Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 693/1454/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Придніпровський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотанняобвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, по матеріалах обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 24.03.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувають матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 24.03.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.06.2023 року включно.

07.06.2023 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом з цим, ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимим за вчинення тяжких злочинів, вчинення зґвалтування та крадіжок, відбував покарання у виді позбавлення волі, а тому усвідомлює реальність відбування покарання у разі доведеності вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, перебуваючи на волі може ухилятися від суду.

При цьому ОСОБА_4 протягом тривалого часу (більше п`яти років) переховувався від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим запобіжним заходом, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти належної процесуальної поведінки останнього.

Відповідно до п.20-5 Перехідних положень КПК України на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів.

Постановою КМУ №383 від 25.04.2023 на всій території України продовжено карантин через COVID-19 до 30 червня 2022 року.

Разом з цим, Верховний Суд у листі №1/0/2-22 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» надав методичні рекомендації про те, що у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст.35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженого Законом України №3057-IXвід 02.05.2023, воєнний стан в Україні продовжений до 18.08.2023 включно.

Враховуючи те, що на даний час продовжує діяти карантин по запобіганню поширення на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також п.5 методичних рекомендацій Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», у зв`язку з неможливістю зібрати колегію суддів, визначену по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з тимчасовою відсутністю члена колегії - судді ОСОБА_8 (перебування у щорічній відпустці), розгляд клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювався - головуючим суддею, визначеної колегії суддів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримала подане клопотання та просила суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник - адвокат ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили та просили змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт. Разом з цим вказали, що домашній арешт ОСОБА_4 може виконувати за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , на що власник квартири ОСОБА_9 надає згоду.

В судовому засіданні ОСОБА_9 повідомила, що вона із дочкою (10 років) проживають та є власниками двох кімнат площею 18 та 12 кв.м. у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 та вона не заперечує щоб ОСОБА_4 проживав у одній із кімнат.

На думку потерпілого ОСОБА_6 , оскільки співвласником житлаза адресою: АДРЕСА_3 є малолітня дитина та в якому вона і проживає, для вирішення питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт з його відбуванням за вказаною адресою, необхідно отримати відповідний висновок органу опіки та піклування для недопущення порушення інтересів малолітньої дитини. Лише за наявності позитивного висновкуопіки та піклування, рішення суду про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт буде законним та обгрунтованим.

Заслухавши обґрунтування прокурора ОСОБА_7 , пояснення і заперечення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , думку потерпілого ОСОБА_6 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, крім ризиків, визначених у ст.177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» зазначено, що ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що вона не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.06.2023 року включно.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, при цьому санкція п.6 ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

Разом з цим, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення тяжких злочинів, що свідчить про стійку схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, а тому ризики, про які зазначає прокурор, щодо можливості вчинення інших кримінальних правопорушень є обґрунтованими та на даний час не зменшилися.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вже ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим, судом виносились ухвали про його привід та було оголошено у розшук, місце постійного проживання ОСОБА_4 є значно віддаленим від суду, а тому ризики про які вказує прокурор, щодо ухилення обвинуваченого від явки до суду чи не належне виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, на думку суду є обгрунтованими.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з виконанням його за адресою: АДРЕСА_3 , то суд не вбачає це за доцільне на даній стадії судового розгляду, оскільки вказаний запобіжний захід не здатний убезпечити існуючі ризики у цьому кримінальному провадженні.

Разом з цим, суд звертає увагу, що співвласником житла за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 є малолітня дитина, в якому вона ж і проживає. Незважаючи на згоду матері дитини, яка є іншим співвласником квартири, на проживання ОСОБА_4 в цій квартирі, на думку суду, площа житла є надто малою для проживання ще однієї особи та суперечить інтересам малолітньої дитини.

За таких обставин, суд вважає, що ризики які були підставою для застосування та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не зменшилися і продовжують існувати, а тому зважаючи на характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_4 клопотання прокурора про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного з тримання під вартою на домашній арешт, суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 181, 183, 194, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

У задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.08.2023 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 07.06.2023 року о 15:00 годині.

Головуючий: ОСОБА_1