідування, не встановлено будь яких незаконних дій саме з боку ОСОБА_3 .

Крім того, слідчий суддя зазначає, що в судове засідання прокурор не з`явився та стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б обґрунтовували необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту означених земельних ділянок.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявник являється добросовісним набувачем земельних ділянок підозрюваною в рамках кримінального провадження не являється, в цілях не порушення права власності особи, беручи до уваги, що в судовому засіданні не було доведено необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання заявника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0003667 від 29.12.2015 року задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.06.2016 року, та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одесі від 18.11.2016 року, на земельні ділянки:

-площею 0,1083 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:028:0187);

-площею 0,1091 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:028:0190).

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1