ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/2190/23

Провадження № 1-кп/317/215/2023

20 червня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в порядку провадження на підставі угод, матеріали кримінального провадження № 0000424 від 10 березня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сороки Республіка Молдови, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно на початку травня 2022 року ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту, в порушення вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», на території домоволодіння АДРЕСА_1 , посадив 3 кущі коноплі, де в подальшому на протязі тривалого часу, а саме до кінця жовтня 2022 року за ними доглядав.

Так, на прикінці жовтня 2022 року ОСОБА_4 , продовжуючи свій умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, придбав, зірвавши 3 кущі рослини коноплі з листям, стеблами та верхівками, які відповідно до висновку експертизи за №СЕ-19/108-22/14878-НЗПРАП від 16.12.2022 є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - канабісом, які в подальшому висушив, чим виготовив та верхівки кущів коноплі поклав до картонної коробки, яку переніс до шафи кімнати будинку АДРЕСА_1 , тим самим почав незаконно зберігати в кімнатах будинку, до моменту вилучення їх працівниками УСБ України, а саме до 07.12.2022.

07.12.2022 під час проведення санкціонованого ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, обшуку території домоволодіння АДРЕСА_1 , в кімнаті будинку у шафі виявлено картонну коробку з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, а також у іншій кімнаті виявлено підвішені частини кущів коноплі з висушеними листям та стеблами рослини сіро-зеленого кольору.

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи Запорізького НДЕКЦ МВС України за №СЕ-19/108-22/14878-НЗПРАП від 16.12.2022 «Речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору (вміст картонної коробки) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 481 г. Надана на експертизу суміш (вміст полімерного пакету) складається з листя та верхівок сіро-зеленого кольору, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 3942 г. Загальна маса канабису становить 4423 г. в перерахунку на висушену речовину.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 309 КК України у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту в особливо великих розмірах.

26.04.2023 між прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, який вважає доцільним затвердити угоду, захисника, обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що цілком розуміє наслідки угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню та його слід визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна. Крім того, судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати по справі вказані на суму 1510,24 грн. за проведення судово-хімічної експертизи. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України проведення експертиз здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України. Тому вказана сума за проведення експертизи не підлягає стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

25.04.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який залишається без змін до набрання вироком чинності.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 26 квітня 2023 року про визнання винуватості укладену між прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

За ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, в період якого зобов`язати його повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись на реєстрацію та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід особисте зобов`язання, вважати продовженим до дати набрання вироком чинності.

Речові докази: наркотичний засіб - канабіс загальною масою 4423 г. - знищити.

Витрати за проведення експертизи віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1