Дата документу 19.09.2023Справа № 554/8659/23
У Х В А Л А

18 вересня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суд м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчої СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002212 від 11 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, судимого

29 березня 2002 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

26 січня 2004 року Київським рвйонним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18 квітня 2008 року по відбуттю покарання;

12 жовтня 2009 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16 серпня 2013 року по відбуттю покарання;

25 червня 2014 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

11 липня 2014 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

18 грудня 2014 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 2 років і 1 місяця позбавлення волі;

23 грудня 2014 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі;

11 лютого 2015 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років і 3 місяців позбавлення волі;

16 березня 2015 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12 вересня 2016 року по відбуттю покарання;

06 березня 2017 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

11 квітня 2017 року Київським районним судом м. Полтави за ч. ч. 2 і 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі;

29 червня 2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. ч. 2 і 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі;

05 вересня 2017 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі;

07 листопада 2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. ч. 2 і 3 ст. 185, ч. ч. 1 і 4 ст. 70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27 червня 2019 року по відбуттю покарання;

11 квітня 2018 року Апеляційним судом Полтавської області за ч. ч. 2 і 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі, звільнений 27 червня 2019 року по відбуттю покарання;

03 лютого 2020 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

12 серпня 2020 року Київським районним судом м. Полтави за ч. ч. 2 і 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі;

12 серпня 2020 року Київським районним судом м. Полтави за ч. ч. 2 і 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі, звільнений 20 березня 2023 року по відбуттю покарання

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідність в чому аргументована наступним.

Полтавським РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002212 від 11 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідча вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10 серпня 2023 року, близько 16 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», що в м. Полтава по вул. Героїв Чорнобильців, 4/15, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в період воєнного стану, таємно, зірвавши пломби, шляхом вільного доступу дістав із пластмасової скриньки, належної Всеукраїнському благодійному фонду допомоги та розвитку «ХЕЛП ГРУП», котра попередньо була розміщена на першій касовій зоні та призначена для збору грошових коштів на допомогу Збройним силам України, таємно викравши таким чином грошові кошти на загальну суму 1000 грн, спричинивши ВБФ «ХЕЛП ГРУП» матеріального збитку на суму 1000 грн.

15 вересня 2023 року, близько 19 год 10 хв, він же, перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», що в м. Полтава по вул. Шевченка, 23, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в період воєнного стану, відкрито заволодів пластмасовою скринькою із грошовими коштами у сумі 800 грн, належної Всеукраїнському благодійному фонду допомоги та розвитку «ХЕЛП ГРУП», котра попередньо була розміщена на стелажі поруч із першою касовою зоною та призначена для збору грошових коштів на допомогу Збройним силам України, спричинивши ВБФ «ХЕЛП ГРУП» матеріального збитку на суму 800 грн.

Викраденим в кожному випадку розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 16 вересня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідча просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідча та прокурор, кожен окремо, підтримали клопотання в повному обсязі з мотивів, наведених у ньому та просили його задовольнити. Прокурор вказав, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування до казів, зокрема протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11 серпня 2023 року; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду (місця події) від 12 вересня 2023 року, протоколом огляду відеозапису від 12 вересня 2023 року, постановою про визнання речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 12 вересня 2023 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15 вересня 2023 року, протоколом огляду місця події від 15 вересня 2023 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16 вересня 2023 року, протоколом огляду місця події від 15 вересня 2023 року, протоколом огляду від 16 вересня 2023 року, а також постановами про визнання речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 16 вересня 2023 року.

Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим, а ризики прокурором не доведеними та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що 16 вересня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 і ч. 4 ст. 186 КК України.

15 вересня 2023 року о 22 год 50 хв ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Проаналізувавши надані прокурором докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Таким чином, при вирішенні питання доцільності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Так, надані в судовому засіданні прокурором докази, на думку слідчого судді, є достатніми та свідчать, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, є обґрунтованою.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання за вчинене; незаконно впливати на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, внаслідок чого вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань, шляхом здійснення будь-якого тиску чи погроз на останніх, що унеможливить встановлення всіх обставин злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний судимий за вчинення умисних, в тому числі аналогічних злочинів, покарання за які відбув, та має не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нові злочини через незначний проміжок часу після його звільнення з місць відбування покарання, що свідчить про схильність останнього до вчинення злочинів та його стійку антисоціальну спрямованість; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом неявки чи несвоєчасної явки в судові засідання.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, наявність в нього родини та утриманців, репутацію, майновий стан.

Беручи до уваги сукупність наведених фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможуть запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Такі обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зокрема, особисте зобов`язання неможливо застосувати, так як вказаний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків та виключає будь-який контроль за його поведінкою, що, з огляду на характеристику особи підозрюваного, його репутацію, тяжкість вчиненого, створить всі умови для настання доведених ризиків, визначених ст. 177 КПК України; особиста порука не може бути застосована, та як на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ; заставу неможливо застосувати, так як слідчому та прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника чи інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу; домашній арешт неможливо застосувати, так як підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаним ризикам.

З урахуванням викладеного, слідчий приходить до висновку, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання доведеним ризикам, в зв`язку з чим клопотання слідчого необхідно задовольнити та застосувати щодо підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 22 год 50 хв 15 вересня 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 13 листопада 2023 року, 22 год 50 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19 вересня 2023 року о 17 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1