Справа № 635/1300/18
Провадження по справі №1-кп/635/29/2023
У Х В А Л А

01 червня 2023 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, посилаючись на те, що на теперішній час є необхідність продовження раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Про продовження існування ризику переховування від суду свідчить те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні великої кількості злочинів, передбачених ч.2,ч.3 ст.185, ч.2,ч.3 ст. 186 КК України, за найтяжчий з числа яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, тому знаходячись на волі, усвідомлюючи можливість отримання реального покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовує характером та обставинами вчинення інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявністю великої кількості потерпілих та свідків, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень. Враховуючи, що показання потерпілих, свідків відкриті обвинуваченому із зазначенням їх місця проживання та номерів телефону, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочинів. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлено тим, що ОСОБА_4 неодноразово вчиняв злочини, за які притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується довідкою про судимості, на даний час постійно ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зв`язків, що свідчить про можливість вчинити нове кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку його тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, зазначені прокурором, не доведені. Крім того,при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу просив суд врахувати наявність на його утриманні матері похилого віку та неповнолітньої дитини, стан його здоров`я.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики зазначені прокурором нічим не підтверджені та є не обґрунтованими.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому запобіжний захід відносно обвинуваченого неодноразово продовжувався Харківським районним судом Харківської області та Полтавським районним судом Полтавської області, останній раз - на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2023 року на 60 днів - до 18 червня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 18 червня 2023 року.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, за найтяжчий з яких законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, враховує характер та конкретні обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, наявність судимостей, які у сукупності із тяжкістю покарання дають суду об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів.

Крім того слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та тієї обставини, що ОСОБА_4 обвинувачується в крадіжках, поєднаних з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, на думку суду у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, та який об`єктивно переважає принцип поваги до особистої свободи.

Отже, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на потерпілих, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, а відтак останній може здійснювати вплив на потерпілих, свідків, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.

Оцінюючи ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в вчиненні 41 епізоду злочинної діяльності, неодноразово судимий за корисливі злочини, а саме: вироком Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2008 року за ч. 2 ст. 186 КК України, вироком Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2009 року за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 71 КК України, вироком Харківського районного суду Харківської області від 21 червня 2014 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, вчинив інкриміновані злочини через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, враховує відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та законних джерел заробітку.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що обвинувачений схильний до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, існує висока ймовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Твердження обвинуваченого про наявність у нього матері похилого віку та неповнолітньої дитини, самі по собі не спростовують висновків суду щодо доцільності продовження строку тримання його під вартою, не зменшують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому такі доводи обвинуваченого суд не вважає визначальними саме з урахуванням негативних відомостей про особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, інші обставини, що характеризують його особу, наявність судимостей, ризик продовження або повторення протиправної поведінки, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження, які прокурор вважає доведеними.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

За вказаних підстав, строк тримання обвинуваченого під вартою необхідно продовжити на 60 днів та визначити заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - в розмірі, попередньо визначеним ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року, а саме у розмірі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 30 липня 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень 00 копійок, які можливо внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити до 30 липня 2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 02 червня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1