КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 356/541/21 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4264/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю:прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Березанського міського суду Київської області від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городище Черкаської області, громадянки України, українки, освіта вища, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжня, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Згідно вироку 02.10.2021 о 11 годині 00 хвилин між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у подвір`ї будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт. В цей момент на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_7 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння фізичної шкоди здоров`ю ОСОБА_10 , ОСОБА_7 схопила правою рукою ОСОБА_10 за одяг, потягнула її та кинула на землю, після чого остання впала. В той момент, коли ОСОБА_11 в результаті падіння перебувала на землі в положенні сидячи, ОСОБА_7 стояла зверху та нанесла ОСОБА_10 один удар правою ногою в область лівого стегна ззовні, в результаті чого ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження. Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_7 у потерпілої ОСОБА_11 згідно висновку експерта виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця на лівому стегні у середній третині по зовнішній поверхні. За своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки на підставі п. 2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6. Вказаними умисними діями ОСОБА_7 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. Обвинувачена, не погоджуючись із вироком суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні та виправдати. ОСОБА_7 зазначає обставини, які мали місце 02.10.2021 року, ОСОБА_10 не била. Слідчі дії на місці не проводилися, слідчий експеримент проведений із порушенням ст. 223 КПК України, в якості понятих були залучені працівники правоохоронних органів. Свідки плуталися в своїх показаннях, давали протилежні дані, на відео свідкам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 хтось дає підказки. Зазначає про невірну кваліфікацію, оскільки в її діях жодного умислу не було. Вважає, що слідчий сфальсифікувала один документ, який долучила до матеріалів справи. Жодного доказу, що б підтверджувало її вину немає. Посилається на постанову Пленуму про необхідну оборону. Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої та її захисника, пояснення прокурора та потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного. Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Згідно із ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок, яка має здійснюватись судом за критеріями належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Захисник в судовому засіданні апеляційного суду просив дослідити всі докази у справі без конкретизації яких саме та з яких підстав з урахуванням положень ч. 3 ст. 404 КПК України. Враховуючи, що таке клопотання було вмотивовано лише незгодою із судовим рішенням, колегією суддів не встановлено обґрунтованих підстав для повторного дослідження доказів апеляційним судом. Судом першої інстанції допитано потерпілу ОСОБА_10 , яка пояснила, що з обвинуваченою ОСОБА_7 , сусіди. 02.10.2021 були на подвір`ї з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , планували смажити шашлики. Підійшов ОСОБА_16 і вдарив ОСОБА_14 і оскільки останній був хлопцем ОСОБА_10 , вона намагалася його захистити та сіла на коліна ОСОБА_14 , підійшла обвинувачена ОСОБА_7 , почала хватати за куртку ОСОБА_10 стягувала її, і вона впала на землю, ОСОБА_7 наносила удари потерпілій ОСОБА_10 по ногах та животу; свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 . Досліджено письмові докази, а саме: витяг з ЄДРДР № 0001507 від 04.10.2021, рапорт інспектора чергового СПД №1 (м. Березань) Броварського РУП ГУНП в Київській області від 02.10.2021, заяву начальнику СПД №1(м. Березань) Броварського РУП ГУНП в Київській області, громадянка ОСОБА_19 просила прийняти міри відносно сусідки ОСОБА_7 , яка нанесла тілесні ушкодження , а саме вдарила рукою по лицю, ногами у живіт та по ногах; висновок експертного дослідження № 28 від 04.10.2021, протокол проведення слідчого експерименту від 26.10.2021 за участі потерпілої ОСОБА_10 , слідчий експеримент від 26.10.2021 за участі ОСОБА_14 , протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_15 , відеозаписи (додатки) до протоколів слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_19 , свідка ОСОБА_15 , ОСОБА_14 від 26.10.2021, висновок експерта № 125 від 02.11.2021 за результатом проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , постанову про визнання документів речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 05.10.2021, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2021, протокол перегляду відеозаписів від 04.10.2021, долучених до матеріалів кримінального провадження № 0001507 від 04.10.2021 в порядку ст. 93 КПК України, постанову дізнавача сектору дізнання відділення № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_20 від 19.11.2021, якою матеріальний носій інформації - DVD диск визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_7 , який згідно вироку не є належним, допустимим доказом, оскільки залучені дізнавачем для проведення даної слідчої дії поняті, є працівниками поліції, що суперечить ч.3 п.7 ст.223 КПК України. Наведені докази у своїй сукупності підтверджують наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в діях ОСОБА_7 . Апелянт зазначила, що слідчий сфальсифікувала один документ, який долучила до матеріалів справи. В судовому засіданні захисник пояснив, що цей документ знаходиться на аркуші 95 матеріалів справи. Разом з тим, ані в апеляційній скарзі, ані в судовому засіданні не зазначено в чому полягає така фальсифікація. Апелянт вказала про порушення під час проведення слідчого експерименту, до якого в якості понятих були залучені працівники правоохоронних органів. Такі порушення вимог КПК України дійсно мали місце, що було встановлено судом та зазначено про це у вироку. З цих підстав протокол слідчого експерименту з обвинуваченою було визнано судом неналежним та недопустимим. Слідчі експерименти з іншими учасниками, а саме з свідками та потерпілою були проведені без залученнях понятих, однак зафіксовані безперервним відеозаписом, що узгоджується з вимогами КПК України. Допитаний свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що вони перебували на подвір`ї та розпалювали багаття на шашлики, коли до них підійшли ОСОБА_21 та ОСОБА_22 і почалась словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_22 вдарив ОСОБА_23 долонею руки. ОСОБА_10 сіла на коліна ОСОБА_23 , щоб не допустити подальшої бійки. Продовжилась словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_24 висловлювались в адресу ОСОБА_25 та ОСОБА_23 образами та нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_21 стягнула ОСОБА_13 ( ОСОБА_26 ) ОСОБА_28 з колін ОСОБА_23 на землю та нанесла їй удар в ліве бедро, живіт та ляпас по обличчю. Скільки саме було нанесено ударів, він точно не пам`ятає, оскільки подія була давно. Інших осіб під час суперечки він не бачив. Знає, що у ОСОБА_24 ще є син, але на той момент він був відсутній, побачив його лише через 2-3 год. Після цього він викликав поліцію. Потім приїхала швидка та забрала ОСОБА_28 в лікарню. Окремо наголосив на тому, що вказані події відбувались близько 11-12 год. дня, в гості до ОСОБА_13 він прийшов близько 8-9 год. ранку. Свідок ОСОБА_14 пояснив, що до них підійшли ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , який вдарив його по обличчю. Після цього ОСОБА_10 сіла йому на руки, щоб не допустити подальшої бійки. Продовжувалась словесна перепалка, в ході якої з боку ОСОБА_24 на адресу ОСОБА_10 та ОСОБА_14 звучала нецензурна лайка та образи. Після цього ОСОБА_27 з колін ОСОБА_14 та нанесла один удар в її ліве бедро. ОСОБА_10 знову сіла на руки ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_21 знову її стягнула та землю та почала наносити удари в живіт, по обличчю та ногах. ОСОБА_10 відштовхнула ОСОБА_29. ОСОБА_15 викликав поліцію. Згідно з висновком експерта № 125 від 02.11.2021 за результатом проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця на лівому стегні у середній третині по зовнішній поверхні, яке могло бути спричинене від дії тупого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі); за своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки; враховуючи характер, локалізацію, а також ступінь вираженості ознак загоєння вказаного тілесного ушкодження, термін його утворення може відповідати даті - 02.10.2021; механізм утворення тілесного ушкодження у потерпілої ОСОБА_11 не суперечить механізму, на який вказують ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під час проведення слідчих експериментів за їх участю 26.10.2021, однак зауважено на розбіжності судово-медичних даних за кількістю травмуючи впливів травмуючого предмету (предметів) і даними про кількість заподіяних ударів, на які вказують потерпіла ОСОБА_11 та свідки ОСОБА_14 й ОСОБА_15 ; виявлене у потерпілої ОСОБА_11 тілесне ушкодження спричинено від не менш ніж однієї механічної дії тупого предмету (предметів) або при удар о такий (такі); враховуючи анатомічне розташування виявленого тілесного ушкодження (синець на лівому стегні у середній третині по зовнішній поверхні), його утворення від падіння з висоти власного зросту об тверду поверхню вважається малоймовірним. Висновки експертизи спростовують пояснення обвинуваченої та свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_16 щодо механізму отримання потерпілою тілесного ушкодження. За версією обвинуваченої потерпіла вдарила її ногами, обвинувачена відмахнула ноги рукою і ОСОБА_10 впала на землю з пенька. Син обвинуваченої пояснив, що ОСОБА_10 вдарила його матір ОСОБА_7 з двох ніг нижче паху. Мама відмахнула її удар, внаслідок чого ОСОБА_10 втратила рівновагу та впала. Чоловік обвинуваченої пояснив, що в якийсь момент ОСОБА_10 нанесла ногами удар його дружині нижче живота, після чого впала. Разом з тим вищенаведені висновки експертизи спростовують таку версію обвинуваченої та свідків сторони захисту щодо способу отримання потерпілою тілесних ушкоджень. Враховуючи наявність попереднього конфлікту між учасниками, доводи обвинуваченої щодо відсутності в неї умислу на спричинення тілесних ушкоджень є непереконливими. Не вбачається в діях ОСОБА_7 стану необхідної оборони, оскільки не знайшло свого підтвердження наявність протиправних дій щодо неї потерпілої, у зв`язку із чим у ОСОБА_7 могла виникнути необхідність у заподіянні шкоди потерпілій. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах. За наведених обставин дії ОСОБА_7 кваліфіковані правильно, підстав для скасування вироку за апеляційними доводами не встановлено, призначене покарання узгоджується з ст.ст.50, 65 КК України, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення. Вирок Березанського міського суду Київської області від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін. Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4